Avis juridique important

|

31992L0044

Rådets direktiv 92/44/EØF af 5. juni 1992 om etablering af ONP-vilkår for faste kredsløb

EF-Tidende nr. L 165 af 19/06/1992 s. 0027 - 0036 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 23 s. 0045  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 23 s. 0045

RAADETS DIREKTIV 92/44/EOEF  af 5. juni 1992  om etablering af ONP-vilkaar for faste kredsloeb  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100 A,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  (1) I Raadets direktiv 90/387/EOEF af 28. juni 1990 om oprettelse af det indre marked for teletjenester ved gennemfoerelse af tilraadighedstillelse af aabne net (4) er det fastlagt, at Raadet skal fastlaegge specifikke ONP-vilkaar for faste kredsloeb;  (2) i dette direktiv omfatter begrebet faste kredsloeb udbuddet af transparent transmissionskapacitet mellem nettermineringspunkter, der udbydes som en saerskilt tjeneste, og som ikke inkluderer opkobling paa anfordring eller udbud, som er en del af en  offentligt udbudt koblet tjeneste;  (3) ifoelge Kommissionens direktiv 90/388/EOEF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for teletjenester (5) skal medlemsstater, der opretholder saerlige eller eksklusive rettigheder for tilraadighedstillelse og drift af offentlige telenet, sikre, at  vilkaarene for adgangen til og brugen af nettet goeres objektive og ikke-diskriminerende, og at vilkaarene offentliggoeres; det maa harmoniseres, hvilke specifikationer der skal offentliggoeres, og i hvilken form dette skal ske, saaledes at det goeres lettere  at stille konkurrenceorienterede tjenester til raadighed ved hjaelp af faste kredsloeb, baade inden for medlemsstaterne og mellem disse indbyrdes, og navnlig saaledes at det goeres lettere for selskaber, virksomheder og fysiske personer at stille tjenester  til raadighed for selskaber, virksomheder og fysiske personer i andre medlemsstater;  (4) princippet om ikke-diskriminering forudsaetter, at faste kredsloeb tilbydes og efter anmodning stilles til raadighed for alle brugere uden forskelsbehandling;  (5) det i Traktaten fastlagte princip om ikke-diskriminering gaelder ogsaa med hensyn til tilslutningsmulighed, takster, servicekvalitet, leveringstider, ligelig fordeling af kapacitet i tilfaelde af knaphed, reparationstider samt adgangen til information  om nettet og kundeinformation i overensstemmelse med de gaeldende forskrifter om databeskyttelse;  (6) visse tekniske restriktioner har vaeret bragt i anvendelse, blandt andet med hensyn til sammenkobling af faste kredsloeb indbyrdes og med hensyn til sammenkobling af faste kredsloeb og offentlige telenet; saadanne restriktioner, der er til hinder for,  at faste kredsloeb anvendes i forbindelse med konkurrencetjenester, er ikke berettigede, dersom de kan erstattes af mindre restriktive forskriftsmaessige foranstaltninger;  (7) som fastlagt i faellesskabsretten maa adgangen til og brugen af faste kredsloeb kun begraenses under henvisning til de i dette direktiv definerede vaesentlige krav og med det formaal at beskytte eksklusive eller saerlige rettigheder; saadanne restriktioner  skal vaere objektivt begrundede og opfylde proportionalitetsprincippet og skal staa i forhold til det tilsigtede maal; det maa defineres, hvad der forstaas ved vaesentlige krav for saa vidt angaar faste kredsloeb;  (8) i henhold til direktiv 90/388/EOEF, som ikke finder anvendelse paa telex, mobilradiokommunikation, personsoege- og satellittjenester, skal medlemsstaterne afskaffe alle saerlige eller eksklusive rettigheder med hensyn til levering af teletjenester,  bortset fra taletelefonitjeneste, som er kommercielt drevet, offentligt tilgaengelig, direkte tidstro fremfoering af tale mellem nettermineringspunkter i det offentlige koblede net, hvorved en hvilken som helst bruger kan anvende udstyr tilsluttet et  nettermineringspunkt til at kommunikere med et andet termineringspunkt;  (9) indtil de i direktiv 90/388/EOEF fastsatte datoer kan medlemsstaterne for saa vidt angaar pakke- og kredsloebskoblede datatjenester forbyde oekonomiske operatoerer at tilbyde kapacitet paa faste kredsloeb med henblik paa rent gensalg til offentligheden; der  maa ikke gaelde andre restriktioner for brugen af faste kredsloeb, navnlig hvad angaar transmission af information, der ikke har sin oprindelse hos den bruger, som abonnerer paa det faste kredsloeb, hvad angaar transmission af information, som ikke har sit  endelige bestemmelsessted hos den bruger, som abonnerer paa det faste kredsloeb, eller hvad angaar transmission af information, som hverken har oprindelse eller endeligt bestemmelsessted hos den bruger, som abonnerer paa det faste kredsloeb;  (10) som fastlagt i direktiv 90/387/EOEF skal den faelleseuropaeiske definition af harmoniserede tekniske graenseflader og adgangsvilkaar bygge paa en definition af faelles tekniske specifikationer baseret paa internationale standarder og specifikationer;  (11) som fastlagt i direktiv 90/388/EOEF skal medlemsstater, der opretholder saerlige eller eksklusive rettigheder for tilraadighedstillelse og drift af offentlige telenet, sikre, at brugere, der anmoder herom, kan faa faste kredsloeb stillet til raadighed  inden for en rimelig frist;  (12) for at sikre, at der i tilstraekkeligt omfang staar faste kredsloeb til raadighed for brugerne, enten til deres eget brug, til faelles brug eller til tilraadighedstillelse af tjenester til tredjepart, skal medlemsstaterne soerge for, at et harmoniseret  saet faste kredsloebstjenester med definerede nettermineringspunkter staar til raadighed i alle medlemsstater, baade til kommunikation i den enkelte medlemsstat og mellem medlemsstaterne indbyrdes; det maa derfor fastlaegges, hvilke typer faste kredsloeb der  skal indgaa i det harmoniserede saet, og inden for hvilke tidsfrister dette skal ske, for saa vidt angaar tjenester, der ikke allerede staar til raadighed; den dynamiske udvikling, der finder sted i denne sektor, goer, at der maa etableres en procedure for,  hvordan dette saet skal ajourfoeres eller udvides;  (13) afhaengigt af efterspoergslen paa markedet og det offentlige telenets beskaffenhed stilles der ogsaa andre former for faste kredsloeb til raadighed, dvs. kredsloeb ud over det harmoniserede minimumssaet; de oevrige bestemmelser i dette direktiv finder  anvendelse paa saadanne faste kredsloeb; det skal imidlertid sikres, at tilraadighedstillelse af saadanne andre former for faste kredsloeb ikke hindrer, at det naevnte minimumssaet af faste kredsloeb stilles til raadighed;  (14) princippet om adskillelse af myndighedsopgaver og driftsopgaver samt subsidiaritetsprincippet betyder, at det nationale myndighedsorgan i de enkelte medlemsstater faar tildelt en vaesentlig rolle i forbindelse med gennemfoerelsen af dette direktiv;  (15) faelles bestillingsprocedurer samt etstedsbestilling og etstedsfakturering er noedvendig med henblik paa at fremme brugen af faste kredsloeb i Faellesskabet; samarbejde mellem teleselskaberne i denne forbindelse er underkastet Faellesskabets  konkurrencebestemmelser; saadanne procedurer skal navnlig tilgodese princippet om omkostningsbaserede takster, og de maa ikke resultere i nogen form for aftalt prisfastsaettelse eller markedsopdeling;  (16) teleselskabernes indfoerelse af etstedsbestilling og etstedsfakturering maa ikke vaere til hinder for tilbud fra andre tjenesteudbydere end teleselskaberne;  (17) i henhold til direktiv 90/387/EOEF skal takster for faste kredsloeb baseres paa foelgende principper: taksterne skal bygge paa objektive kriterier og princippet om omkostningsbaserede takster under hensyntagen til, at en rimelig tid til rebalancering er  noedvendig; de skal vaere gennemsigtige og offentliggoeres paa passende maade og skal principielt vedroere saerskilte produkter i overensstemmelse med Traktatens konkurrencebestemmelser; takster for faste kredsloeb, der stilles til raadighed af et eller flere  teleselskaber, skal baseres paa samme principper; det anbefales at anvende en takst med fast lejeafgift pr. periode, undtagen i de tilfaelde, hvor omkostningerne goer andre former for takster berettigede;  (18) afgifter paa adgangen til og brugen af faste kredsloeb skal opfylde ovenstaaende principper og Traktatens konkurrencebestemmelser og skal samtidig tilgodese princippet om, at de samlede omkostninger i forbindelse med de anvendte ressourcer skal  fordeles ligeligt, samt behovet for et rimeligt afkast af investeringerne, hvilket er noedvendigt for en yderligere udvikling af telekommunikationsinfrastrukturerne;  (19) for at sikre, at principperne i de to foregaaende betragtninger overholdes, skal teleselskaberne anvende et passende transparent regnskabssystem, som kan kontrolleres af regnskabseksperter, og hvorved det sikres, at der udarbejdes bogfoerte tal;  dette krav kan eksempelvis opfyldes ved at laegge princippet om en fuldt ud distribueret omkostningsfordeling til grund;  (20) for at Kommissionen kan overvaage, om bestemmelserne i dette direktiv overholdes, skal medlemsstaterne meddele Kommissionen navnet paa det nationale myndighedsorgan, der er ansvarligt for gennemfoerelsen af direktivet og for tilraadighedstillelsen af  relevant information efter Kommissionens anmodning;  (21) det udvalg, der er omhandlet i artikel 9 og 10 i direktiv 90/387/EOEF, boer spille en vaesentlig rolle ved anvendelsen af dette direktiv;  (22) uenighed mellem brugere og teleselskaber om tilraadighedstillelse af faste kredsloeb loeses normalt af de implicerede parter; parterne skal kunne henvise deres sag til et nationalt myndighedsorgan og til Kommissionen, i de tilfaelde hvor dette skoennes  noedvendigt, hvilket ikke er til hinder for, at procedurerne i Traktatens artikel 169 og 170 samt dens konkurrencebestemmelser finder normal anvendelse;  (23) der boer indfoeres en specifik procedure til undersoegelse af, om den i dette direktiv fastlagte frist for, hvornaar der skal stilles et vist minimumssaet af faste kredsloeb til raadighed, og for hvornaar der skal vaere indfoert et passende  omkostningsregnskabssystem, i saerligt begrundede tilfaelde kan forlaenges;  (24) dette direktiv finder ikke anvendelse paa faste kredsloeb, hvor det ene nettermineringspunkt ligger uden for Faellesskabet -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Anvendelsesomraade  Sigtet med dette direktiv er at etablere harmoniserede vilkaar for en aaben og effektiv adgang til og brug af faste kredsloeb, der stilles til raadighed for brugerne via offentlige telenet, og at sikre, at der overalt i  Faellesskabet etableres et minimumssaet af faste kredsloeb med harmoniserede tekniske specifikationer.  