title: Rådets direktiv (EU) 2016/856 af 25. maj 2016 om ændring af direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem, for så vidt angår varigheden af forpligtelsen til at overholde et minimumsniveau for normalsatsen

text:
               31.5.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 142/12

         RÅDETS DIREKTIV (EU) 2016/856
   af 25. maj 2016
   om ændring af direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem, for så vidt angår varigheden af forpligtelsen til at overholde et minimumsniveau for normalsatsen
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 113,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
   efter en særlig lovgivningsprocedure, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Artikel 97 i Rådets direktiv 2006/112/EF (3) fastsætter, at normalsatsen for moms fra den 1. januar 2011 til den 31. december 2015 ikke må være mindre end 15 %.

               (2)

               Den normalsats for moms, der aktuelt er gældende i medlemsstaterne, har sammen med bestemmelserne i overgangsordningen sikret, at momssystemet fungerer acceptabelt. Med nye regler om stedet for levering af tjenesteydelser, som favoriserer beskatning på forbrugsstedet, er mulighederne for at udnytte forskellene på momssatser på tværs af grænserne blevet yderligere begrænset, og risikoen for konkurrencefordrejning er blevet mindre.

               (3)

               For at hindre at store afvigelser i de normalsatser for moms, som medlemsstaterne anvender, fører til strukturelle skævheder i Unionen og til konkurrencefordrejning i visse erhvervssektorer, er det almindelig praksis på området for indirekte beskatning at fastsætte minimumssatser. Dette er fortsat fornuftigt for momsens vedkommende.

               (4)

               I lyset af de igangværende drøftelser om udformningen af den endelige momsordning for samhandlen i Unionen, er det endnu for tidligt at fastsætte en normalsats for moms eller at overveje en ændring af minimumssatsen for moms.

               (5)

               Det er derfor hensigtsmæssigt at opretholde den aktuelle sats på mindst 15 % i en periode, som er tilstrækkelig lang til at sikre retssikkerheden, mens ordningen genvurderes.

               (6)

               Opretholdelsen af den aktuelle minimumssats udelukker ikke en fornyet vurdering af momslovgivningen inden den 31. december 2017 med henblik på indførelse af en endelig momsordning for samhandlen i Unionen.

               (7)

               For at sikre uafbrudt anvendelse af den minimumssats, der blev fastsat ved direktiv 2006/112/EF, er det hensigtsmæssigt, at nærværende direktiv anvendes fra den 1. januar 2016.

               (8)

               Direktiv 2006/112/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Artikel 97 i direktiv 2006/112/EF affattes således:

      »Artikel 97
      Fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2017 må normalsatsen ikke være mindre end 15 %.«

   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. august 2016. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. Medlemsstaterne fastsætter de nærmere regler for henvisningen.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 25. maj 2016.

            På Rådets vegne

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

            Formand

      (1)  Udtalelse af 12.4.2016 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Udtalelse af 17.2.2016 (EUT C 133 af 14.4.2016, s. 23).

      (3)  Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347 af 11.12.2006, s. 1).


Avis juridique important

|

31985L0002

Rådets direktiv 85/2/EØF af 18. december 1984 om ændring af direktiv 81/363/EØF om støtte til skibsbygningsindustrien

EF-Tidende nr. L 002 af 03/01/1985 s. 0013 - 0013 den spanske specialudgave: Kapitel 08 bind 2 s. 0144  den portugisiske specialudgave: Kapitel 08 bind 2 s. 0144

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 18. december 1984  om aendring af direktiv 81/363/EOEF om stoette til skibsbygningsindustrien  (85/2/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 92, stk. 3, litra d), og artikel 113,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  unde henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Gyldighedsperioden for Raadets direktiv 81/363/EOEF af 28. april 1981 om stoette til skibsbygningsindustrien (4), aendret ved direktiv 82/880/EOEF (5), udloeber den 31. december 1984;  de ved direktiv 81/363/EOEF indfoerte rammebestemmelser for stoette til skibsbygningsindustrien, saavel direkte som indirekte, har modvirket til at mindske konkurrencefordrejningen mellem medlemsstaterne, ligesom direktivet ogsaa har bidraget til, at Faellesskabet nu indtager en faelles holdning under droeftelserne med de tredjelande, der har en skibsbygningsindustri;  de foranstaltninger til omstrukturering af skibsvaerfterne, som medlemsstaterne siden 1979 har gennemfoert i overensstemmelse med de maal, der blev opstillet i henholdsvis Raadets resolution af 19. september 1978 om sanering af skibsbygningssektoren (6) og Raadets direktiv 78/338/EOEF (7) og 81/363/EOEF om stoette til skibsbygningsindustrien, har paa grund af den betydelige forsinkelse i forbindelse med gennemfoerelsen af disse foranstaltninger og det uforudsete omfang af forvaerringen af vanskelighederne inden for sektoren imidlertid endnu ikke vaeret tilstraekkelige til at virkeliggoere de maal, som de i naevnte direktiver indeholdte rammebestemmelser for stoetten tog sigte paa, nemlig genskabelse af konkurrenceevnen inden for Faellesskabets skibsbygningsindustri og afskaffelse af stoette hertil;  det er hensigtsmaessigt, at skibsbygningsindustrien i Faellesskabet faar en periode paa yderligere to aar til at gennemfoere en omstrukturering med det formaal at tilpasse sig markedsvilkaarene og foroege produktiviteten ved eliminering af de omkostninger, der er forbundet med en bevarelse af den nuvaerende overkapacitet og ved rationalisering af skibsvaerfterne, og der boer derfor fra den 1. januar 1987 anvendes et nyt raadsdirektiv om stoette til skibsbygningsindustrien;  de rammebestemmelser for stoette til skibsbygningsindustrien, der blev indfoert ved direktiv 81/363/EOEF med henblik paa at fremme saneringen og omstruktureringen af denne sektor, boer derfor fortsat gaelde indtil den 31. december 1986 -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I artikel 11 i direktiv 81/363/EOEF aendres datoen den 31. december 1984 til den 31. december 1986.  Artikel 2  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 18. december 1984.  Paa Raadets vegne  J. BRUTON  Formand  (1) EFT nr. C 86 af 28. 3. 1984, s. 5.  (2) EFT nr. C 172 af 2. 7. 1984, s. 187.  (3) EFT nr. C 307 af 19. 11. 1984, s. 19.  (4) EFT nr. L 137 af 25. 5. 1981, s. 39.  (5) EFT nr. L 371 af 30. 12. 1982, s. 46.  (6) EFT nr. C 229 af 27. 9. 1978, s. 1.  (7) EFT nr. L 98 af 11. 4. 1978, s. 19.


Avis juridique important

|

31978L0611

Rådets direktiv 78/611/EØF af 29. juni 1978 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om blyindholdet i benzin

EF-Tidende nr. L 197 af 22/07/1978 s. 0019 - 0021 den græske specialudgave: Kapitel 15 bind 1 s. 0169

++++   ( 1 ) EFT nr . C 280 af 8 . 12 . 1975 , s . 9   ( 2 ) EFT nr . C 116 af 30 . 9 . 1974 , s . 18 .   ( 3 ) EFT nr . L 76 af 6 . 4 . 1970 , s . 1   ( 4 ) EFT nr . L 32 af 3 . 2 . 1977 , s . 32 .  RAADETS DIREKTIV  af 29 . juni 1978  om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om blyindholdet i benzin   ( 78/611/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faelleskab , saerlig artikel 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Beskyttelse og forbedring af den offentlige sundhed og af miljoeet udgoer i dag et af hovedanliggenderne i alle industrilande , og miljoeforureningen som foelge af stoffer , der emitteres i udstoedningsgassen fra motorkoeretoejer , har paa grund af den stadig tiltagende taethed af motorkoeretoejstrafikken naaet et foruroligende niveau ; efter at der i direktiv 70/220/EOEF ( 3 ) , senest aendret ved direktiv 77/102/EOEF ( 4 ) , er truffet foranstaltninger til begraensning af luftforurening foraarsaget af emission af kulilte , uforbraendte kulbrinter og nitrogenoxider fra motordrevne koeretoejer , boer der allerede paa nuvaerende tidspunkt indledes en aktion med henblik paa at begraense emissioner af blypartikler fra disse koeretoejer , idet dette bly stammer fra de blyholdige benzintilsaetninger , der virker som middel mod bankning ;  de nationale lovgivninger om sammensaetningen af benzin , navnlig bestemmelserne om begraensning af blyindholdet i benzin til motorkoeretoejer , er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat ; disse forskelle indvirker direkte paa faellessmarkedets funktion ;  paa grund af blys betydelige indvirkning paa den offentlige sundhed og paa miljoeet er det noedvendigt paa faellesskabsplan at nedsaette blyindholdet i benzin ;  de finansielle , oekonomiske , industrielle og kvalitative virkninger af en nedsaettelse af blyindholdet i benzin til en hoejeste vaerdi mellem 0,40 g / l og 0,15 g / l har vist , at en saadan nedsaettelse er gennemfoerlig inden for forholdsvis kort tid ;  bly er kun én af de bestanddele , som indgaar i sammensaetningen af benzin , og en nedsaettelse heraf maa ikke foere til , at luftforureningen forvaerres paa grund af andre forurenende stoffer , saerlig som en foelge af aendringen af denne sammensaetning ;  der boer paa faellesskabsplan fortsat gennemfoeres indgaaende undersoegelser af de forskellige aspekter ved saadanne foranstaltninger , der kan foere til en begraensning af bly i atmosfaeren ; medlemsstaterne boer med henblik herpaa give Kommissionen relevante oplysninger ;  nedsaettelsen af blyindholdet i benzin skaber saerlige tekniske og oekonomiske problemer i Irland ; en tidsbegraenset undtagelse for dette land skulle ikke have vaesentlige negative foelger for samhandelen med benzin , da de irske raffineringsanlaeg for oejeblikket kun daekker en del af den indenlandske efterspoergsel , og da al benzin , der eksporteres af dette land til en anden medlemsstat , skal vaere i overensstemmelse med de bestemmelser i direktivet , som gaelder for denne stat ; under disse omstaendigheder boer der indfoeres en undtagelse for nedsaettelsen af blyindholdet i benzin i Irland ;  en pludselig aendring i forsyningerne med mineralolie eller mineralolieprodukter under bestemte forhold kan foere til , at en medlemsstat godkender en foroegelse af blyindholdet i benzin ; der boer foelgelig indfoeres en procedure med henblik paa dette tilfaelde _  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  I dette direktiv forstaas ved " benzin " ethvert braendstof , der anvendes til drift af koeretoejer med forbraendingsmotorer med styret taending .  Artikel 2  1 . Fra 1 . januar 1981 maa benzin kun bringes paa markedet inden for Faellesskabet , hvis dets indhold af blyforbindelser beregnet som bly ikke overstiger 0,40 g / l .  2 . Uanset stk . 1 kan en medlemsstat fastsaette , at det stoerst tilladte indhold af bly i benzin , som bringes paa dens marked , er under 0,40 g / l ; den kan dog ikke fastsaette et stoerste indhold lavere end 0,15 g / l .  Artikel 3  Medlemsstaterne traeffer alle egnede foranstaltninger for at sikre , at nedsaettelsen af blyindholdet ikke foerer til en vaesentlig foroegelse af maengden af andre forurenende stoffer eller til forringelse af benzinens kvalitet .  Artikel 4  Blyindholdet i benzin bestemmes i henhold til de metoder , der er fastlagt i bilaget .  Artikel 5  Hvis en medlemsstat ved en kontrol foretaget i henhold til de i artikel 4 omhandlede metoder , konstaterer , at en benzin ikke svarer til forskrifterne i artikel 2 og 3 , traeffer den de noedvendige foranstaltninger til sikring af , at disse forskrifter overholdes .  Artikel 6  Medlemsstaterne skal paa Kommissionens anmodning give den oplysninger vedroerende :  a ) virkningerne af anvendelsen af dette direktiv , saerlig artikel 3 ;  b ) udviklingen af systemer til nedsaettelse af emmissioner af bly og eventuelle forurenende erstatningsstoffer i udstoedningsgassen ;  c ) udviklingen af blykoncentrationerne og eventuelle forurenende erstatningsstoffer i byluften og indvirkningen heraf paa den offentlige sundhed ;  d ) indvirkningen paa energipolitikken af de forskellige mulige loesninger til nedsaettelse af den forurening , der skyldes emissioner af bly i udstoedningsgassen .  Kommissionen aflaegger beretning til Raadet og Europa-Parlamentet om de saaledes indhentede oplysninger og udarbejder paa baggrund af de indsamlede data hensigtsmaessige forslag , der tager sigte paa at inddrage disse data med henblik paa at videreudvikle Faellesskabets politik i forbindelse med blyindholdet i benzin .  Artikel 7  1 . Uanset artikel 2 , stk . 1 , kan den irske regering fastsaette , at benzin for en periode paa fem aar fra den 1 . januar 1981 kan bringes paa markedet i Irland , selv om dens blyindhold overstiger 0,40 g / l , uden at det dog maa overstige det nuvaerende indhold paa 0,64 g / l .  2 . Inden udloebet af den i stk . 1 naevnte periode traeffer Raadet med kvalificeret flertal og paa forslag af Kommissionen afgoerelse om varigheden af en anden undtagelsesperiode paa hoejst fem aar .  Artikel 8  Hvis der , som foelge af en pludselig aendring i forsyning med mineralolie eller mineralolieprodukter , opstaar vanskeligheder i en medlemsstat med hensyn til anvendelsen af den i artikel 2 , stk . 1 , omhandlede graense for blyindholdet i benzin , kan denne , efter at have underrettet Kommissionen , paa sit omraade tillade en hoejere graense i et tidsrum af fire maaneder . Raadet kan med kvalificeret flertal forlaenge denne periode efter forslag fra Kommissionen .  Artikel 9  1 . Medlemsstaterne saetter de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden for en frist paa atten maaneder fra dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom .  2 . Medlemsstaterne drager omsorg for , at Kommissionen faar tilsendt teksten til de nationale bestemmelser , som de udsteder paa det omraade , der er omfattet af dette direktiv .  Artikel 10  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 29 . juni 1978 .  Paa Raadets vegne  S . AUKEN  Formand  BILAG  Referencemetoder  Til maaling af blyindholdet i benzin er referencemetoden den metode , der er defineret i den internationale standard ISO 3830 ( foerste udgave af 15 . februar 1977 ) " Mineralolieprodukter _ Benzin _ Bestemmelse af blyindholdet _ Jodmonokloridmetoden " .  Resultaterne af enkeltmaalinger fortolkes efter den fremgangsmaade , der er beskrevet i standard BS 4306 , 1968-udgaven , som er udgivet af British Standards Institution .  For saa vidt angaar de anfoerte metoder har de sproglige udgaver , der er offentliggjort af henholdsvis ISO og BSI , eller andre udgaver , som Kommissionen bekraefter er i overensstemmelse med foerstnaevnte , samme gyldighed .


Avis juridique important

|

31982L0436

Rådets direktiv 82/436/EØF af 24. juni 1982 om ændring af direktiv 72/159/EØF, 72/160/EØF og 72/161/EØF vedrørende landbrugsstrukturernei

EF-Tidende nr. L 193 af 03/07/1982 s. 0037 - 0037

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 24. juni 1982  om aendring af direktiv 72/159/EOEF, 72/160/EOEF og 72/161/EOEF vedroerende landbrugsstrukturerne  (82/436/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og  ud fra foelgende betragtninger:  I henhold til artikel 16 i Raadets direktiv 72/159/EOEF af 17. april 1972 om modernisering af landbrugsbedrifter (2), senest aendret ved direktiv 81/528/EOEF (3), artikel 7 i Raadets direktiv 72/160/EOEF af 17. april 1972 om stoette til ophoer af landbrugsvirksomhed og til anvendelse af udnyttet landbrugsareal til strukturforbedringsformaal (4), og artikel 9 i Raadets direktiv 72/161/EOEF af 17. april 1972 om social og erhvervsmaessig vejledning og om faglige kvalifikationer hos de personer, som arbejder i landbruget (5), senest aendret ved direktiv 81/529/EOEF (6), er den planlagte varighed for gennemfoerelse af de ved disse direktiver fastsatte faelles foranstaltninger ti aar;  det maal, der tilsigtes ved disse faelles foranstaltninger, og som er fastsat ved artikel 6, stk. 2, litra a), i Raadets forordning (EOEF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den faelles landbrugspolitik (7), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3509/80 (8), er endnu ikke helt naaet; i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, litra e), i forordning (EOEF) nr. 729/70 boer den planlagte periode for gennemfoerelsen af disse faelles foranstaltninger derfor forlaenges til den 31. december 1983 -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  1. Artikel 16, stk. 1, i direktiv 72/159/EOEF affattes saaledes:  »1. Den planlagte periode for gennemfoerelsen af den faelles foranstaltning loeber indtil den 31. december 1983«.  2. Artikel 7, stk. 1, foerste afsnit, i direktiv 72/160/EOEF affattes saaledes:  »Den planlagte periode for gennemfoerelsen af den faelles foranstaltning loeber indtil den 31. december 1983«.  3. Artikel 9, stk. 1, i direktiv 72/161/EOEF affattes saaledes:  »1. Den planlagte periode for gennemfoerelsen af den faelles foranstaltning loeber indtil den 31. december 1983«.  Artikel 2  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 24. juni 1982.  Paa Raadets vegne  F. AERTS  Formand  (1) Udtalelse afgivet den 16. 6. 1982 (endnu ikke offentliggjort i EFT).  (2) EFT nr. L 96 af 23. 4. 1972, s. 1.  (3) EFT nr. L 197 af 20. 7. 1981, s. 41.  (4) EFT nr. L 96 af 23. 4. 1972, s. 9.  (5) EFT nr. L 96 af 23. 4. 1972, s. 15.  (6) EFT nr. L 197 af 20. 7. 1981, s. 44.  (7) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.  (8) EFT nr. L 367 af 31. 12. 1980, s. 87.


Avis juridique important

|

31980L0214

Rådets direktiv 80/214/EØF af 22. januar 1980 om ændring af direktiv 77/99/EØF om sundhedsmæssige problemer i forbindelse med handel med kødprodukter inden for Fællesskabet

EF-Tidende nr. L 047 af 21/02/1980 s. 0003 - 0003 den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 27 s. 0239  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 17 s. 0115  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 17 s. 0115

++++  RAADETS DIREKTIV  af 22 . januar 1980  om aendring af direktiv 77/99/EOEF om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med koedprodukter inden for Faellesskabet .   ( 80/214/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 43 og 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  I direktiv 77/99/EOEF ( 2 ) er det fastsat , at der til tilvirkning af koedprodukter udelukkende bruges fersk koed , som kan anvendes i handelen inden for Faellesskabet ;  visse behandlinger , navnlig varmebehandling , som draeber de kim til husdyrsygdomme , som eventuelt findes i visse kategorier af koed , der i oevrigt opfylder hygiejneforskrifterne for koed til menneskefoede , goer det muligt ved tilvirkningen af saaledes behandlede produkter at anvende fersk koed , der af veterinaerpolitimaessige aarsager er udelukket fra handelen inden for Faellesskabet ; foelgelig boer direktiv 77/99/EOEF aendres -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Direktiv 77/99/EOEF aendres saaledes :  1 . I artikel 2 , stk . 1 , litra b ) , indsaettes foelgende led :   " - artikel 1 i direktiv 72/461/EOEF , " .  2 . Artikel 2 , stk . 1 , litra c ) , affattes saaledes :   " c ) fersk koed : fersk koed , der er omhandlet i henholdsvis artikel 1 i direktiv 64/433/EOEF , 71/118/EOEF , 72/461/EOEF og i artikel 2 i direktiv 72/462/EOEF ; " .  3 . I artikel 3 , stk . 1 , punkt 3 , litra a ) , indsaettes foelgende punkt :   " i ) a i overensstemmelse med artikel 5a i direktiv 72/461/EOEF fra den medlemsstat , hvor tilvirkningen finder sted ; " .  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraf for at efterkomme dette direktiv den 31 . december 1980 .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 22 . januar 1980 .  Paa Raadets vegne  G . MARCORA  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 289 af 19 . 11 . 1979 , s . 42 .  ( 2 ) EFT nr . L 26 af 31 . 1 . 1977 , s . 85 .