Artikel 2  Definitioner  1. Definitionerne i direktiv 90/387/EOEF finder i givet fald anvendelse paa dette direktiv.  2. I dette direktiv forstaas desuden ved:  - faste kredsloeb: telekommunikationsfaciliteter, hvorved der som led i oprettelse, udvikling og drift af det offentlige telenet stilles transparent transmissionskapacitet til raadighed mellem nettermineringsprodukter, uden at disse faciliteter omfatter  opkobling paa anfordring (dvs. opkoblingsfunktioner, som brugeren kan styre som en del af tilraadighedstillelsen af den tilbudte telekommunikationsfacilitet)  - ONP-Udvalg (Open Network Provision): det udvalg, der er omhandlet i artikel 9 og 10 i direktiv 90/387/EOEF  - brugere: slutbrugere og tjenesteudbydere, herunder teleselskaber, hvis sidstnaevnte selskaber stiller tjenester til raadighed, som ogsaa leveres eller kan leveres af andre  - nationalt myndighedsorgan: den eller de instanser i en medlemsstat, der - retligt adskilt fra og funktionsmaessigt uafhaengigt af teleselskaberne - af medlemsstaten blandt andet har faaet til opgave at varetage de i dette direktiv omhandlede  myndighedsopgaver  - rent gensalg af kapacitet: kommercielt drevet offentligt tilgaengelig fremfoering af data gennem faste kredsloeb tilbudt som en saerskilt tjeneste, hvor der kun sker opkobling, behandling, lagring eller protokolkonvertering, i det omfang det er noedvendigt  for tidstro transmission til og fra det offentlige koblede net  - ensartet bestillingsprocedure: en bestillingsprocedure, der sikrer, at teleselskaberne, naar der bestilles faste kredsloeb til brug inden for Faellesskabet, stiller samme krav med hensyn til, hvilke oplysninger der skal gives af brugerne og  teleselskaberne, og hvorledes disse oplysninger skal forelaegges.    - etstedsbestilling: en ordning, hvorved alle brugerinvolverende transaktioner i forbindelse med leje af faste kredsloeb inden for Faellesskabet, som mere end et teleselskab stiller til raadighed for en enkelt bruger, kan afvikles paa et enkelt sted mellem  brugeren og et enkelt teleselskab  - etstedsfakturering: en ordning, hvorved alle fakturerings- og betalingstransaktioner i forbindelse med leje af faste kredsloeb inden for Faellesskabet i tilfaelde, hvor disse kredsloeb stilles til raadighed af mere end et teleselskab for en enkelt bruger,  kan afvikles paa et enkelt sted mellem brugeren og et enkelt teleselskab.  Artikel 3  Adgangen til oplysninger  1. Medlemsstaterne sikrer, at der for saa vidt angaar faste kredsloebstjenester offentliggoeres oplysninger om tekniske egenskaber, takster, leverings- og brugsvilkaar, godkendelses- og anmeldelseskrav og vilkaar for  tilslutning af terminaludstyr i overensstemmelse med opstillingen i bilag I. AEndringer i eksisterende tjenester offentliggoeres hurtigst muligt og, medmindre det nationale myndighedsorgan traeffer anden afgoerelse, senest to maaneder inden implementeringen.   2. Oplysningerne i stk. 1 offentliggoeres paa passende maade, saaledes at brugerne har let adgang til dem. Der henvises i den paagaeldende medlemsstats nationale officielle tidende (Statstidende) til offentliggoerelsen af disse oplysninger.  Inden den 1. januar 1993, samt i givet fald ved senere aendringer, meddeler medlemsstaterne Kommissionen, hvorledes denne information stilles til raadighed. Kommissionen offentliggoer regelmaessigt en henvisning hertil.  3. Medlemsstaterne sikrer, at information om nye former for faste kredsloeb offentliggoeres hurtigst muligt og senest to maaneder inden implementeringen af en ny tjeneste.  Artikel 4  Oplysninger om leveringsvilkaar  De leveringsvilkaar, der skal offentliggoeres i henhold til artikel 3, skal mindst indeholde foelgende:  - oplysninger om fremgangsmaaden ved bestilling  - typisk leveringstid, som er den tid, der gaar fra den dato, hvor brugeren har afgivet en endelig bestilling paa et fast kredsloeb, og indtil 80 % af alle faste kredsloeb af tilsvarende type er etableret hos kunderne.  Dette tidsrum beregnes paa grundlag af de faktiske leveringstider for faste kredsloeb inden for et aktuelt tidsinterval af en rimelig varighed. I beregningen maa ikke medtages tilfaelde, hvor leveringen er sket sent efter brugerens eget oenske. For nye typer  faste kredsloeb offentliggoeres en maalsat typisk leveringstid i stedet for den typiske leveringstid  - kontraktperiode, dvs. den periode kontrakten normalt loeber, samt den minimumskontraktperiode, som brugeren skal acceptere  - typisk reparationstid, dvs. den tid, der gaar fra det tidspunkt, hvor der er indgivet meddelelse om fejlen til den ansvarlige afdeling i teleselskabet, til det tidspunkt, hvor 80 % af alle faste kredsloeb af tilsvarende type er reetableret, og brugeren  i givet fald har faaet meddelelse herom; for nye typer faste kredsloeb offentliggoeres der en maalsat typisk reparationstid i stedet for den typiske reparationstidy i tilfaelde, hvor der tilbydes reparationer af forskellig kvalitet for samme type faste  kredsloeb, offentliggoeres de forskellige typiske reparationstider  - alle regler for tilbagebetaling.  Artikel 5  Vilkaar for tjenesters ophoer  Medlemsstaterne sikrer, at eksisterende tjenester viderefoeres i et passende tidsrum, og at tjenester ikke kan bringes til ophoer, uden at de beroerte brugere er blevet hoert. Medlemsstaterne sikrer, at brugerne kan  forelaegge sagen for det nationale myndighedsorgan, dersom de oensker at anfaegte den af teleselskabet paataenkte ophoersdato, uden at dette i oevrigt beroerer andre nationale lovhjemlede klagemuligheder.  Artikel 6  Adgangsbetingelser, brugsvilkaar og vaesentlige krav  1. Med forbehold af artikel 2 og 3 i direktiv 90/388/EOEF skal medlemsstaterne paase, at begraensninger i adgangen til og brugen af faste kredsloeb udelukkende tager sigte paa overholdelse af de  vaesentlige krav, der er forenelige med faellesskabsretten, og at de udmoentes i bindende forskrifter udstedt af de nationale myndighedsorganer.  Der maa ikke indfoeres eller opretholdes tekniske restriktioner for sammenkobling af faste kredsloeb indbyrdes eller for sammenkobling af faste kredsloeb og offentlige telenet.  2. Hvis adgangen til og brugen af faste kredsloeb er underlagt restriktioner under henvisning til de vaesentlige krav, skal medlemsstaterne sikre, at det af de relevante nationale bestemmelser fremgaar, hvilke af de i stk. 3 naevnte vaesentlige krav der  ligger til grund for restriktionerne.  3. De vaesentlige krav, der er anfoert i artikel 3, stk. 2, i direktiv 90/387/EOEF, gaelder for faste kredsloeb paa foelgende maade:  a) Nettets driftssikkerhed  Et teleselskab kan for at sikre nettets drift traeffe foelgende foranstaltninger, saa laenge der foreligger en noedsituation:  - afbryde tjenesten  - indskraenke tjenestefaciliteterne  - naegte adgang til tjenesten.  Ved noedsituation forstaas i denne sammenhaeng ekstraordinaere tilfaelde af force majeure, saasom ekstreme vejrforhold, oversvoemmelse, lynnedslag eller brand, strejke eller lockout, krig, militaere operationer samt uroligheder.  I noedsituationer skal teleselskaberne traeffe alle forholdsregler for at sikre, at tjenesten opretholdes for alle brugere. Medlemsstaterne sikrer, at teleselskaberne oejeblikkeligt underretter brugerne og det nationale myndighedsorgan om noedsituationens  begyndelses- og sluttidspunkt og om arten og omfanget af den midlertidige indskraenkning af tjenesten.  b) Bevarelse af nettets integritet  Brugeren har i overensstemmelse med nettermineringspunktets specifikationer ret til en fuldstaendig transparent tjeneste, som kan bruges fuldstaendigt frit, uden for eksempel forbud mod eller pligt til at anvende saerlige kanal-allokationer. Der maa ikke  paalaegges indskraenkninger med hensyn til brugen af faste kredsloeb under henvisning til, at nettets integritet skal bevares, saa laenge adgangsbetingelserne for terminaludstyr er opfyldt.  c) Interoperabilitet mellem tjenester  Brugen af faste kredsloeb maa ikke indskraenkes under henvisning til kravet om interoperabilitet mellem tjenester, naar adgangsbetingelserne for terminaludstyr er opfyldt, jf. dog artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 3, i direktiv 90/387/EOEF.  d) Databeskyttelse  For saa vidt angaar databeskyttelse maa medlemsstaterne kun indskraenke brugen af faste kredsloeb, i det omfang det er noedvendigt for at sikre overholdelse af de relevante myndighedsbestemmelser vedroerende databeskyttelse, herunder beskyttelse af  personoplysninger, fortroligheden af information, der transmitteres eller lagres, samt beskyttelse af privatlivet i overensstemmelse med Faellesskabets bestemmelser.  