Avis juridique important

|

31995L0051

Kommissionens direktiv 95/51/EF af 18. oktober 1995 om ændring af direktiv 90/388/EØF med hensyn til afskaffelse af begrænsninger i brugen af kabel-tv-net til levering af allerede liberaliserede teletjenester

EF-Tidende nr. L 256 af 26/10/1995 s. 0049 - 0054

KOMMISSIONENS DIREKTIV 95/51/EF af 18. oktober 1995 om ændring af direktiv 90/388/EØF med hensyn til afskaffelse af begrænsninger i brugen af kabel-tv-net til levering af allerede liberaliserede teletjenester KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 90, stk. 3, ogud fra følgende betragtninger:(1) I Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for teletjenester (1), ændret ved direktiv 94/46/EF (2), blev visse teletjenester, bortset fra taletelefonitjenester til offentligheden og de tjenester, der specifikt udelukkes fra direktivets anvendelsesområde, åbnet for konkurrence, og medlemsstaterne blev anmodet om at træffe de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at alle tjenesteleverandører må levere sådanne tjenester; for så vidt angår taletelefonitjenester til offentligheden, indeholder direktivet mulighed for medlemsstaterne for at opretholde eksklusive eller særlige rettigheder; Rådet anerkender i sin resolution af 22. juli 1993 (3), at denne undtagelse kan bringes til ophør pr. 1. januar 1998 med en overgangsperiode for bestemte medlemsstater;under den offentlige høring, som Kommissionen organiserede i 1992 om situationen i teletjenestesektoren, efter Kommissionens meddelelse af 21. oktober 1992, satte mange tjenesteleverandører og -brugere spørgsmålstegn ved effektiviteten af de foranstaltninger, der skal liberalisere telesektoren, samt især ved liberaliseringen af datakommunikation, telextjenester og tilrådighedsstillelse af data- og taletelefonitjenester for virksomheder og lukkede brugergrupper;(2) den væsentligste årsag til, at der fortsat eksisterer en sådan flaskehalssituation, skal findes i de lovgivningsmæssige begrænsninger, der forhindrer brugen af en alternativ infrastruktur til levering af liberaliserede tjenester, og navnlig begrænsningerne i brugen af kabel-tv-net; potentielle tjenesteleverandører er på nuværende tidspunkt afhængige af transmissionskapacitet - lejede kredsløb - der leveres af teleselskaberne, som ofte tillige er konkurrenter på markedet for liberaliserede tjenester; for at løse dette problem opfordrede Europa-Parlamentet i beslutning af 20. april 1993 (4) Kommissionen til snarest muligt at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige, hvis man fuldt ud skal kunne udnytte potentialet i kabelnettenes eksisterende infrastrukturer til teletjenester, og snarest muligt at afskaffe medlemsstaternes begrænsninger af brugen af kabelnet til ikke-monopoliserede tjenester;(3) efter forelæggelsen af nævnte beslutning har Kommissionen gennemført to undersøgelser af brugen af kabel-tv-net og alternative infrastrukturer til levering af de teletjenester, der allerede er blevet liberaliseret under EF-retten, nemlig »The effects of Liberalisation of Satellite, Infrastructure on the Corporate and Closed User Group Market«, Andalysis, 1994 og »L'impact de l'autorisation de la fourniture de services de télécommunications libéralisés par les câblo-opérateurs«, IDATE, 1994; de vigtigste resultater af disse undersøgelser viser tydeligt, at bl.a. kabel-tv-net potentielt set spiller en vigtig rolle, når det drejer sig om at rydde de bekymringer af vejen, der er fremført med hensyn til den langsommelighed, hvormed innovation finder sted, og den forsinkelse, hvormed liberaliserede tjenester udbredes inden for EF; en åbning af disse net vil være med til at fjerne de problemer, der er forbundet med det høje prisniveau og mangelen på brugbar kapacitet, der i stort omfang skyldes, at infrastrukturen i de fleste medlemsstater på nuværende tidspunkt stilles til rådighed på eksklusivt grundlag; ved hjælp af de net, der drives af godkendte kabel-tv-leverandører, kan man faktisk levere et øget antal tjenester, bortset fra tv-udsendelser, hvis der foretages yderligere investeringer heri; eksempler fra det amerikanske marked viser, at der opstår nye tjenester, der kombinerer billed- og telekommunikation, når visse lovgivningsmæssige hindringer fjernes;(4) nogle medlemsstater har derfor fjernet tidligere begrænsninger i leveringen af bestemte data- og/eller ikke-monopoliserede telefontjenester via kabel-tv-net; en enkelt medlemsstat tillader taletelefoni; andre medlemsstater begrænser imidlertid fortsat kraftigt leveringen af andre tjenester end tv-udsendelse via disse net;(5) medlemsstaternes nuværende begrænsning af brugen af kabel-tv-net til levering af andre tjenester end tv-udsendelse skal forhindre, at offentlig taletelefoni leveres via andre net end det offentlige koblede telefonnet for dermed at beskytte teleselskabernes primære indtægtskilde;man har indrømmet de fleste teleselskaber i EF eksklusive rettigheder til at levere offentlig taletelefoni for at sikre dem de økonomiske midler, der er nødvendige for at etablere og drive et universelt tilgængeligt net, dvs. at det skal være landsdækkende, og at enhver tjenesteleverandør eller bruger skal gives adgang hertil inden for et rimeligt tidsrum, når der anmodes herom;(6) da disse begrænsninger i brugen af kabel-tv-net er indført af staten og har til formål på de enkelte nationale markeder, hvor de findes, at favorisere teleselskaberne, som medlemsstaterne ejer, og som de har indrømmet særlige eller eksklusive rettigheder, skal de vurderes ud fra EF-traktatens artikel 90, stk. 1; i henhold til denne artikel må medlemsstaterne i forbindelse med sådanne virksomheder ikke træffe eller opretholde foranstaltninger, som er i strid med formålet med traktatens bestemmelser, herunder navnlig konkurrencereglerne; den indeholder et forbud mod i forbindelse med teleselskaber at opretholde foranstaltninger, der begrænser den frie levering af tjenester inden for EF og resulterer i et misbrug af en dominerende stilling til ulempe for brugerne af en given tjeneste;(7) hvis teleselskaberne indrømmes eksklusive rettigheder til at stille transmissionskapacitet til rådighed til levering af teletjenester til offentligheden, vil disse rettigheder og de deraf følgende lovgivningsmæssige begrænsninger i brugen af kabel-tv-net til andre formål end udsendelse af radio og tv-programmer, herunder især til nye tjenester som interaktivt tv og bestillings-tv samt multimedietjenester inden for EF, som ellers ikke kan leveres, nødvendigvis begrænse friheden til at levere sådanne tjenester til eller fra andre medlemsstater; sådanne lovgivningsmæssige begrænsninger kan ikke begrundes ud fra overordnede offentlige interesser eller ufravigelige hensyn, dvs. væsentlige krav, idet sidstnævnte - navnlig med hensyn til samspillet mellem net ved sammenkobling af kabel-tv-net og telenet - kan dækkes ind ved hjælp af mindre restriktive foranstaltninger som objektive, ikke diskriminerende og gennemsigtige anmeldelses- og godkendelsesprocedurer;(8) de foranstaltninger, hvorved teleselskaberne indrømmes eksklusive rettigheder til levering af transmissionskapacitet, samt de deraf følgende lovgivningsmæssige begrænsninger i brugen af kabel-tv-infrastrukturen til andre allerede liberaliserede teletjenester er således i strid med traktatens artikel 90 sammenholdt med artikel 59; det forhold, at begrænsningerne gælder uden forskel for alle andre virksomheder end de pågældende teleselskaber, er ikke tilstrækkeligt til, at favoriseringen af sidstnævnte falder uden for artikel 59's anvendelsesområde; det er faktisk ikke nødvendigt, at alle selskaber i en medlemsstat favoriseres i forhold til udenlandske selskaber; det er tilstrækkeligt, at visse nationale tjenesteleverandører drager fordel af favoriseringen;(9) i henhold til traktatens artikel 86 er én eller flere virksomheders misbrug af en dominerende stilling på fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf uforenelig med fællesmarkedet og forbudt;(10) teleselskaberne indtager på de enkelte pågældende nationale markeder en dominerende stilling i forbindelse med levering af transmissionskapacitet til teletjenester, idet de er de eneste selskaber med et offentligt telenet, der dækker hele de pågældende medlemsstaters område; en anden faktor i forbindelse med denne dominerende stilling vedrører markedets særlige karakteristika og især dets særdeles kapitalintensive karakter; da de investeringer, der skal foretages, hvis der skal etableres et nyt net ved siden af et gammelt, er betydelige, er man i høj grad afhængig af at kunne anvende eksisterende net; det styrker de pågældende teleselskabers strukturelle dominans og udgør en potentiel hindring for adgangen til markedet; teleselskaberne drager for det tredje som følge af deres markedsandel fordel af at have detaljerede oplysninger om telekommunikationsstrømme, som nye tjenesteleverandører ikke har adgang til; det drejer sig bl.a. om oplysninger om abonnenternes forbrugsmønster, der er nødvendige, hvis man skal henvende sig til specifikke brugergrupper, og om priselasticiteten i efterspørgslen inden for hver enkelt markedssegment og landsdel; endelig bidrager de pågældende teleselskabers eksklusive rettigheder til at levere taletelefoni til at øge deres dominans på det tilstødende, men særskilte marked for telekapacitet;(11) det er ikke i sig selv uforeneligt med artikel 86 at skabe en dominerende position på et givet marked ved at indrømme eksklusive rettigheder; en medlemsstat må imidlertid ikke opretholde et lovbeskyttet monopol, når den pågældende virksomhed bliver tvunget eller foranlediget til at misbruge sin dominerende stilling på en måde, der må forventes at påvirke samhandelen mellem medlemsstater;(12) forbuddet mod at anvende anden infrastruktur, og herunder navnlig kabel-tv-net, til levering af teletjenester har animeret teleselskaberne til at kræve høje priser, sammenlignet med priserne i andre lande, selv om innovation inden for virksomheders funktionsspecialisering via net i Europa og levering af konkurrencedygtige tjenester samt implementeringen af de applikationer, der foreslås i rapporten om Europa og det globale informationssamfund i kritisk grad er afhængig af, at infrastrukturen, herunder især lejede kredsløb, står til rådighed til faldende priser; EF-taksterne for højkapacitetsinfrastruktur er gennemsnitligt ti gange så høje som priserne for en tilsvarende kapacitet over tilsvarende afstande i USA; da der ikke foreligger nogen begrundelse herfor, f.eks. i form af højere omkostninger, må disse takster betragtes som udtryk for misbrug i henhold til artikel 86, litra a);de høje priser inden for EF er en direkte konsekvens af medlemsstaternes begrænsninger af brugen af andre infrastrukturer end teleselskabernes, herunder især af kabel-tv-leverandørernes, til levering af teletjenester; de høje priser kan ikke blot forklares med de underliggende omkostninger, da der forekommer betydelige forskelle i taksterne mellem medlemsstater, hvor man må forvente omtrent samme omkostningsstrukturer;(13) de statsforanstaltninger, der hindrer kabel-tv-leverandørerne i at tilbyde transmissionskapacitet til levering af liberaliserede tjenester i konkurrence med teleselskaberne, begrænser desuden det samlede udbud af kapacitet på markedet og fjerner ethvert incitament for teleselskaberne til hurtigt at øge deres nets kapacitet, reducere de gennemsnitlige omkostninger og sænke taksterne; de høje takster, som teleselskaberne følgelig opkræver for brugen af den grundlæggende infrastruktur, som selskaberne stiller til rådighed i for lille et omfang, og som andre selskaber må anvende, når de tilbyder liberaliserede tjenester, har forsinket en bred udvikling af højhastighedsvirksomhedsnet, erhvervslivets og lokale brugeres fjernkonsultering af databaser samt ibrugtagning af innovative tjenester som telebanktjeneste, fjernundervisning, computerstøttet marketing osv., se Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet af 25. oktober 1994 »Grønbog om liberalisering af teleinfrastruktur og kabel-tv-net, første del«; teleselskabernes net kan for øjeblikket ikke dække markedets potentielle efterspørgsel efter transmissionskapacitet til levering af disse teletjenester, hvilket både tjenestebrugere og -leverandører har fremhævet, se Meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet om høring med henblik på en vurdering af situationen i teletjenestesektoren af 28. april 1993, side 5, punkt 2; resultaterne af vurderingen viste således, at man ikke kunne undgå en begrænsning af adgangen til teletjenestemarkederne og en begrænsning af brugernes frie valg ved blot at forpligte teleselskaberne til at stille lejede kredsløb til rådighed efter ønske;på grund af de nuværende begrænsninger i brugen af kabel-tv-net til levering af sådanne tjenester opstår der således en situation, hvor teleselskabernes blotte udøvelse af deres eksklusive rettigheder til at levere transmissionskapacitet til offentlige teletjenester i sig selv forsinker fremkomsten af især nye applikationer som taxameterbetalt tv »pay per view«, interaktivt tv og bestillings-tv samt multimedietjenester inden for EF ved en kombination af audiovisuel kommunikation og telekommunikation, som ofte ikke kan stilles til rådighed i tilstrækkeligt omfang via teleselskabernes net, jf. traktatens artikel 86, litra b);da kabel-tv-leverandørerne kun må tilbyde et begrænset antal tjenester, udskyder disse på den anden side ofte investeringer i deres net og især i indførelsen af optiske fibre, som ville kunne betale sig, hvis investeringerne kunne afskrives over et større antal tjenester; en begrænsning i brugen af kabel-tv-net til levering af andre tjenester end radio- og tv-udsendelser resulterer som følge heraf også i, at udviklingen af nye teletjenester og multimedietjenester forsinkes, hvormed de tekniske fremskridt på området bremses;(14) Som EF-Domstolen udtaler i dom af 19. marts 1991, sag C-202/88, Frankrig mod Kommissionen (5), forudsætter et marked med frie konkurrencevilkår, som omhandlet i traktaten, at de forskellige erhvervsdrivende er sikret lige muligheder; det har imidlertid vist sig, at når man giver et enkelt selskab, der markedsfører teletjenester, til opgave at levere det uundværlige råmateriale, dvs. transmissionskapacitet, til alle andre selskaber, der tilbyder teletjenester, giver man faktisk det pågældende selskab mulighed for vilkårligt at afgøre, hvilke tjenester dets konkurrenter må tilbyde, til hvilke omkostninger og i hvilke perioder, samt for at overvåge dets kunder og den trafik, konkurrenterne skaber, hvilket giver det pågældende selskab en klar fordel i forhold til dets konkurrenter;(15) de eksklusive rettigheder, som et teleselskab får tildelt med henblik på levering af transmissionskapacitet til teletjenester til offentligheden, samt de heraf følgende begrænsninger i brugen af kabel-tv-net til levering af liberaliserede tjenester, er derfor uforenelige med traktatens artikel 90, stk. 1, sammenholdt med artikel 86; i henhold til traktatens artikel 90, stk. 2, kan artikel 86 fraviges i tilfælde hvor anvendelsen af sidstnævnte retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de særlige opgaver, som er betroet teleselskaberne; Kommissionen undersøgte i overensstemmelse med denne bestemmelse konsekvenserne af at liberalisere brugen af kabelnet til levering af teletjenester og multimedietjenester;i henhold til direktiv 90/388/EØF må medlemsstaterne frem til en bestemt dato fortsat forbeholde de nationale teleselskaber retten til at levere taletelefoni med henblik på at sikre tilstrækkelige indtægter til etableringen af et universelt tilgængeligt telefonnet; taletelefonitjeneste defineres i artikel 1 i direktiv 90/388/EØF som kommerciel udnyttelse i almenhedens interesse af tidstro fremføring af tale og opkobling heraf gennem det offentlige koblede net, hvorved brugeren har mulighed for ved hjælp af udstyr tilkoblet et nettermineringspunkt at kommunikere med et andet termineringspunkt; i de tilfælde, hvor kabel-tv-net omdannes til koblede net, hvorover der leveres taletelefoni til en abonnent, skal nettene anses for også at være offentlige koblede net og deres termineringspunkter for at være termineringspunkter i sådanne net; den relevante tjeneste bliver således taletelefoni, som medlemsstaterne i henhold til artikel 2 i direktiv 90/388/EØF kan forbyde leveret via kabel-tv-net;et sådant midlertidigt forbud mod levering af taletelefoni via kabel-tv-net kan tilsyneladende begrundes på samme måde, som når levering sker via telenet; når der omvendt leveres koblet taletelefoni til lukkede brugergruppe og/eller åben transmissionskapacitet i form af lejede kredsløb via kabel-tv-net, udgør disse net ikke offentlige koblede net, og medlemsstaterne må ikke begrænse de pågældende tjenester, ej heller hvis der anvendes et indkoblingspunkt på det offentligt koblede telefonnet;der kan ikke begrundes andre begrænsninger i leveringen af liberaliserede tjenester under artikel 90, stk. 2, end begrænsningerne i forbindelse med taletelefoni, især ikke når der tages hensyn til, hvor lidt de tjenester, der på nuværende tidspunkt leveres via teleselskabernes egne net, men som kan omdirigeres til kabel-tv-nettene, bidrager til teleselskabernes omsætning; det bør erindres, at der i forbindelse med foranstaltningerne til liberalisering af taletelefoni skal tages hensyn til det behov, der er for at finansiere en universel tjeneste - også i den form, den måtte få i fremtiden, se i den forbindelse punkt V.2 i meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet af 3. maj 1995;(16) selv om de nuværende begrænsninger i brugen af kabel-tv-net i forbindelse med levering af tjenester fjernes, kan man indføre de samme godkendelses- eller anmeldelsesprocedurer, som gælder for levering af samme tjenester via det offentlige telenet;(17) spredningen af audiovisuelle programmer, der er rettet til offentligheden, via disse net samt indholdet af sådanne programmer vil fortsat være underlagt særlige regler, som medlemsstaterne indfører i overensstemmelse med EF-retten, og dermed ikke underkastet bestemmelserne i dette direktiv;(18) når medlemsstaterne indrømmer et enkelt selskab ret til at etablere både kabel-tv- og telenet, bringer de det pågældende selskab i en situation, hvor det ikke har noget incitament til at tiltrække brugere til det net, der er bedst egnet til levering af den pågældende tjeneste, så længe der er overskudskapacitet på det andet net; selskabet har i så fald tværtimod en interesse i at forlange for meget for brugen af kabelinfrastrukturen til levering af ikke-monopoliserede tjenester for at øge trafikken på dets telenet; når der skal indføres fair konkurrence, vil der ofte skulle træffes bestemte foranstaltninger og i den forbindelse tages hensyn til de særlige omstændigheder, der gør sig gældende på det pågældende marked; da disse omstændigheder varierer fra medlemsstat til medlemsstat, er de nationale myndigheder bedst selv i stand til at vurdere, hvilke foranstaltninger der bør træffes, og om det er nødvendigt at holde de to aktiviteter adskilt fra hinanden; i de indledende faser af en liberalisering er det af afgørende betydning, at der føres nøje kontrol med krydssubsidiering og sikres stor gennemsigtighed i regnskabsaflæggelsen; for at kunne kontrollere om der eventuelt finder misbrug sted, skal medlemsstaterne i det mindste kræve, at regnskaberne for de to aktiviteter føres separat, selv om en fuldstændig strukturel adskillelse vil være at foretrække;(19) for at muliggøre kontrol med eventuel ulovlig krydssubsidiering mellem kabel-tv-leverandørernes radio- og tv-opgaver, som udføres på grundlag af eksklusive rettigheder i et givet område, og deres aktiviteter som leverandører af kapacitet til teletjenester, skal medlemsstaterne garantere gennemsigtighed, så det fremgår, om en leverandør anvender midler fra én af aktiviteterne til at udvide den dominerende stilling til også at omfatte det andet marked; da netleverandørernes regnskaber er særdeles komplekse, er det yderst vanskeligt at afgøre, om der finder krydssubsidiering sted mellem de monopoliserede aktiviteter og de tjenester, der leveres på konkurrencevilkår; det må derfor kræves, at disse kabel-tv-leverandører fører separate regnskaber, hvori de omkostninger og indtægter, der hidrører fra leveringen af de tjenester, der falder ind under deres eksklusive rettigheder, og de tjenester, der leveres på konkurrencevilkår, anføres særskilt, når deres telekommunikationsaktiviteter resulterer i, at de opnår en betydelig omsætning i det godkendte område; for indeværende bør en omsætning på over 50 mio. ECU betragtes som en betydelig omsætning; i tilfælde hvor et sådant krav vil udgøre en urimelig stor byrde for den pågældende virksomhed, kan medlemsstaterne give virksomheden udsættelse i begrænsede perioder under forudsætning af, at begrundelsen herfor på forhånd meddeles Kommissionen;de pågældende leverandører bør anvende et omkostningsberegningssystem, som kan kontrolleres af revisorer og sikrer, at de fremkomne tal er pålidelige;i de ovenfor anførte separate regnskaber bør som minimum anvendes principperne i artikel 10, stk. 2, i Rådets direktiv 92/44/EØF af 5. juni 1992 om etablering af ONP-vilkår for faste kredsløb (6), ændret ved Kommissionens beslutning 94/439/EF (7); i forbindelse med hybridtjenester, der er sammensat af elementer fra både monopoliserede og konkurrenceprægede tjenester, skal der sondres mellem omkostninger for de enkelte elementer;(20) hvis den pågældende medlemsstat ikke tillader konkurrerende fremføringssystemer til hjemmet, vil Kommissionen på ny overveje, om en opdeling af regnskaberne vil være tilstrækkeligt til at hindre misbrug og vurdere, om en sådan kombineret levering ikke vil resultere i en begrænsning af det potentielle udbud af transmissionskapacitet på bekostning af tjenesteleverandørerne i det pågældende område eller om der er behov for at træffe yderligere foranstaltninger;(21) medlemsstaterne skal afstå fra at træffe nye foranstaltninger, som kan bringe virkeliggørelsen af dette direktivs mål i fare -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 I direktiv 90/388/EØF foretages følgende ændringer:1) Artikel 1, stk. 1, ændres således:a) Femte led affattes således:»- »teletjenester«: tjenester, hvis ydelse helt eller delvis består i transmission og/eller rutning af signaler gennem et telenet«, ogb) følgende led indsættes efter sidste led:»- »kabel-tv-net«: enhver jordbaseret infrastruktur, som en medlemsstat har godkendt til levering eller spredning af radio- og tv-signaler til offentligheden.Bestemmelserne i dette direktiv berører ikke de særlige bestemmelser, som medlemsstaterne i overensstemmelse med EF-retten har vedtaget vedrørende spredning af audiovisuelle programmer til offentligheden og indholdet i sådanne programmer«.2) I artikel 4 indsættes følgende som tredje afsnit:»Medlemsstaterne skal- fjerne alle begrænsninger på levering af transmissionskapacitet via kabel-tv-net og tillade, at kabel-tv-net anvendes til levering af teletjenester, bortset fra taletelefoni- sikre, at en sammenkobling af kabel-tv-net og offentlige telenet godkendes til sådanne formål, især en sammenkobling af kabel-tv-net og lejede kredsløb, og at alle begrænsninger af kabel-tv-leverandørers direkte sammenkobling af kabel-tv-net fjernes.«Artikel 2 Når medlemsstaterne fjerner begrænsninger på brugen af kabel-tv-net, træffer de alle nødvendige foranstaltninger til at sikre regnskabsmæssig gennemsigtighed og forebygge diskriminerende adfærd i de tilfælde, hvor en leverandør har en eksklusiv ret til at stille både offentlig telenetinfrastruktur og kabel-tv-netinfrastruktur til rådighed, navnlig til at kræve en opdeling af regnskaberne på de enkelte net og dets aktiviteter som leverandør af teletjenester.Når leverandører har en eksklusiv ret til at levere kabel-tv-netinfrastruktur i et givet område, sikrer medlemsstaterne tillige, at disse tjenesteleverandører fører separate regnskaber for deres aktiviteter som leverandører af netkapacitet til teletjenester, når de på det relevante geografiske område opnår en omsætning på over 50 mio. ECU på markedet for teletjenester, bortset fra radio- og tv-spredning. I tilfælde hvor et sådant krav udgør en urimeligt stor byrde for den pågældende virksomhed, kan medlemsstaten indrømme virksomheden udsættelse i begrænsede perioder, forudsat at begrundelsen herfor på forhånd meddeles Kommissionen.Kommissionen vil inden 1. januar 1998 foretage en generel vurdering af, hvilke konsekvenser det vil få i forhold til målet med dette direktiv, hvis en enkelt leverandør leverer begge net eller begge tjenester, jf. første afsnit.Artikel 3 Senest ni måneder efter ikrafttrædelsen af dette direktiv giver medlemsstaterne Kommissionen oplysninger, der gør muligt for den at fastslå, at bestemmelserne i artikel 1 og 2 er overholdt.Artikel 4 Dette direktiv træder i kraft den 1. januar 1996.Artikel 5 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 18. oktober 1995.På Kommissionens vegneKarel VAN MIERTMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 192 af 24. 7. 1990, s. 10.(2) EFT nr. L 268 af 19. 10. 1994, s. 15.(3) EFT nr. C 213 af 6. 8. 1993, s. 1.(4) EFT nr. C 150 af 31. 5. 1993, s. 39.(5) Sml. (1991) s. I-1271, præmis 51.(6) EFT nr. L 165 af 19. 6. 1992, s. 27.(7) EFT nr. L 181 af 15. 7. 1994, s. 40.