4. Adgangsbetingelser for terminaludstyr  Adgangsbetingelserne for terminaludstyr anses for at vaere opfyldt, naar terminaludstyret opfylder de godkendelseskrav, der gaelder for dets tilslutning til den paagaeldende type fast kredsloebs nettermineringspunkt i overensstemmelse med direktiv 91/263/EOEF  (6).  Hvis en brugers terminaludstyr ikke eller ikke laengere opfylder disse krav, kan det faste kredsloeb afbrydes, indtil det paagaeldende terminaludstyr er frakoblet nettermineringspunktet.  Medlemsstaterne sikrer, at teleselskabet oejeblikkeligt underretter brugeren om afbrydelsen og grunden hertil. Det faste kredsloeb stilles til raadighed igen, saa snart brugeren har sikret, at det terminaludstyr, der ikke opfylder kravene, er frakoblet  nettermineringspunktet.  Artikel 7  Tilraadighedstillelse af et minimumssaet af faste kredsloeb paa grundlag af harmoniserede tekniske specifikationer  1. Medlemsstaterne sikrer, at teleselskaberne hver for sig eller i forening stiller et minimumssaet af faste kredsloeb til raadighed,  jf. bilag II, saaledes at der sikres et harmoniseret udbud af tjenester i Faellesskabet.  2. Hvor der endnu ikke eksisterer faste kredsloeb, der opfylder de i bilag II opfoerte standarder, sikrer medlemsstaterne, at der implementeres faste kredsloeb af disse typer inden den dato, der foelger af gennemfoerelsen af artikel 15.  3. De aendringer, der er noedvendige for at tilpasse bilag II til tekniske fremskridt eller en aendret efterspoergsel paa markedet, herunder eventuel udeladelse af visse typer faste kredsloeb fra bilaget, fastsaettes af Kommissionen efter fremgangsmaaden i  artikel 10 i direktiv 90/387/EOEF og under hensyn til udviklingen i de nationale net.  4. Dersom der stilles andre faste kredsloeb til raadighed ud over det minimumssaet af faste kredsloeb, som medlemsstaterne skal stille til raadighed, maa dette ikke medfoere, at naevnte minimumssaet af faste kredsloeb indskraenkes.  Artikel 8  Det nationale myndighedsorgans kontrol  1. Medlemsstaterne sikrer, at det nationale myndighedsorgan fastlaegger sine procedurer saaledes, at der hurtigst muligt i det enkelte tilfaelde kan traeffes afgoerelse om, hvorvidt det skal tillades, at et  teleselskab for eksempel afslaar at stille et fast kredsloeb til raadighed, afbryder tilraadighedstillelsen af faste kredsloeb eller indskraenker faciliteternes disponibilitet med paastand om, at brugerne af de faste kredsloeb ikke har overholdt brugsvilkaarene.  Disse procedurer kan ogsaa foreskrive, at det nationale myndighedsorgan kan forhaandsgodkende bestemte foranstaltninger i tilfaelde af naermere definerede overtraedelser af brugsvilkaarene.  Medlemsstaterne paaser, at disse procedurer sikrer, at behandlingen af sagen er transparent, og at der tages skyldigt hensyn til parternes rettigheder. Der traeffes foerst afgoerelse, naar begge parter er blevet hoert. Afgoerelsen skal ledsages af en  begrundelse og skal forkyndes for parterne senest en uge efter, at den er truffet; den maa ikke fuldbyrdes, inden den er blevet forkyndt for parterne.  Denne bestemmelse er ikke til hinder for, at parterne indbringer sagen for domstolene.  2. Det nationale myndighedsorgan sikrer, at teleselskaberne overholder princippet om ikke-diskriminering, naar de anvender det offentlige telekommunikationsnet til at stille tjenester til raadighed, som ogsaa leveres eller kan leveres af andre  tjenesteudbydere. Naar teleselskaberne anvender faste kredsloeb til levering af tjenester, der ikke er omfattet af saerlige og/eller eksklusive rettigheder, skal samme type faste kredsloeb efter anmodning stilles til raadighed for andre brugere paa ens  betingelser.  3. Hvis et teleselskab som svar paa en bestemt anmodning finder det urimeligt at stille et fast kredsloeb til raadighed i henhold til dets offentliggjorte takster og leveringsvilkaar, skal det have det nationale myndighedsorgans tilladelse, inden det aendrer  disse vilkaar i det paagaeldende tilfaelde.  Artikel 9  Ensartede bestillings- og faktureringsprocedurer  1. Medlemsstaterne opmuntrer til, at der i overensstemmelse med de proceduremaessige og materielle aspekter af Traktatens konkurrenceregler senest den 31. december 1992 i samraad med brugerne  indfoeres:  - en ensartet bestillingsprocedure over alt i Faellesskabet for faste kredsloeb  - en procedure for etstedsbestilling af faste kredsloeb, der anvendes naar brugeren anmoder derom  - en procedure for etstedsfakturering for faste kredsloeb, der anvendes naar brugeren anmoder derom; det skal vaere fastlagt i proceduren, at alle priselementer i forbindelse med nationale faste kredsloeb samt den andel af de internationale faste kredsloeb,  der er stillet til raadighed af de enkelte teleselskaber, skal anfoeres saerskilt paa fakturaen til brugeren.  2. Medlemsstaterne underretter et aar efter dette direktivs ivaerksaettelse Kommissionen om de resultater, der er opnaaet vedroerende procedurerne i stk. 1. Disse resultater droeftes i ONP-Udvalget.  Artikel 10  Takstprincipper og omkostningsregnskaber  1. Medlemsstaterne sikrer, at taksterne for faste kredsloeb er i overensstemmelse med det grundprincip, at de skal vaere omkostningsbaserede og transparente, og at foelgende regler overholdes:  a) taksterne for faste kredsloeb skal vaere uafhaengige af brugernes anvendelse af de faste kredsloeb  b) taksterne for faste kredsloeb skal normalt indeholde foelgende elementer:  - en oprettelsesafgift  - en abonnementsafgift, dvs. en fast lejeafgift pr. periode.  Anvendes der andre takstelementer, skal disse vaere transparente og baseret paa objektive kriterier  c) takster for faste kredsloeb gaelder for de faciliteter, der stilles til raadighed mellem de nettermineringspunkter, hvor brugeren har adgang til de faste kredsloeb.  For faste kredsloeb, der stilles til raadighed af mere end et teleselskab, kan der anvendes halvkredsloebstakst, dvs. fra et nettermineringspunkt til et hypotetisk midtpunkt for kredsloebet.  2. Medlemsstaterne sikrer med henblik paa gennemfoerelsen af stk. 1, at teleselskaberne senest den 31. december 1993 udformer og ivaerksaetter et omkostningsregnskabssystem.   Det i foerste afsnit omhandlede system skal omfatte foelgende elementer, jf. dog sidste afsnit:  a) omkostningerne i forbindelse med faste kredsloeb skal navnlig baseres paa teleselskabets direkte omkostninger ved oprettelse, drift og vedligeholdelse af faste kredsloeb samt ved markedsfoering og fakturering i forbindelse med faste kredsloeb  b) faellesomkostninger, dvs. omkostninger, der hverken kan henfoeres direkte til faste kredsloeb eller til andre aktiviteter, fordeles saaledes:  i) faellesomkostninger skal saa vidt muligt fordeles paa grundlag af en direkte analyse af omkostningernes oprindelse  ii) er en direkte analyse ikke mulig, skal faellesomkostningerne fordeles paa grundlag af en indirekte tilknytning mellem disse og en anden omkostningskategori eller gruppe omkostningskategorier, for hvilken en direkte tilskrivning eller fordeling er  mulig; en saadan indirekte tilknytning baseres paa indbyrdes sammenlignelige omkostningsstrukturer  iii) kan der hverken findes et direkte eller indirekte grundlag for omkostningsfordelingen, fordeles omkostningerne efter en generel fordelingsnoegle, der beregnes paa grundlag af forholdet mellem alle de udgifter, der direkte hidroerer fra eller  tilskrives dels tjenester, der stilles til raadighed paa grundlag af saerlige eller eksklusive rettigheder, dels andre tjenester.  Efter den 31. december 1993 maa der kun anvendes andre omkostningsregnskabssystemer, hvis disse egner sig til gennemfoerelse af stk. 1, og det nationale myndighedsorgan med henblik paa teleselskabernes brug har godkendt dem som egnede hertil, idet  Kommissionen skal vaere underrettet om saadanne systemer, inden de bringes i anvendelse.  3. Det nationale myndighedsorgan skal holde oplysninger om de omkostningsregnskabssystemer, som teleselskaberne anvender i henhold til stk. 2, tilgaengelige med passende detaljer. Det forelaegger dem paa anmodning for Kommissionen.  Artikel 11  Indberetning og aflaeggelse af rapport  1. Medlemsstaterne meddeler inden den 1. januar 1993 Kommissionen navnet paa det nationale myndighedsorgan som defineret i artikel 2, fjerde led.  2. Det nationale myndighedsorgan udarbejder mindst for hvert kalenderaar statistiske rapporter over, hvordan de i artikel 3 fastlagte leveringsvilkaar, navnlig i henseende til leveringstid og reparationstid, er blevet opfyldt. Disse rapporter sendes til  Kommissionen senest fem maaneder efter udloebet af den aarlige rapporteringsperiode.  Det nationale myndighedsorgan holder oplysninger om de tilfaelde, hvor adgangen til eller brugen af faste kredsloeb er blevet indskraenket, navnlig fordi der foreligger paastand om, at saerlige eller eksklusive rettigheder eller forbuddet mod rent gensalg af  kapacitet er overtraadt, og om hvilke foranstaltninger der er truffet i den anledning, samt begrundelsen herfor, til raadighed for Kommissionen og sender dem paa anmodning til denne.  Artikel 12  Forligsprocedure  Med forbehold af foelgende:  a) Kommissionens eller en medlemsstats mulighed for at traeffe yderligere foranstaltninger paa grundlag af Traktaten, navnlig artikel 169 og 170  b) de rettigheder, som i henhold til gaeldende national lovgivning tilkommer den person, der har paaberaabt sig proceduren i nr. 1 til 5 i denne artikel, de beroerte teleselskaber eller enhver anden person, medmindre de indgaar en aftale om bilaeggelse af  deres tvister  staar foelgende forligsprocedure til raadighed for brugeren:  1) En bruger, der oensker at klage over, at han har lidt eller vil kunne lide skade, fordi bestemmelserne i dette direktiv, navnlig vedroerende faste kredsloeb mellem Faellesskabets medlemsstater, er blevet overtraadt, har ret til at indbringe sagen for det  eller de nationale myndighedsorganer.  