title: Kommissionens direktiv (EU) 2016/1855 af 19. oktober 2016 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/32/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ekstraktionsmidler anvendt ved fremstilling af fødevarer og fødevareingredienser (EØS-relevant tekst)

text:
                  20.10.2016

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 284/19

            KOMMISSIONENS DIREKTIV (EU) 2016/1855
      af 19. oktober 2016
      om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/32/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ekstraktionsmidler anvendt ved fremstilling af fødevarer og fødevareingredienser
      (EØS-relevant tekst)
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/32/EF af 23. april 2009 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ekstraktionsmidler anvendt ved fremstilling af fødevarer og fødevareingredienser (1), særlig artikel 4, stk. 1, litra a), og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Direktiv 2009/32/EF gælder for ekstraktionsmidler, der anvendes eller er bestemt til anvendelse ved fremstilling af fødevarer og fødevareingredienser. Nævnte direktiv gælder ikke for ekstraktionsmidler, der anvendes ved fremstilling af tilsætningsstoffer til fødevarer, vitaminer og andre næringsstoffer, medmindre disse tilsætningsstoffer til fødevarer, vitaminer og andre næringsstoffer er opført på en af oversigterne i bilag I.

                  (2)

                  Den 19. august 2014 blev der indgivet en ansøgning af Akzo Nobel Industrial Chemicals BV om en ændring af den maksimale restmængde (MRL) for dimethylether (DME) som et ekstraktionsmiddel i affedtede animalske proteinprodukter, navnlig kollagen og kollagenderivater, fra 0,009 mg/kg til 3 mg/kg og en ny anvendelse til ekstraktion af proteinprodukter til fremstilling af gelatine med en MRL på 0,009 mg/kg. Denne ansøgning blev efterfølgende forelagt for medlemsstaterne.

                  (3)

                  Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«) evaluerede igen sikkerheden ved DME som et ekstraktionsmiddel til tilberedning af affedtede animalske proteinprodukter — kollagen og gelatine — og afgav udtalelse den 14. juli 2015 (2). Autoriteten konkluderede, at anvendelsen af DME som et ekstraktionsmiddel under de påtænkte betingelser for anvendelse og de foreslåede maksimale restmængder på 3 mg/kg i kollagen og kollagenderivater og 0,009 mg/kg i gelatine, ikke giver anledning til sikkerhedsmæssige betænkeligheder.

                  (4)

                  Det bør derfor tillades at anvende dimethylether som et ekstraktionsmiddel til at fjerne fedt fra animalske proteinråvarer, på betingelse af at de maksimale restmængder af dimethylether fastsættes til 3 mg/kg i kollagen og kollagenderivater og 0,009 mg/kg i gelatine.

                  (5)

                  Direktiv 2009/32/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

                  (6)

                  Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

            VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
      Artikel 1
      Bilag I til direktiv 2009/32/EF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
      Artikel 2
      1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest to år efter datoen for dette direktivs ikrafttrædelse. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser.
      Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
      2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
      Artikel 3
      Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
      Artikel 4
      Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 19. oktober 2016.

               På Kommissionens vegne

            Jean-Claude JUNCKER

               Formand

         (1)  EUT L 141 af 6.6.2009, s. 3.

         (2)  EFSA CEF Panel (EFSA's Ekspertpanel for Materialer, der Kommer i Berøring med Fødevarer, Enzymer, Smagsstoffer og Hjælpestoffer, der Anvendes i Fødevarer), 2015. Scientific Opinion on the safety of use of dimethyl ether as an extraction solvent under the intended conditions of use and the proposed maximum residual limits. EFSA Journal 2015;13(7):4174, 13 s.

         BILAG
         I del II til bilag I til direktiv 2009/32/EF læses angivelserne vedrørende »Dimethylether« således:

                        »Dimethylether

                        Tilberedning af affedtede animalske proteinprodukter, herunder gelatine (*)

                        0,009 mg/kg i det affedtede proteinprodukt, herunder gelatine

                        Tilberedning af kollagen (**) og kollagenderivater, bortset fra gelatine

                        3 mg/kg i kollagen og kollagenderivater, bortset fra gelatine

            (*)  Ved »gelatine« forstås naturligt, opløseligt protein, også geldannende, som er fremkommet ved delvis hydrolyse af kollagen fremstillet af knogler, huder og skind og sener fra dyr, i overensstemmelse med de relevante krav i forordning (EF) nr. 853/2004.

            (**)  Ved »kollagen« forstås et proteinbaseret produkt fra dyrs knogler, huder, skind og sener, der er fremstillet i overensstemmelse med de relevante krav i forordning (EF) nr. 853/2004«


Avis juridique important

|

31981L0421

Rådets direktiv 81/421/EØF af 10. juni 1981 om afvigelse til fordel for Den italienske Republik fra direktiv 73/403/EØF om synkronisering af de almindelige folketællinger

EF-Tidende nr. L 165 af 23/06/1981 s. 0011

++++  RAADETS DIREKTIV  af 10 . juni 1981  om afvigelse til fordel for Den italienske Republik fra direktiv 73/403/EOEF om synkronisering af de almindelige folketaellinger   ( 81/421/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 213 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen , og  ud fra foelgende betragtninger :  Det er i Raadets direktiv nr . 73/403/EOEF af 22 . november 1973 om synkronisering af de almindelige folketaellinger ( 1 ) fastsat , at medlemsstaterne skal gennemfoere en almindelig folketaelling paa en dato i tidsrummet 1 . marts - 31 . maj 1981 ;  der er i Den italienske Republik opstaaet alvorlige administrative vanskeligheder , som ikke kunne forudses paa det tidspunkt , hvor direktivet blev udstedt , og som laegger hindringer i vejen for en korrekt gennemfoerelse af folketaellingen i det anfoerte tidsrum ;  det er blevet foreslaaet , at den naevnte folketaelling foretages i Den italienske Republik mellem den 1 . september og den 31 . december 1981 -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Uanset artikel 1 i direktiv 73/403/EOEF foretager Den italienske Republik den almindelige folketaelling i perioden fra den 1 . september til den 31 . december 1981 .  Artikel 2  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 10 . juni 1981 .  Paa Raadets vegne  W . ALBEDA  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 347 af 17 . 12 . 1973 , s . 50 .


Avis juridique important

|

31977L0629

Kommissionens første direktiv 77/629/EØF af 28. september 1977 om ændring af bilagene til Rådets direktiv 68/193/EØF om handel med vegetativt formeringsmateriale af vin

EF-Tidende nr. L 257 af 08/10/1977 s. 0027 - 0028 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 9 s. 0075  den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 19 s. 0125  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 9 s. 0075  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 13 s. 0063  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 13 s. 0063

++++  KOMMISSIONENS FOERSTE DIREKTIV  af 28 . september 1977  om aendring af bilagene til Raadets direktiv 68/193/EOEF om handel med vegetativt formeringsmateriale af vin   ( 77/629/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets direktiv 68/193/EOEF af 9 . april 1968 om handel med vegetativt formeringsmateriale af vin ( 1 ) , senest aendret ved Raadets direktiv 74/648/EOEF ( 2 ) , saerlig artikel 17a , og  ud fra foelgende betragtninger :  Udviklingen i den videnskabelige og tekniske viden har af nedenstaaende grunde noedvendiggjort visse aendringer af bilagene til naevnte direktiv ;  direktivets krav med hensyn til bestanden af formeringsmateriale af vin boer forbedres for at goere det muligt at drage konsekvenserne af tilstedevaerelsen af skadegoerere , navnlig naar det drejer sig om virussygdomme eller disses smittebaerere ;  den tyske udgave af direktivet skal aendres ;  der skal tages hensyn til de nye metoder , der anvendes ved sortering af podekviste ;  for hurtigst muligt at kunne raade over sunde vinstokke boer det i foerste omgang tillades paa den officielt foreskrevne etiket at anfoere supplerende og fakultative oplysninger om , at disse stammer fra basismateriale , der har vaeret undergivet officielle eller officielt anerkendte proever med henblik paa konstatering af virussygdomme ;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den staaende Komite for froe og plantemateriale henhoerende under Landbrug , Havebrug og Skovbrug -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Bilag I til Raadets direktiv 68/193/EOEF aendres saaledes :  1 . I del 1 , pkt . 3 , erstattes ordene " skadegoerere , saerlig ikke med virus " af ordene " skadegoerere eller disses smittebaerere , saerlig ikke med nematoder , der er smittebaerere for virussygdomme " .  2 . I den tyske udgave af del I , pkt . 5 erstattes ordet  " Kurzknotigkeit " af ordet " Reisigkrankheit " .  3 . Del I , pkt . 6 , affattes saaledes :   " 6 . Andelen af fejlslagen beplantning paa grund af skadegoerere overstiger ikke   - 5 % for moderkvarterer , der er bestemt til produktion af certificeret formeringsmateriale , og   - 10 % for moderkvarterer , der er bestemt til produktion af standardformeringsmateriale .  Saafremt beplantningen slaar fejl af andre aarsager end fytosanitrere , og saafremt andelen af fejlslagen beplantning overstiger ovennaevnte procentsatser , skal disse aarsager anfoeres i dokumenterne . "  Artikel 2  Del III , pkt . 1 , litra B , i bilag II affattes saaledes :   " B . Laengde  a ) Grundstamme-stiklinger : mindstelaengde 1,05 m fra basis af den underste knude under hensyntagen til det oeverste internodium ;  b ) Stiklinger uden rod : mindstelaengde 55 cm fra basis af den underste knude under hensyntagen til det oeverste internodium ; for vitre vinifera 30 cm ;  c ) Podekviste   - saafremt der er fem anvendelige oejne , mindstelaengde 50 cm fra basis af den underste knude under hensyntagen til det oeverste internodium ;   - saafremt der er et anvendeligt oeje , mindstelaengde 6,5 cm ; snittet foretages i en afstand fra oejet paa mindst 1,5 cm over oejet og 5 cm under oejet . "  Artikel 3  Pkt . 3 i bilag III affattes saaledes :  Aart * Styktal *   " 3 . Podekviste * *   - saafremt der er fem anvendelige oejne * 100 eller 200 *   - saafremt der er et anvendeligt oeje * 500 eller et multiplum af dette tal " *  Artikel 4  Bilag IV aendres saaledes :  1 . Efter del A indsaettes foelgende del :   " B . Supplerende angivelser , der er tilladt for formeringsmateriale af kategorierne  " basisformeringsmaterial " og " certificeret formeringsmateriale " :   " Basisformeringsmaterialet/materialet paa et tidligere vegativt trin end basismaterialet er blevet undersoegt af ... ( den udpegede myndighed ) , der ved ... ( proevens art ) har konstateret , at det ikke har vaeret angrebet af ... ( virussygdom ) . "  Disse angivelser kan referere til alt materiale af kategorierne " basismateriale " eller " certificeret materiale " for saa vidt angaar bladrullesyge og dvaergskudssyge , og desuden til underliget for saa vidt angaar mosaiksyge . Proeverne skal vaere officielt anerkendte og skal vaere foretaget i loebet af en periode paa mindst tre aar af en officielt anerkendt og kontrolleret myndighed .  Foelgende metoder kan anvendes :   - til alle virussygdomme indikatormetoder med vinplanter ;   - til dvaergskudssyge , ud over de ovennaevnte metoder , indikatormetoder med urteagtige planter , samt den serologiske metode . "  2 . Den tidligere del B bliver del C .  Artikel 5  Medlemsstaterne saetter inden den 1 . juli 1978 de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft , der er noedvendige for at efterkomme dette direktiv .  Artikel 6  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 28 . september 1977 .  Paa Kommissionens vegne  Finn GUNDELACH  Naestformand  ( 1 ) EFT nr . L 93 af 17 . 4 . 1968 , s . 15 .  ( 2 ) EFT nr . L 352 af 28 . 12 . 1974 , s . 43 .


Avis juridique important

|

31979L0110

Rådets direktiv 79/110/EØF af 24. januar 1979 om bemyndigelse til Den italienske Republik til at udsætte fremsendelsen og iværksættelsen af dens nationale planer for fremskyndet udryddelse af brucellose og tuberkulose hos kvæg

EF-Tidende nr. L 029 af 03/02/1979 s. 0024 - 0025

++++   ( 1 ) EFT nr . C 289 af 2 . 12 . 1978 , s . 6 .   ( 2 ) Udtalelse afgivet den 19 . 1 . 1979 ( endnu ikke offentliggjort i EFT ) .   ( 3 ) Udtalelse afgivet den 19 . 12 . 1978 ( endnu ikke offentliggjort i EFT ) .   ( 4 ) EFT nr . L 145 af 13 . 6 . 1977 , s . 44 .   ( 5 ) EFT nr . L 15 af 19 . 1 . 1978 , s . 34 .  RAADETS DIREKTIV  af 24 . januar 1979  om bemyndigelse til Den italienske Republik til at udsaette fremsendelsen og ivaerksaettelsen af dens nationale planer for fremskyndet udryddelse af brucellose og tuberkulose hos kvaeg   ( 79/110/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 43 og 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  I artikel 2 og 3 i Raadets direktiv 77/391/EOEF af 17 . maj 1977 om indfoerelse af en faellesskabsaktion med henblik paa udryddelse af brucellose , tuberkulose og leukose hos kvaeg ( 4 ) er det fastsat , at de medlemsstater , hvis kvaegbestand er smittet med brucellose eller tuberkulose , udarbejder en national plan om fremskyndet udryddelse af disse sygdomme ; i henhold til artikel 9 , stk . 1 , i naevnte direktiv fremsender medlemsstaterne disse planer til Kommissionen , inden de ivaerksaettes og under alle omstaendigheder senest den 31 . marts 1978 ;  Den italienske Republik har imidlertid officielt meddelt Kommissionen , at der er store vanskeligheder i forbindelse med udarbejdelsen af disse nationale udryddelsesplaner , og at de derfor ville blive forsinket ;  med hensyn til Den italienske Republik vil det i forbindelse med udarbejdelsen af de nationale udryddelsesplaner og disses fremsendelse til Kommissionen vaere hensigtsmaessigt og i overensstemmelse med maalsaetningerne i ovennaevnte direktiv at give den paagaeldende medlemsstat en saadan frist , at en effektiv ivaerksaettelse af planerne sikres ;  i overensstemmelse med artikel 29 , stk . 2 og 3 , i Raadets direktiv 78/52/EOEF ( 5 ) begynder den i artikel 6 , stk . 1 , i direktiv 77/391/EOEF fastsatte gennemfoerelsesperiode paa tre aar til ivaerksaettelsen af de nationale planer for udryddelse af brucellose og tuberkulose senest den 31 . december 1978 og begraenses til slagtninger foretaget inden den 1 . januar 1982 ;  den forlaengelse af fristen for fremsendelse af de udryddelsesplaner , der er forelagt af Den italienske Republik , indebaerer , for at foranstaltningen kan blive saa effektiv som mulig , en udsaettelse paa hoejst et aar af fristen for ivaerksaettelsen af disse planer samt af den frist , inden for hvilken foretagne slagtninger kan nyde godt af faellesskabsfinansiering _  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Som undtagelse fra artikel 9 , stk . 1 , i direktiv 77/391/EOEF fremsender Den italienske Republik de i artikel 2 og 3 i naevnte direktiv omhandlede planer til Kommissionen , inden de ivaerksaettes og senest den 31 . marts 1979 .  Artikel 2  1 . Som undtagelse fra artikel 29 , stk . 2 , i direktiv 78/52/EOEF ivaerksaetter Den italienske Republik de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser for at gennemfoere de nationale planer for fremskyndet udryddelse , som er godkendt i overensstemmelse med artikel 9 , stk . 2 , i direktiv 77/391/EOEF , paa den dato , der fastsaettes af Kommissionen i dens afgoerelse om godkendelse og under alle omstaendigheder senest den 31 . december 1979 .  2 . Som undtagelse fra artikel 29 , stk . 3 , i direktiv 78/52/EOEF begynder den i artikel 6 , stk . 1 , i direktiv 77/391/EOEF fastsatte gennemfoerelsesperiode paa tre aar for Den italienske Republik paa den dato , som Kommissionen fastsaetter i henhold til stk . 1 , det faellesskabsfinansiering dog under alle omstaendigheder kun vil kunne finde sted for slagtninger , der har fundet sted inden den 1 . januar 1983 .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til Den italienske Republik .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 24 . januar 1979 .  Paa Raadets vegne  J . FRANCOIS-PONCET  Formand


Avis juridique important

|

32001L0032

Kommissionens direktiv 2001/32/EF af 8. maj 2001 om anerkendelse af beskyttede zoner, som er udsat for særlige plantesundhedsrisici i Fællesskabet, og om ophævelse af direktiv 92/76/EØF

EF-Tidende nr. L 127 af 09/05/2001 s. 0038 - 0041

Kommissionens direktiv 2001/32/EFaf 8. maj 2001om anerkendelse af beskyttede zoner, som er udsat for særlige plantesundhedsrisici i Fællesskabet, og om ophævelse af direktiv 92/76/EØFKOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet(1), særlig artikel 2, stk. 1, litra h), første afsnit,under henvisning til anmodning fra Danmark, Grækenland, Spanien, Frankrig, Irland, Italien, Østrig, Portugal, Finland, Sverige og Det Forenede Kongerige, ogud fra følgende betragtninger:(1) I henhold til direktiv 2000/29/EF kan der fastlægges "beskyttede zoner", som er udsat for særlige plantesundhedsrisici, og som derfor kan indrømmes særlig beskyttelse på betingelser, der er forenelige med det indre marked. Sådanne zoner blev fastlagt ved Kommissionens direktiv 92/76/EØF af 6. oktober 1992 om anerkendelse af beskyttede zoner, som er udsat for særlige plantesundhedsrisici i Fællesskabet(2), senest ændret ved direktiv 2000/23/EF(3).(2) Der er siden sket en væsentlig udvikling i den plantesundhedsmæssige status i nogle af de zoner, der oprindelig blev anerkendt som beskyttede zoner med hensyn til de relevante skadegørere.(3) Af oplysninger fra Danmark fremgår det, at det ikke længere er relevant at opretholde den beskyttede zone, der er anerkendt for Danmark med hensyn til Bemisia tabaci Genn. (europæiske populationer) og tomatbronzetopvirus.(4) Visse bestemmelser om beskyttelsesforanstaltninger i Portugal over for Gonipterus scutellatus Gyll. og i Det Forenede Kongerige og Irland over for Pissodes spp. (europæiske) bør ændres for at tage hensyn til disse skadegøreres nuværende udbredelse i de respektive lande.(5) Af oplysninger fra Det Forenede Kongerige og Sverige fremgår det, at der efter en omstrukturering af de lokale myndigheder bør foretages en ændring af den nuværende beskrivelse af de respektive beskyttede zoner med hensyn til Dendroctonus micans Kugelan og Leptinotarsa decemlineata Say.(6) Ved direktiv 92/76/EØF blev Østrig, Irland og regionerne Apulia, Emilia-Romagna, Lombardiet og Veneto i Italien oprindelig anerkendt som beskyttet zone med hensyn til Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. for en periode, der udløb den 31. marts 2001.(7) Af oplysninger fra Irland fremgår det, at den foreløbige anerkendelse af de beskyttede zoner for Irlands vedkommende med hensyn til Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. bør gives for en yderligere begrænset periode.(8) Af oplysninger for Østrig og Italien fremgår det, at nogle områder i Østrig og Italien ikke længere bør anerkendes som beskyttede zoner med hensyn til Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al., mens andre områder bør anerkendes som beskyttede zoner med hensyn til Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. for en yderligere begrænset periode.(9) Af oplysninger fra Frankrig fremgår det, at nogle områder i Frankrig ikke længere bør anerkendes som beskyttede zoner med hensyn til Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.(10) Af oplysninger fra Det Forenede Kongerige fremgår det, at den foreløbige anerkendelse af den beskyttede zone for Det Forenede Kongeriges vedkommende med hensyn til rizomania bør gives for en yderligere begrænset periode.(11) Den nuværende afgrænsning af beskyttede zoner bør derfor ændres. Af klarhedshensyn bør der vedtages en ny liste over sådanne zoner. Direktiv 92/76/EØF bør derfor ophæves. I betragtning af de fortsatte plantesundhedsproblemer bør dette direktiv træde i kraft og gennemføres snarest muligt.(12) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Plantesundhed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1De zoner i EF, der er opført i bilaget, anerkendes som "beskyttede zoner", jf. artikel 2, stk. 1, litra h), første afsnit, i direktiv 2000/29/EF med hensyn til de skadegørere, der er anført ud for disse zoner i bilaget.Når det gælder litra b), punkt 2, for Irland, for Italien (Emilia-Romagna: provinserne Forli-Cesena, Parma, Piacenza og Rimini; Lombardiet; Trentino-Alto Adige: provinsen Bolzano; Veneto) og for Østrig (Burgenland, Kärnten, Niederösterreich, Osttiro, Steiermark og Wien) anerkendes de nævnte zoner indtil den 31. marts 2002.Når det gælder litra d), punkt 1, anerkendes den nævnte zone i Det Forenede Kongerige indtil den 31. marts 2002.Artikel 2Forlængelsen af anerkendelsen ud over de i artikel 1 nævnte datoer og ændringer af listen over beskyttede zoner som omhandlet i artikel 1 foretages efter proceduren i artikel 18 i direktiv 2000/29/EF, idet der tages hensyn til resultaterne af de relevante undersøgelser, som gennemføres på grundlag af de i EF gældende betingelser og under tilsyn af Kommissionens eksperter.Artikel 31. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 21. maj 2001. De anvender dem fra den 22. maj 2001. De underretter straks Kommissionen herom. Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.Artikel 4Direktiv 92/76/EØF ophæves med virkning fra den 22. maj 2001.Artikel 5Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Det anvendes fra den 22. maj 2001.Artikel 6Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 8. maj 2001.På Kommissionens vegneDavid ByrneMedlem af Kommissionen(1) EFT L 169 af 10.7.2000, s. 1.(2) EFT L 305 af 21.10.1992, s. 12.(3) EFT L 103 af 28.4.2000, s. 72.BILAGZONER I EF, DER ANERKENDES SOM "BESKYTTEDE ZONER" FOR SÅ VIDT ANGÅR DE SKADEGØRERE, SOM ER ANFØRT UD FOR DISSE>TABELPOSITION>