2) Hvis der ikke kan opnaas enighed paa nationalt plan, kan den kraenkede part paaberaabe sig proceduren i nr. 3 og 4 ved skriftlig underretning af det nationale myndighedsorgan og af Kommissionen.  3) Hvis det nationale myndighedsorgan eller Kommissionen efter at have modtaget den i nr. 2 omhandlede underretning finder, at sagen boer undersoeges naermere, kan de forelaegge den for formanden for ONP-Udvalget.  4) I det i nr. 3 omhandlede tilfaelde indleder formanden for ONP-Udvalget foelgende procedurer, hvis han anser det for godtgjort, at der paa nationalt plan er truffet alle de skridt, som med rimelighed kan traeffes:  a) formanden for ONP-Udvalget indkalder snarest muligt en arbejdsgruppe, som skal omfatte mindst to medlemmer af ONP-Udvalget og en repraesentant for de beroerte nationale myndighedsorganer samt formanden for ONP-Udvalget selv eller en anden tjenestemand  i Kommissionen, som er udpeget af ham; arbejdsgruppen traeder normalt sammen inden for ti dage; formanden kan efter forslag fra et medlem af arbejdsgruppen beslutte at indbyde hoejst to eksperter til at bistaa den  b) arbejdsgruppen giver den part, der har paaberaabt sig proceduren, de nationale myndighedsorganer i medlemsstaterne samt de involverede teleselskab lejlighed til at forelaegge deres synspunkter skriftligt eller mundtligt  c) arbejdsgruppen bestraeber sig paa at bilaegge uoverensstemmelsen mellem de involverede parter; formanden underretter ONP-Udvalget om resultaterne af denne procedure.  5) Den part, der ivaerksaetter den i naervaerende artikel omhandlede procedure, afholder omkostningerne ved sin egen deltagelse i proceduren.  Artikel 13  Udsaettelse af visse forpligtelser  1. Er en medlemsstat ikke i stand til eller forudser den, at den ikke vil vaere i stand til at opfylde bestemmelserne i artikel 7, stk. 1 eller 2, eller i artikel 10, stk. 1 eller 2, giver den Kommissionen  meddelelse om grunden hertil.  2. Udsaettelse med opfyldelse af forpligtelserne i artikel 7, stk. 1 eller 2, kan kun accepteres i tilfaelde, hvor den paagaeldende medlemsstat kan godtgoere, at det offentlige telenets udviklingsgrad eller efterspoergslen er af en saadan art, at opfyldelse af  forpligtelserne i naevnte artikel vil resultere i en urimeligt stor byrde for teleselskabet i medlemsstaten.  3. Udsaettelse med opfyldelse af forpligtelserne i artikel 10, stk. 1 eller 2, kan kun accepteres i tilfaelde, hvor den paagaeldende medlemsstat kan godtgoere, at opfyldelse af kravene vil resultere i en urimeligt stor byrde for teleselskabet i  medlemsstaten.  4. Medlemsstaten meddeler Kommissionen, inden for hvilken frist kravene kan opfyldes, og hvilke foranstaltninger den paataenker at gennemfoere for at overholde denne frist.  5. Naar Kommissionen modtager en meddelelse som omhandlet i stk. 1, underretter den medlemsstaten om, hvorvidt den skoenner, at medlemsstatens saerlige situation goer det berettiget, at der paa grundlag af kriterierne i stk. 2 og 3 gives medlemsstaten  udsaettelse med gennemfoerelsen af artikel 7, stk. 1 eller 2, eller af artikel 10, stk. 1 eller 2, og i givet fald hvor laenge en saadan udsaettelse er berettiget.  6. Der kan ikke gives udsaettelse i medfoer af stk. 2, naar grunden til, at artikel 7 ikke kan overholdes, er, at den paagaeldende medlemsstats teleselskaber udfolder aktiviteter paa konkurrenceomraader som omhandlet i faellesskabsretten.  Artikel 14  Kommissionen undersoeger, hvorledes dette direktiv fungerer, og aflaegger rapport til Europa-Parlamentet og Raadet herom, foerste gang senest tre aar efter direktivets ivaerksaettelse. Rapporten skal bl. a. bygge paa de oplysninger, som  medlemsstaterne meddeler Kommissionen og ONP-Udvalget. De kan om noedvendigt foreslaa supplerende foranstaltninger i rapporten med henblik paa fuldt ud at gennemfoere direktivets maal.  Artikel 15  1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv senest den 5. juni 1993. De underretter straks Kommissionen herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 16  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Luxembourg, den 5. juni 1992. Paa Raadets vegne  Joaquim FERREIRA DO AMARAL  Formand   (1) EFT nr. C 58 af 7. 3. 1991, s. 10. (2) EFT nr. C 305 af 25. 11. 1991, s. 61, og afgoerelse af 13. maj 1992 (endnu ikke offentliggjort i Tidende). (3) EFT nr. C 269 af 14. 10. 1991, s. 30. (4) EFT nr. L 192 af 24. 7. 1990, s. 1. (5) EFT nr.  L 192 af 24. 7. 1990, s. 10. (6) Raadets direktiv 91/263/EOEF af 29. april 1991 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om teleterminal udstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (EFT nr. L 128 af 23. 5. 1991, s. 1).    BILAG I  OPSTILLING AF DE OPLYSNINGER, DER SKAL OFFENTLIGGOERES VEDROERENDE FASTE KREDSLOEB I HENHOLD TIL ARTIKEL 3, STK. 1  De oplysninger, der er omhandlet i dette direktivs artikel 3, stk. 1, skal opstilles saaledes:  A. Tekniske specifikationer  Tekniske specifikationer indbefatter fysiske og elektriske specifikationer saavel som de detaljerede tekniske og performansrelaterede specifikationer, der finder anvendelse i nettermineringspunktet, jf. dog Raadets direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om  en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (1). Der skal anfoeres en klar henvisning til de standarder, der er implementeret.  B. Takster  Taksterne indbefatter oprettelsesafgift, abonnementsafgift og andre afgifter. Hvis taksterne er differentieret, f.eks. paa grund af forskellige kvalitetsniveauer eller det antal faste kredsloeb, der stilles til raadighed for brugeren (maengderabat), skal  dette angives.  C. Leveringsvilkaar  Leveringsvilkaarene skal som minimum omfatte de elementer, der er anfoert i artikel 4, stk. 1.  D. Godkendelseskrav  Oplysningerne om godkendelseskrav, godkendelsesprocedurer og/eller godkendelsesvilkaar skal give et fuldstaendigt overblik over alle de faktorer, der spiller ind med hensyn til brugsvilkaarene for faste kredsloeb. Oplysningerne skal indbefatte foelgende:  1) en klar beskrivelse af de tjenestekategorier, for hvilke godkendelsesprocedurerne skal foelges, og for hvilken brugeren af det faste kredsloeb eller dennes kunder skal opfylde godkendelsesvilkaarene  2) oplysning om godkendelsesvilkaarenes art, herunder hvorvidt en saadan godkendelse er af general art, saaledes at der ikke kraeves individuel registrering og/eller tilladelse, eller hvorvidt godkendelsesvilkaarene kraever registrering og/eller tilladelse paa  individuelt grundlag  3) klar angivelse af godkendelsens tidsmaessige gyldighed, samt i givet fald oplysning om en ny godkendelsesdato  4) oplysning om, hvilke vilkaar der fastlaegges paa grundlag af de vaesentlige krav, jf. artikel 6  5) oplysning om, hvilke andre forpligtelser der af medlemsstaterne maa paalaegges brugere af faste kredsloeb under henvisning til direktiv 90/388/EOEF for saa vidt angaar kredsloebs- eller pakkekoblede datatjenester, og som kraever overholdelse af vilkaarene med  hensyn til tjenestens permanente tilgaengelighed, disponibilitet eller kvalitet  6) en klar henvisning til vilkaar vedroerende overholdelse af forbuddet mod at stille tjenester til raadighed, for hvilke den paagaeldende medlemsstat opretholder saerlige og/eller eksklusive rettigheder inden for rammerne af Faellesskabets bestemmelser  7) en liste over alle de dokumenter, der indeholder de godkendelsesvilkaar, som medlemsstaten paalaegger brugerne af faste kredsloeb, naar disse bruger faste kredsloeb til at stille tjenester til raadighed for andre.  E. Vilkaar for tilslutning af terminaludstyr  Oplysningerne om tilslutningsvilkaarene skal omfatte en fuldstaendig oversigt over de krav, som terminaludstyr, der skal tilsluttes de paagaeldende faste kredsloeb, skal opfylde i henhold til direktiv 91/263/EOEF.    (1) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. Direktivet er senest aendret ved Kommissionens beslutning 90/230/EOEF (EFT nr. L 128 af 18. 5. 1990, s. 15).    BILAG II  FASTLAEGGELSE AF ET MINIMUMSSAET AF FASTE KREDSLOEB MED HARMONISEREDE TEKNISKE SPECIFIKATIONER, JF. ARTIKEL 7, DER SKAL STILLES TIL RAADIGHED SNAREST MULIGT OG SENEST PAA DATOEN FOR IVAERKSAETTELSEN AF DETTE DIREKTIV      Type lejet kredsloeb  Tekniske specifikationer (1)     Graenseflade- specifikation  Performans- specifikation      Baandbredde til almindelig talekvalitet  2- eller 4-traads analog  CCITT M. 1040      Baandbredde til saerlig talekvalitet  2- eller  4-traads analog  CCITT M. 1020/M. 1025      64 kbit/s digital  CCITT G. 703 (2)  Relevante CCITT anbefalinger i G. 800-serien      2048 kbit/s digital  ustruktureret  CCITT G. 703  Relevante CCITT anbefalinger i G. 800-serien      2048 kbit/s digital  struktureret  CCITT G. 703 og G. 704  (dog ikke sektion 5) (3)  Relevante anbefalinger i CCITT G. 800-serien  Overvaagning i drift (4)     (1) De anfoerte CCITT-anbefalinger vedroerer 1988-udgaven. ETSI er blevet anmodet om at fortsaette arbejdet med standarder for faste kredsloeb.  (2) De fleste tjenester konvergerer i retning af G. 703-specifikationerne. I en overgangsperiode kan der stilles faste kredsloeb til raadighed paa grundlag af andre graenseflader paa basis af X.21 eller X.21 (bis) i stedet for G. 703.  (3) Med cyclic redundancy checking i overensstemmelse med CCITT G. 706.  (4) Overvaagning i drift kan goere det lettere for teleselskaberne at forbedre vedligeholdelsen.   For ovenstaaende typer faste kredsloeb definerer de anfoerte specifikationer ogsaa nettermineringspunkterne (NTP), jf. de definitioner, der er fastlagt i artikel 2 i direktiv 90/387/EOEF.