Avis juridique important

|

31988L0181

Rådets direktiv 88/181/EØF af 22. marts 1988 om ændring af direktiv 84/538/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilladeligt lydeffektniveau for plæneklippere

EF-Tidende nr. L 081 af 26/03/1988 s. 0071 - 0074 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 8 s. 0070  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 8 s. 0070

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 22. marts 1988  om aendring af direktiv 84/538/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om tilladeligt lydeffektniveau for plaeneklippere  (88/181/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100A,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Bestemmelserne om begraensning af stoej paa foererpladsen og metoderne til maaling af luftbaaren stoej afviger fra den ene medlemsstat til den anden, hvilket udgoer en hindring for handelen med plaeneklippere; saadanne bestemmelser boer derfor harmoniseres;  i Raadets direktiv 79/113/EOEF af 19. december 1978 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om bestemmelse af stoejemissionen fra entreprenoermateriel (4), senest aendret ved direktiv 85/405/EOEF (5), fastlaegges bl. a. den metode, som skal anvendes ved bestemmelsen af luftbaaren stoej fra en plaeneklipper paa foererpladsen;  paa Raadets samling den 18. og 19. december 1978 erklaerede miljoeministrene, at de tekniske bestemmelser vedroerende maaling af luftbaaren stoej paa foererpladsen skal indgaa i bilagene til saerdirektiverne for hver type af saadant materiel;  det er hensigsmaessigt at samle alle tekniske bestemmelser vedroerende bestemmelse af stoejemissionen fra plaeneklippere i et enkelt direktiv;  for at imoedekomme disse forskellige krav boer Raadets direktiv 84/538/EOEF (6) aendres -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I direktiv 84/538/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. Artikel 1, stk. 1, affattes saaledes:  »1. Dette direktiv omhandler begraensning af det tilladte lydeffektniveau for luftbaaren stoej i miljoeet fra plaeneklippere og af det tilladte lydtrykniveau for luftbaaren stoej paa foererpladsen for plaeneklippere med en skaerebredde paa over 120 cm ved fastsaettelse af graen-  sevaerdier og metoder til maaling af disse niveauer.«  2. Artikel 2 affattes saaledes:  »Artikel 2  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til, at de i artikel 1 naevnte plaeneklippere kun kan markedsfoeres:  - saafremt deres lydeffektniveau maalt under de i bilag I anfoerte forhold ikke overstiger det tilladte lydeffektniveau, som er angivet i nedenstaaende tabel, efter plaeneklipperens skaerebredde:  1,2.3 //  //  // Plaeneklipperens skaerebredde (L)  // Tilladt lydeffektniveau i dB(A)/1 pW   //    //   //  1.2.3 //   // L µ 50 cm   // 96   // 50 cm<   // L µ 120 cm   // 100   //   // L > 120 cm   // 105   //    //   //  - saafremt det A-vejede lydtrykniveau i dB for luftbaaren stoej fra plaeneklippere med en skaerebredde paa over 120 cm maalt paa foererpladsen under de i bilag Ia anfoerte forhold ikke overstiger et niveau paa 90 dB(A).«  3. Artikel 4 affattes saaledes:  »Artikel 4  Forud for markedsfoeringen skal fabrikantens identifikationsmaerke med typebetegnelse og angivelse af det maksimale lydeffektniveau i dB(A) i forhold til 1 pW, samt for plaeneklippere med en skaerebredde paa over 120 cm, angivelse af det lydtrykniveau i dB(A) i forhold til 20 mPa paa foererpladsen, som fabrikanten garanterer, paa tydelig og varig maade anbringes paa plaeneklipperen enten direkte eller i form af en fastgjort plade (f. eks. paanittet eller selvklaebende).  Sidstnaevnte angivelse kraeves ikke for el-drevne plaeneklippere med en skaerebredde paa under 30 cm, der paa grund af deres konstruktion afgiver ringe stoej.  Modellerne til saadanne paaskrifter findes i bilag III.«  4. Teksten i bilag I til dette direktiv indsaettes som bilag Ia.  5. Maerket i bilag II til dette direktiv indsaettes i bilag III.  6. For saa vidt angaar plaeneklippere, for hvilke der kraeves maaling af lydtrykniveauet, indsaettes i bilag II efter:  »Garanteret lydeffektniveau . . . dB(A)«  foelgende tekst:  »Garanteret lydtrykniveau . . . dB(A)«.  Artikel 2  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. juli 1991. De underretter straks Kommissionen herom.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. marts 1988.  Paa Raadets vegne  M. BANGEMANN  Formand  (1) EFT nr. C 20 af 27. 1. 1987, s. 2.  (2) EFT nr. C 281 af 19. 10. 1987, s.176, og afgoerelse af 9. marts 1988 (endnu ikke offentliggjort i EFT).  (3) EFT nr. C 180 af 8. 7. 1987, s. 11.  (4) EFT nr. L 33 af 8. 2. 1979, s. 15.  (5) EFT nr. L 233 af 30. 8. 1985, s. 9.  (6) EFT nr. L 300 af 19. 11. 1984, s. 171.  BILAG I  »BILAG Ia  Metode til maaling af luftbaaren stoej fra plaeneklippere paa foererpladsen  Denne maalemetode gaelder for plaeneklippere med en skaerebredde paa over 120 cm og et saede til foereren, som paa passende maade er forbundet med en af plaeneklipperens baerende dele.  Denne tekniske fremgangsmaade er i overensstemmelse med forskrifterne i bilag II til direktiv 79/113/EOEF, aendret ved direktiv 81/1051/EOEF (1), og bestemmelserne i naevnte bilag gaelder for plaeneklippere med foelgende aendringer og tilfoejelser:  6. OPERATOERENS TILSTEDEVAERELSE  En operatoer skal vaere til stede paa foererpladsen.  6.2.1. Staaende operatoer  Tages ikke i betragtning.  7.1. Generelt  Mikrofonens placering er den i punkt 7.3 angivne.  9.1. Generelt  Betingelserne for installation og funktion af plaeneklipperen er de i punkt 6.2 i bilag I angivne.  9.2. Funktion af en plaeneklipper med indstillelige anordninger  Tages ikke i betragtning.  10.2.2. Ved anvendelse af de A-vejede lydtrykniveauer, LpA  Saafremt maalingen foretages med et sonometer, skal T vaere 5 sekunder.  Der foretages fem maalinger.«  (1) EFT nr. L 376 af 30. 12. 1981, s. 49.  BILAG II  MODEL TIL MAERKE TIL ANGIVELSE AF LYDTRYKNIVEAUET PAA FOERERPLADSEN


title: Kommissionens direktiv 2011/23/EU af 3. marts 2011 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage triflumuron som aktivstof  EØS-relevant tekst

text:
               4.3.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 59/29

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2011/23/EU
   af 3. marts 2011
   om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage triflumuron som aktivstof
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (1), særlig artikel 6, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 451/2000 (2) og (EF) nr. 1490/2002 (3) er der fastsat nærmere bestemmelser for iværksættelsen af tredje fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF, ligesom der er opstillet en liste over aktivstoffer, som skal vurderes med henblik på eventuel optagelse i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Denne liste omfatter triflumuron. Ved Kommissionens beslutning 2009/241/EF (4) blev det vedtaget ikke at optage triflumuron i bilag I til direktiv 91/414/EØF.

               (2)

               Den oprindelige anmelder (i det følgende benævnt »ansøgeren«) har i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF indgivet en ny ansøgning og anmodet om, at den blev behandlet efter den fremskyndede procedure, der er omhandlet i artikel 14-19 i Kommissionens forordning (EF) nr. 33/2008 af 17. januar 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 91/414/EØF for så vidt angår en almindelig og en fremskyndet procedure for vurdering af aktivstoffer, der har været omfattet af det i artikel 8, stk. 2, i samme direktiv omhandlede arbejdsprogram, men som ikke er optaget i direktivets bilag I (5).

               (3)

               Ansøgningen blev indgivet til Italien, der blev udpeget som rapporterende medlemsstat ved forordning (EF) nr. 1490/2002. Tidsfristen for den fremskyndede procedure er overholdt. Aktivstoffets specifikation og de anvendelsesformål, der er fremlagt dokumentation for, er de samme som i beslutning 2009/241/EF. Ansøgningen opfylder ligeledes de øvrige indholdsmæssige og proceduremæssige krav i artikel 15 i forordning (EF) nr. 33/2008.