title: Kommissionens direktiv 2010/79/EU af 19. november 2010 om tilpasning til den tekniske udvikling af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/42/EF om begrænsning af emissioner af flygtige organiske forbindelser

text:
               20.11.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 304/18

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2010/79/EU
   af 19. november 2010
   om tilpasning til den tekniske udvikling af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/42/EF om begrænsning af emissioner af flygtige organiske forbindelser
   EUROPA–KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/42/EF af 21. april 2004 om begrænsning af emissioner af flygtige organiske forbindelser fra anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse malinger og lakker samt produkter til autoreparationslakering og om ændring af direktiv 1999/13/EF (1), særlig artikel 11, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               De analysemetoder, der er anført i bilag III til direktiv 2004/42/EF, bør for produkter i bilag I til direktivet anvendes til at bestemme overensstemmelsen med grænseværdierne for det maksimalt tilladte indhold af flygtige organiske forbindelser (i det følgende »VOC«), som fastsat i bilag II til direktivet. Disse metoder bør tilpasses den tekniske udvikling.

               (2)

               Metoden ISO 11890-2 blev revideret af Den Internationale Standardiseringsorganisation i 2006, og den nye version bør integreres i bilag III til direktiv 2004/42/EF.

               (3)

               Metoden ISO 11890-2 angiver, at når reaktive fortyndere ikke indgår i formuleringen af produktet, og når VOC-indholdet er lig med eller større end 15 vægtprocent, er den enklere og billigere ISO 11890-1-metode et acceptabelt alternativ. Den metode bør derfor være tilladt i direktiv 2004/42/EF for at mindske prøvningsudgifterne for medlemsstaterne og de erhvervsdrivende, der berøres af direktivet.

               (4)

               Direktiv 2004/42/EF bør ændres i overensstemmelse hermed.

               (5)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er omhandlet i artikel 12, stk. 3, i direktiv 2004/42/EF —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag III til direktiv 2004/42/EF erstattes af bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   Gennemførelse
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 10. juni 2012 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser.
   Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. november 2010.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 143 af 30.4.2004, s. 87.