               (4)

               Italien har evalueret de nye oplysninger og data, som ansøgeren har forelagt, og har udarbejdet en supplerende rapport. Rapporten blev den 5. marts 2010 meddelt Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »EFSA«) og Kommissionen.

               (5)

               EFSA underrettede de øvrige medlemsstater og ansøgeren om den supplerende rapport, med henblik på at de kunne fremsætte bemærkninger hertil, og sendte de modtagne bemærkninger til Kommissionen. I henhold til artikel 20, stk. 1, i forordning (EF) nr. 33/2008 og efter anmodning fra Kommissionen har medlemsstaterne og EFSA underkastet den supplerende rapport et peer review. EFSA forelagde derefter sin konklusion om triflumuron for Kommissionen den 9. december 2010 (6). Udkastet til vurderingsrapport, den supplerende rapport og EFSA's konklusion er blevet behandlet af medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og behandlingen blev afsluttet den 28. januar 2011 med Kommissionens reviderede vurderingsrapport om triflumuron.

               (6)

               Den rapporterende medlemsstats supplerende rapport og EFSA's nye konklusion fremhævede især de problematiske forhold, der medførte en afvisning af at optage aktivstoffet i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Disse problematiske forhold drejede sig bl.a. om, at det på grundlag af de foreliggende data ikke var blevet godtgjort, at forbrugereksponeringen var acceptabel, da der ikke var fremlagt data om arten og mængden af de relevante restkoncentrationer. Det var faktisk ikke muligt at udføre en vurdering af den akutte risiko ved metabolitten M07 (7), fordi der ikke forelå tilstrækkelige data til at fastsætte en akut referencedosis for denne metabolit. Manglende data betød desuden, at der ikke kunne fastsættes en passende definition af restkoncentrationen, og at der ikke kunne foretages et skøn af mængden af restkoncentrationer i varer af forarbejdet frugt.

               (7)

               De nye oplysninger, som ansøgeren forelagde, gjorde det muligt at udføre en vurdering af forbrugereksponeringen. De oplysninger, der nu foreligger, viser, at forbrugereksponeringen er acceptabel.

               (8)

               De supplerende data og oplysninger fra ansøgeren gør det derfor muligt at udelukke de specifikke problematiske forhold, der medførte en afvisning af at optage stoffet i bilag I. Der er ikke fremkommet andre uafklarede videnskabelige spørgsmål.

               (9)

               Det fremgår af diverse undersøgelser, at plantebeskyttelsesmidler, der indeholder triflumuron, kan forventes generelt at opfylde kravene i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 91/414/EØF, især med hensyn til de anvendelsesformål, der er undersøgt og udførligt beskrevet i Kommissionens reviderede vurderingsrapport. Triflumuron bør derfor optages i bilag I for at sikre, at godkendelse af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder det pågældende aktivstof, kan finde sted i alle medlemsstater i overensstemmelse med direktivet.

               (10)

               Uden at det berører denne konklusion, bør der indhentes yderligere oplysninger om visse specifikke forhold. I henhold til artikel 6, stk. 1, i direktiv 91/414/EØF kan der fastsættes betingelser for optagelsen af et stof i bilag I. Det bør derfor kræves, at ansøgeren fremlægger bekræftende oplysninger om risikoen på langt sigt for fugle, risikoen for hvirvelløse vanddyr og risikoen for biyngels udvikling.

               (11)

               Direktiv 91/414/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (12)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I til direktiv 91/414/EØF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. september 2011. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende love og bestemmelser og dette direktiv.
   Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft den 1. april 2011.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 3. marts 2011.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EFT L 55 af 29.2.2000, s. 25.

      (3)  EFT L 224 af 21.8.2002, s. 23.

      (4)  EUT L 71 af 17.3.2009, s. 59.

      (5)  EUT L 15 af 18.1.2008, s. 5.

      (6)  Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, »Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance triflumuron«. EFSA Journal 2011; 9(1):1941. [81 pp.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1941. Foreligger online: www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm

      (7)  4-trifluor-methoxyanilin.

      BILAG
      Følgende indsættes sidst i tabellen i bilag I til direktiv 91/414/EØF:

                     Nr.

                     Almindeligt anvendt navn, identifikationsnummer

                     IUPAC-navn

                     Renhed (1)

                     Ikrafttrædelse

                     Udløbsdato for stoffets optagelse i listen

                     Særlige bestemmelser

                     »328

                     Triflumuron
                     CAS-nr.: 64628-44-0
                     CIPAC-nr.: 548

                     1-(2-chlorbenzoyl)-3-[4-trifluormethoxyphenyl] urea

                     ≥ 955 g/kg
                     Urenheder:

                                 —

                                    N,N'-bis-[4-(trifluormethoxy)phenyl] urea: højst 1 g/kg

                                 —

                                 4-trifluor-methoxyanilin: højst 5 g/kg

                     1. april 2011

                     31. marts 2021

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som insekticid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om triflumuron, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed den 28. januar 2011.
                     Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne:

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på at beskytte vandmiljøet

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på at beskytte honningbier.

                           Godkendelsesbetingelserne skal omfatte risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant.
                     De berørte medlemsstater sikrer, at ansøgeren forelægger Kommissionen bekræftende oplysninger om risikoen på langt sigt for fugle, risikoen for hvirvelløse vanddyr og risikoen for biyngels udvikling.
                     De berørte medlemsstater sikrer, at ansøgeren forelægger Kommissionen disse bekræftende oplysninger senest den 31. marts 2013.«

         (1)  Yderligere oplysninger om aktivstoffets identitet og specifikation fremgår af den reviderede vurderingsrapport.


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/25/EF af 11. marts 2008 om ændring af direktiv 2002/87/EF om supplerende tilsyn med kreditinstitutter, forsikringsselskaber og investeringsselskaber i et finansielt konglomerat, for så vidt angår de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen

text:
               20.3.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 81/40

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2008/25/EF
   af 11. marts 2008
   om ændring af direktiv 2002/87/EF om supplerende tilsyn med kreditinstitutter, forsikringsselskaber og investeringsselskaber i et finansielt konglomerat, for så vidt angår de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (2),
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF (4) skal visse foranstaltninger vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (5).

               (2)

               Ved afgørelse 2006/512/EF om ændring af afgørelse 1999/468/EF indførtes forskriftsproceduren med kontrol, som skal anvendes i forbindelse med vedtagelse af generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i en basisretsakt, som er vedtaget efter proceduren i traktatens artikel 251, herunder ved at lade sådanne bestemmelser udgå eller ved at supplere retsakten med nye ikke-væsentlige bestemmelser.

               (3)

               I overensstemmelse med Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens erklæring (6) vedrørende afgørelse 2006/512/EF skal en række retsakter vedtaget efter proceduren i traktatens artikel 251, som allerede er trådt i kraft, tilpasses efter de gældende procedurer, for at forskriftsproceduren med kontrol kan finde anvendelse på dem.

               (4)

               Kommissionen bør tillægges beføjelse til at vedtage de nødvendige foranstaltninger til gennemførelsen af direktiv 2002/87/EF for at præcisere de tekniske aspekter af visse definitioner i direktivet, især for at tage hensyn til udviklingen på finansmarkedet og tilsynsmetoderne og sikre en ensartet anvendelse af direktivet i Fællesskabet. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i direktiv 2002/87/EF, herunder ved at supplere direktivet med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.

               (5)

               I direktiv 2002/87/EF fastsættes en tidsbegrænsning for de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen. Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen understregede i deres erklæring vedrørende afgørelse 2006/512/EF, at afgørelsen på en horisontal og tilfredsstillende måde imødekommer Europa-Parlamentets ønsker om at kontrollere gennemførelsen af retsakter, der er vedtaget efter den fælles beslutningsprocedure, og at gennemførelsesbeføjelserne derfor bør tillægges Kommissionen uden tidsbegrænsning. Europa-Parlamentet og Rådet erklærede også, at de ville sørge for, at forslag, der har til formål at ophæve de bestemmelser i retsakter, der opererer med en tidsbegrænsning for delegeringen af gennemførelsesbeføjelser til Kommissionen, vedtages hurtigst muligt. Efter indførelsen af forskriftsproceduren med kontrol bør bestemmelsen om tidsbegrænsning i direktiv 2002/87/EF udgå.

               (6)

               Kommissionen bør med regelmæssige mellemrum evaluere, hvordan bestemmelserne om de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges den, fungerer, for at sætte Europa-Parlamentet og Rådet i stand til at vurdere, om omfanget af disse beføjelser og de tilhørende proceduremæssige krav, der pålægges Kommissionen, er hensigtsmæssige og sikrer både effektivitet og demokratisk kontrol.

               (7)

               Direktiv 2002/87/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (8)

               Eftersom de ændringer, der foretages i direktiv 2002/87/EF ved nærværende direktiv, er af teknisk art og kun vedrører udvalgsproceduren, er der intet krav om, at de skal gennemføres af medlemsstaterne. Det er således ikke nødvendigt at vedtage bestemmelser herom —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Ændringer
   I direktiv 2002/87/EF foretages følgende ændringer:

               1)

               I artikel 20, stk. 1, foretages følgende ændringer:

                           a)

                           Udtrykket »i overensstemmelse med proceduren i artikel 21, stk. 2« udgår.

                           b)

                           Følgende afsnit indsættes:
                           »Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, herunder ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 21, stk. 2.«

               2)

               I artikel 21 foretages følgende ændringer:

                           a)

                           Stk. 2 affattes således:
                           »2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.«

                           b)

                           Stk. 3 og 4 affattes således:
                           »3.   Senest den 31. december 2010, og derefter mindst hvert tredje år, tager Kommissionen bestemmelserne om dens gennemførelsesbeføjelser op til vurdering og forelægger en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om, hvordan disse beføjelser fungerer. I denne rapport undersøges navnlig, om der er behov for, at Kommissionen foreslår ændringer til dette direktiv for at sikre et passende omfang af de gennemførelsesbeføjelser, den tillægges. Konklusionen om, hvorvidt der er behov for ændringer eller ej, ledsages af en detaljeret begrundelse. Om nødvendigt ledsages rapporten af et lovgivningsmæssigt forslag til ændring af bestemmelserne om Kommissionens gennemførelsesbeføjelser.«.

         Artikel 2
   Ikrafttræden
   Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 3
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 11. marts 2008.

            På Europa-Parlamentets vegne

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

            På Rådets vegne

         J. LENARČIČ

            Formand

      (1)  EUT C 161 af 13.7.2007, s. 45.

      (2)  EUT C 39 af 23.2.2007, s. 1.

      (3)  Europa-Parlamentets udtalelse af 14.11.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 3.3.2008.

      (4)  EUT L 35 af 11.2.2003, s. 1. Ændret ved direktiv 2005/1/EF (EUT L 79 af 24.3.2005, s. 9).

      (5)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. Ændret ved afgørelse 2006/512/EF (EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11).

      (6)  EUT C 255 af 21.10.2006, s. 1.