      BILAG

            »BILAG III

               METODER OMHANDLET I ARTIKEL 3, STK. 1

            Tilladt metode for produkter med et VOC-indhold på under 15 vægtprocent, når reaktive fortyndere ikke er til stede:

                        Parameter

                        Enhed

                        Prøvning

                        Metode

                        Offentliggørelsesdato

                        VOC-indhold

                        g/l

                        ISO 11890-2

                        2006

                  Tilladte metoder for produkter med et VOC-indhold lig med eller over 15 vægtprocent, når reaktive fortyndere ikke er til stede

                        Parameter

                        Enhed

                        Prøvning

                        Metode

                        Offentliggørelsesdato

                        VOC-indhold

                        g/l

                        ISO 11890-1

                        2007

                        VOC-indhold

                        g/l

                        ISO 11890-2

                        2006

                  Tilladt metode for produkter med VOC-indhold, når reaktive fortyndere er til stede:

                        Parameter

                        Enhed

                        Prøvning

                        Metode

                        Offentliggørelsesdato

                        VOC-indhold

                        g/l

                        ASTMD 2369

                        2003«


title: Rådets direktiv 2014/112/EU af 19. december 2014 om iværksættelse af den europæiske aftale om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden inden for transport ad indre vandveje, indgået af European Barge Union (EBU), European Skippers Organisation (ESO) og European Transport Workers' Federation (ETF)  EØS-relevant tekst

text:
               23.12.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 367/86

         RÅDETS DIREKTIV 2014/112/EU
   af 19. december 2014
   om iværksættelse af den europæiske aftale om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden inden for transport ad indre vandveje, indgået af European Barge Union (EBU), European Skippers Organisation (ESO) og European Transport Workers' Federation (ETF)
   (EØS-relevant tekst)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 155, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Arbejdsgiverne og arbejdstagerne (herefter benævnt »arbejdsmarkedets parter«) kan i henhold til artikel 155, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde (TEUF) i fællesskab anmode om, at aftaler indgået af dem på EU-plan i spørgsmål under artikel 153 i TEUF iværksættes ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen.

               (2)

               European Barge Union (EBU), European Skippers Organisation (ESO) og European Transport Workers »Federation (ETF) meddelte ved brev af 10. december 2007 Kommissionen, at de ville indlede forhandlinger i overensstemmelse med artikel 155, stk. 1, i TEUF med henblik på at indgå en aftale på EU-plan.

               (3)

               EBU, ESO og ETF indgik en europæisk aftale omhandlende visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden inden for transport ad indre vandveje (herefter benævnt« aftalen») den 15. februar 2012.

               (4)

               Aftalen indeholder en fælles anmodning om at iværksætte aftalen ved en afgørelse, som Rådet vedtager på forslag af Kommissionen, i overensstemmelse med artikel 155, stk. 2, i TEUF.

               (5)

               Iværksættelsen af aftalen sker mest hensigtsmæssigt ved et direktiv.

               (6)

               Kommissionen har informeret Europa-Parlamentet om sit forslag.

               (7)

               Kommissionen udarbejdede sit direktivforslag i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 20. maj 1998 om tilpasning og fremme af den sociale dialog på fællesskabsplan under hensyntagen til de underskrivende parters repræsentative status samt lovligheden af hver enkelt bestemmelse i aftalen.

               (8)

               For at kunne bidrage til en sammenhængende retlig ramme med hensyn til tilrettelæggelse af arbejdstiden bør gennemførelsen af dette direktiv ske under hensyntagen til gældende EU-lovgivning og, aftalens indhold taget i betragtning, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF (1). Nævnte direktiv fastlægger minimumskrav om sikkerhed og sundhed for tilrettelæggelse af arbejdstiden, herunder for arbejdstagere inden for transport ad indre vandveje.

               (9)

               Det bør være muligt for medlemsstaterne efter fælles anmodning fra arbejdsmarkedets parter at overlade det til disse at gennemføre dette direktiv, under forudsætning af at medlemsstaterne træffer alle de foranstaltninger, der er nødvendige for, at sikre, at målene for dette direktiv kan nås.

               (10)

               Med henblik på artikel 14 i direktiv 2003/88/EF fastlægges i dette direktiv og aftalen, der er knyttet som bilag hertil, krav om tilrettelæggelse af mobile arbejdstageres arbejdstid inden for transport ad indre vandveje, der er mere specifikke end kravene i nævnte direktiv.

               (11)

               Dette direktiv bør ikke berøre EU-lovgivning, der er mere specifik eller sikrer et højere beskyttelsesniveau for mobile arbejdstagere inden for transport ad indre vandveje.

               (12)

               Dette direktiv bør ikke berettige til en forringelse af det generelle beskyttelsesniveau for arbejdstagere på de områder, der er omfattet af aftalen.

               (13)

               I direktivet og aftalen, der er knyttet som bilag hertil, fastsættes minimumsstandarder. Medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter bør have mulighed for at opretholde eller indføre mere gunstige bestemmelser.

               (14)

               I dette direktiv overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig artikel 31.

               (15)

               Målene for dette direktiv, nemlig at beskytte arbejdstageres sikkerhed og sundhed i en altovervejende grænseoverskridende sektor, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (16)

               Iværksættelsen af aftalen bidrager til at gennemføre de mål, der er omhandlet i artikel 151 i TEUF.

               (17)

               Ifølge Den Europæiske Unions Domstoles faste retspraksis (2) fritager det forhold, at en aktivitet, der er omfattet af et direktiv, endnu ikke findes i en medlemsstat, ikke den pågældende medlemsstat fra sin forpligtelse til at vedtage love eller forordninger med henblik på at sikre, at alle direktivets bestemmelser gennemføres korrekt. Retssikkerhedsprincippet og nødvendigheden af at sikre, at direktiverne retligt og ikke blot faktisk anvendes fuldt ud, kræver nemlig, at medlemsstaterne optager direktivets forskrifter i klar, præcis og gennemskuelig lovgivning, der indeholder bindende bestemmelser på det af direktivet berørte område. Denne forpligtelse påhviler medlemsstaterne med henblik på at forebygge enhver ændring af den på et givent tidspunkt eksisterende situation og med henblik på at sikre, at samtlige retssubjekter i Fællesskabet — heriblandt de retssubjekter i andre medlemsstater, hvor en aktivitet, der er omfattet af direktivet, ikke findes — under alle omstændigheder klart og præcist kender deres rettigheder og forpligtelser. Ifølge fast retspraksis er det kun, når gennemførelsen af et direktiv af geografiske grunde ikke har nogen genstand, at det ikke finder anvendelse. Medlemsstaterne bør i sådanne tilfælde underrette Kommissionen herom.

               (18)

               I henhold til den fælles politiske erklæring af 28. september 2011 fra medlemsstaterne og Kommissionen om forklarende dokumenter (3) har medlemsstaterne forpligtet sig til i tilfælde, hvor det er berettiget, at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter. I forbindelse med dette direktiv finder lovgiver, at fremsendelsen af sådanne dokumenter er berettiget —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Dette direktiv iværksætter den europæiske aftale om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden inden for transport ad indre vandveje, der blev indgået den 15. februar 2012 mellem European Barge Union (EBU), European Skippers Organisation (ESO) og European Transport Workers« Federation (ETF), jf. bilaget.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne kan opretholde eller indføre bestemmelser, der er gunstigere end dem, der er fastsat i dette direktiv.
   2.   Gennemførelsen af dette direktiv må under ingen omstændigheder anvendes som tilstrækkelig begrundelse for at sænke det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagerne på de områder, direktivet omfatter. Dette berører dog ikke medlemsstaternes og arbejdsmarkedets parters ret til som følge af ændrede omstændigheder at fastsætte retlige, administrative eller aftalemæssige bestemmelser, der adskiller sig fra dem, der gælder på dette direktivs vedtagelsestidspunkt, forudsat at de minimumsforskrifter, der er fastsat i direktivet, overholdes.
   3.   Anvendelsen og fortolkningen af dette direktiv berører ikke regler, sædvane eller overenskomster på EU-niveau eller i medlemsstaterne, der sikrer de pågældende arbejdstagere gunstigere vilkår.
   Artikel 3
   Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, forholdsmæssige og have afskrækkende virkning.
   Artikel 4
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 2016. De underretter straks Kommissionen herom.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 5
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 6
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2014.

            På Rådets vegne

         S. GOZI

            Formand

      (1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EUT L 299 af 18.11.2003, s. 9).

      (2)  Se bl.a. Domstolens Dom af 14. januar 2010 i sag C-343/08, Kommissionen mod Den Tjekkiske Republik, Sml. 2010 I, s. 275.

      (3)  EUT C 369 af 17.12.2011, s. 14.

      BILAG
      Den europæiske aftale om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden inden for transport ad indre vandveje
      Ud fra følgende betragtninger:

                  1.

                  Direktiv 2003/88/EF om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden fastlægger generelle minimumstandarder, der med undtagelse af de i artikel 20, stk. 1, nævnte områder (daglig hvileperiode, pauser, ugentlig hvileperiode, natarbejdets varighed) også gælder tilrettelæggelsen af arbejdstiden inden for transport ad indre vandveje. Da bestemmelserne ikke tager tilstrækkeligt hensyn til den særlige arbejds- og livssituation inden for transport ad indre vandveje, er mere specifikke forskrifter nødvendige, jf. artikel 14 i direktiv 2003/88/EF.

                  2.

                  Disse mere specifikke bestemmelser skal sikre et højt niveau af sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen inden for transport ad indre vandveje.

                  3.

                  Transport ad indre vandveje er en internationalt præget transportform, som hovedsagligt kendetegnes ved grænseoverskridende aktiviteter på det europæiske vandvejsnet. Inden for den europæiske transport ad indre vandveje skal der derfor arbejdes hen imod, at der skabes ens rammebetingelser for sektorens arbejdsmarked, og at illoyal konkurrence, der beror på forskellene inden for lovgivningen for tilrettelæggelse af arbejdstid, forhindres.

                  4.

                  Den Europæiske Union har med transportsektorens betydning for den økonomiske konkurrencedygtighed for øje sat sig det mål, at der skal lægges større vægt på de transportformer, der udmærker sig ved en lavere energiintensitet, mere miljøvenlighed og højere sikkerhed (1). Sejladsen på indre vandveje kan som miljøvenlig transportform med ledig kapacitet bidrage til en bæredygtig aflastning af den europæiske vej- og jernbanetransport af gods.

                  5.

                  Tilrettelæggelsen af arbejdet varierer inden for sektoren. Antallet af ansatte og arbejdstiden om bord er forskellig alt efter arbejdets tilrettelæggelse, virksomhed, sejlområde, sejlstrækningens længde og fartøjets størrelse. På den ene side arbejdes der i 24-timers skifteholdsdrift. På den anden side arbejdes der især i mellemstore virksomheder normalt omkring 14 timer om dagen fem eller seks dage om ugen. Arbejdstagerens arbejdstid om bord er ikke sammenfaldende med den tid, et fartøj er i drift inden for transport ad indre vandveje.

                  6.

                  Inden for transport ad indre vandveje gør det særlige forhold sig gældende, at arbejdstagerne ikke blot kan have deres arbejdsplads om bord, men også deres logi eller bolig. Derfor er det normalt også at tilbringe hvileperioder om bord. Mange arbejdstagere inden for transport ad indre vandveje, særligt dem med langt til deres hjemsted, arbejder flere dage i træk om bord for at spare rejsetid og for derefter at kunne tilbringe flere dage hjemme eller på et frit valgt opholdssted. For eksempel har arbejdstageren ved en arbejdsrytme på 1:1 samme antal hvile- og arbejdsdage. Derfor kan antallet af på hinanden følgende arbejdsdage om bord eller hviledage ligge tilsvarende højere end ved et lignende arbejdsforhold i land.

                  7.

                  Den gennemsnitlige arbejdstid inden for transport ad indre vandveje indeholder grundlæggende en betydelig andel vagttjenestetid (for eksempel pga. ventetider ved sluser eller ved lastning og losning af fartøjet, som ikke kan planlægges), som også kan forekomme i natperioden. Derfor kan de maksimale grænser for den daglige og ugentlige arbejdstid sættes højere end i direktiv 2003/88/EF.

                  8.

                  Samtidig må det anerkendes, at arbejdsbelastningen inden for transport ad indre vandveje påvirkes af flere forskellige faktorer, f.eks. larm, vibration og arbejdstidens tilrettelæggelse. Uafhængigt af bestemmelserne i Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (2) vil der blive foretaget sundhedskontroller til beskyttelse af arbejdstagerne af hensyn til de særlige arbejdsbetingelser inden for transport ad indre vandveje.

                  9.

                  Den yderligere belastning, som nattjeneste udgør, skal opvejes ved at begrænse det maksimalt tilladte natarbejde og ved at tilrettelægge arbejdet på en hensigtsmæssig måde.

                  10.

                  Ud over arbejdstagere findes der også selvstændige erhvervsdrivende inden for transport ad indre vandveje (3). Fastlæggelse af status som selvstændig sker i henhold til den nationale lovgivning.

                  11.

                  Arbejds- og livssituationen inden for passagersejlads adskiller sig fra den øvrige transport ad indre vandveje, hvilket berettiger særlige bestemmelser. Den anderledes sociale situation, forskellige driftsaktiviteter og den sæsonbestemte karakter inden for denne delsektor i den europæiske transport ad indre vandveje resulterer i en anderledes tilrettelæggelse af arbejdet.

            Under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særligt artikel 154 og artikel 155, stk. 2, anmoder de underskrivende parter i fællesskab om, at den på EU-plan indgåede aftale iværksættes ved en afgørelse truffet af Rådet på forslag af Kommissionen. De underskrivende parter er blevet enige om følgende:

         Artikel 1

         Anvendelsesområde

                  1.

                  Denne aftale gælder for mobile arbejdstagere, der er en del af det nautiske personale (besætningen) eller udfører en anden funktion om bord (ombordværende personale) på et fartøj, der er aktivt inden for erhvervsmæssig transport på en medlemsstats indre vandveje.

                  2.

                  Erhvervsdrivende inden for transport ad indre vandveje bliver i henhold til denne aftale ikke betragtet som arbejdstagere, heller ikke hvis de har arbejdstagerstatus i deres egen virksomhed.

                  3.

                  Denne aftale hindrer ikke anvendelsen af nationale eller internationale forskrifter inden for skibsfartssikkerhed, som gælder mobile arbejdstagere og de i stk. 2 nævnte personer.

                  4.

                  Hvis der er forskelle mellem hvileperioderne for mobile arbejdstagere i denne aftale og hvileperioderne i nationale eller internationale sikkerhedsforskrifter for skibstrafikken, har bestemmelserne med den højeste grad af beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed forrang.

                  5.

                  Mobile arbejdstagere, som er beskæftiget om bord på et fartøj, der befinder sig på en medlemsstats område og ikke er aktivt inden for erhvervsmæssig transport ad indre vandveje, og hvis arbejdsforhold reguleres af kollektive aftaler eller overenskomster mellem arbejdstager- og arbejdsgiverorganisationerne, kan, såfremt arbejdstager- og arbejdsgiverorganisationerne tilslutter sig dette, og denne aftales bestemmelser er mere fordelagtige for arbejdstagerne, omfattes af aftalens anvendelsesområde.

         Artikel 2

         Definitioner

      I denne aftale forstås ved:
      a)   »fartøj«: et skib eller flydende materiel
      b)   »passagerfartøj«: et fartøj til endagsudflugter eller et fartøj med kahytter, der er bygget og udstyret til transport af flere end 12 passagerer
      c)   »arbejdstid«: den tid, hvor arbejdstageren under arbejdsgiverens eller dennes repræsentants instruks udfører arbejde på og for fartøjet, er tildelt arbejde eller skal være til disposition for arbejde (vagttjenestetid)
      d)   »hvileperiode«: det tidsrum, der ikke er arbejdstid. Begrebet omfatter hvileperioder på fartøjet under sejlads, når det ligger stille, og på land. Den omfatter ikke hvilepauser (op til 15 minutter)
      e)   »hviledag«: hvileperiode uden afbrydelse i 24 timer, som arbejdstageren kan tilbringe et sted, denne selv vælger
      f)   »erhvervsdrivende inden for transport ad indre vandveje«: enhver person, der uden instruks og for egen regning anvender fartøjer til erhvervsformål inden for transport ad indre vandveje
      g)   »tjenesteplan«: den af arbejdsgiveren og for arbejdstageren på forhånd bekendtgjorte planlægning af arbejds- og hviledage
      h)   »natperiode«: tiden mellem kl. 23.00 og 06.00
      i)   »natarbejder«:

                  aa)

                  enten en arbejdstager, der normalt udfører mindst tre timer af sin daglige arbejdstid i natperioden

                  bb)

                  eller en arbejdstager, der forventes at udføre en vis del af sin årlige arbejdstid i natperioden, idet denne del efter den pågældende medlemsstats valg fastsættes:

                              aaa)

                              ved national lovgivning efter høring af arbejdsmarkedets parter
                              eller

                              bbb)

                              ved nationale eller regionale kollektive overenskomster eller aftaler mellem arbejdsmarkedets parter

            j)   »skifteholdsarbejder«: enhver arbejdstager, som deltager i skifteholdsarbejde
      k)   »ombordværende personale«: dette er defineret i henhold til bilag II, artikel 1.01, definition 103, i direktiv 2006/87/EF (4)

      l)   »mobil arbejdstager«: enhver arbejdstager, der er en del af det sejlende personale, som er ansat af en virksomhed, der udfører passager- eller godstransport ad indre vandveje, og henvisninger til »arbejdstager« i denne aftale skal fortolkes i overensstemmelse hermed
      m)   »sæson«: et tidsrum af højst 9 på hinanden følgende måneder inden for 12 måneder, hvortil driftsaktiviteten er bundet på bestemte tidspunkter af året pga. af ydre omstændigheder som f.eks. vejrforhold eller turistmæssig efterspørgsel.

         Artikel 3

         Arbejdstid og referenceperiode

                  1.

                  Arbejdstiden er grundlæggende baseret på en 8-timers arbejdsdag, jf. dog artikel 4.

                  2.

                  Arbejdstiden kan forlænges i henhold til artikel 4, hvis der inden for 12 måneder (referenceperioden) ikke arbejdes mere end 48 timer i gennemsnit om ugen.

                  3.

                  Den maksimale arbejdstid i referenceperioden er 2 304 timer (beregningsgrundlag: 52 uger fratrukket minimum 4 ugers ferie, gange 48 timer). Perioderne med årlig betalt ferie og perioder med sygeorlov medtages ikke i eller er neutrale i forhold til beregningen af gennemsnittet. Krav på hvileperioder, der kan henføres til lovbestemte fridage, trækkes ligeledes fra.

                  4.

                  For arbejdsforhold, der er kortere end referenceperioden, er grundlaget en pro-rata-temporis-beregning af den maksimalt tilladte arbejdstid.

         Artikel 4

         Daglig og ugentlig arbejdstid

                  1.

                  Arbejdstiden må ikke overstige:

                              a)

                              14 timer i en given 24 timers periode

                              b)

                              84 timer i en given 7 dages periode.

                  2.

                  Skulle der i forhold til tjenesteplanen være flere arbejdsdage end hviledage, må man ikke overskride en gennemsnitlig ugentlig arbejdstid på 72 timer inden for 4 måneder.

         Artikel 5

         Arbejds- og hviledage

                  1.

                  Man må maksimalt have 31 på hinanden følgende arbejdsdage.

                  2.

                  Hvis der ifølge tjenesteplanen højst er det samme antal arbejdsdage i forhold til hviledage, skal der i umiddelbar forlængelse af de på hinanden følgende arbejdsdage tildeles det samme antal på hinanden følgende hviledage. Der kan afviges fra antallet af tildelte på hinanden følgende hviledage, på betingelse af at:

                              a)

                              det maksimale antal på 31 på hinanden følgende arbejdsdage ikke overskrides, og

                              b)

                              det under stk. 3, litra a), b) eller c) nævnte minimumsantal på hinanden følgende hviledage bevilges i umiddelbar forlængelse af de ydede på hinanden følgende arbejdsdage, og

                              c)

                              den forlængede eller ombyttede periode af arbejdsdage udlignes inden for referenceperioden.

                  3.

                  Hvis der forekommer flere arbejdsdage end hviledage i tjenesteplanen, bestemmes minimumsantallet af på hinanden følgende hviledage til afholdelse i umiddelbar forlængelse af de ydede på hinanden følgende arbejdsdage på følgende måde:

                              a)

                              1-10 på hinanden følgende arbejdsdage: 0,2 hviledage pr. på hinanden følgende arbejdsdage (f.eks. 10 på hinanden følgende arbejdsdage = 2 hviledage)

                              b)

                              11-20 på hinanden følgende arbejdsdage: 0,3 hviledage pr. på hinanden følgende arbejdsdage (f.eks. 20 på hinanden følgende arbejdsdage = 5 hviledage)

                              c)

                              21-31 på hinanden følgende arbejdsdage: 0,4 hviledage pr. på hinanden følgende arbejdsdage (f.eks. 31 arbejdsdage = 9,4 hviledage).

                        Delvist optjente hviledage lægges i denne beregningsmodel til minimumsantallet af på hinanden følgende hviledage og tildeles som hele hviledage.

         Artikel 6

         Sæsonarbejde inden for passagersejlads

      Uanset bestemmelserne i artikel 4 og 5 i denne aftale kan følgende bestemmelser gøres gældende for alle arbejdstagere, der har sæsonarbejde på et passagerfartøj:

                  1.

                  Arbejdstiden må ikke overstige:

                              a)

                              12 timer i en given 24-timers periode

                              b)

                              72 timer i en given 7-dages periode.

                  2.

                  Arbejdstager får godskrevet 0,2 hviledag pr. arbejdsdag. Inden for ethvert tidsrum på 31 dage skal der mindst tildeles to hviledage. De resterende hviledage tildeles efter aftale.

                  3.

                  Under hensyntagen til det foregående stykke og artikel 3, stk. 4, er grundlaget for bevilling af hviledage og overholdelse af den gennemsnitlige arbejdstid på 48 timer i overensstemmelse med artikel 3 overenskomster eller aftaler mellem arbejdsmarkedets parter, eller hvis sådanne ikke findes, nationale retsforskrifter for området.

         Artikel 7

         Hvileperioder

      Arbejdstagerne skal have regelmæssige, uafbrudte hvileperioder, som angives i tidsenheder, der er tilstrækkeligt lange til at sikre, at de ikke på grund af træthed eller pga. uregelmæssige arbejdsrytmer skader sig selv, kolleger eller andre, og at de hverken på kort eller langt sigt skader deres helbred.
      Hvileperioden må ikke være under:

                  a)

                  10 timer i ethvert tidsrum på 24 timer, hvoraf mindst 6 timer skal være uden afbrydelse

                  b)

                  84 timer i en given 7-dages periode.

         Artikel 8

         Pauser

      Enhver arbejdstager, der har en arbejdstid, som overstiger seks timer, har ret til at holde pause: de nærmere bestemmelser herfor, herunder varigheden og kriterierne for tildeling af pausen, fastsættes i kollektive overenskomster eller aftaler mellem arbejdsmarkedets parter eller, hvor sådanne overenskomster eller aftaler ikke findes, i den nationale lovgivning.

         Artikel 9

         Maksimal arbejdstid i natperioden

      Ved en natperiode på 7 timer er den maksimale arbejdstid for en uge (7 dage) 42 timer.

         Artikel 10

         Ferie

                  1.

                  Enhver arbejdstager har ret til en betalt ferie af mindst fire ugers varighed pr. år eller en tilsvarende andel ved en beskæftigelsesperiode på mindre end et år i overensstemmelse med de kriterier for opnåelse og tildeling heraf, som er fastsat i national lovgivning og/eller praksis.

                  2.

                  Den minimale betalte ferieperiode pr. år kan ikke erstattes med en finansiel godtgørelse, medmindre arbejdsforholdet ophører.

         Artikel 11

         Beskyttelse af mindreårige

                  1.

                  For arbejdstagere under 18 år gælder bestemmelserne i direktiv 94/33/EF om beskyttelse af unge på arbejdspladsen (5).

                  2.

                  Medlemsstaterne kan dog ved lov eller administrative bestemmelser tillade unge over 16 år, som ifølge national lovgivning ikke længere er underlagt fuld skolepligt, at arbejde i den periode, hvor natarbejde er forbudt i henhold til direktiv 94/33/EF, hvis dette er berettiget for at nå uddannelsesmålet for et godkendt kursus, og såfremt der gives dem en passende kompenserende hvileperiode, og formålene i artikel 1 i direktiv 94/33/EF ikke anfægtes.

         Artikel 12

         Kontrol

                  1.

                  Der føres optegnelser over den daglige arbejds- og hvileperiode for hver enkelt arbejdstager for at kunne overvåge, om bestemmelserne i artikel 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11 og 13 overholdes.

                  2.

                  Optegnelserne skal mindst opbevares om bord indtil slutningen af referenceperioden.

                  3.

                  Optegnelserne skal med passende mellemrum (senest inden næste månedsafslutning) kontrolleres og bekræftes af arbejdsgiveren eller dennes repræsentant og arbejdstageren.

                  4.

                  Mindsteangivelserne er:

                              a)

                              skibets navn

                              b)

                              medarbejderens navn

                              c)

                              den ansvarlige skibsførers navn

                              d)

                              dato

                              e)

                              arbejds- eller hviledag

                              f)

                              begyndelse og afslutning af de daglige arbejds- og hvileperioder.

                  5.

                  Arbejdstageren skal have udleveret et eksemplar af de bekræftede optegnelser, der vedrører ham/hende. Disse eksemplarer skal opbevares af arbejdsgiveren i et år.

         Artikel 13

         Krisesituationer

                  1.

                  Skibsføreren eller dennes stedfortræder har ret til at kræve, at en arbejdstager arbejder det antal timer, som er nødvendigt for fartøjets, ombordværendes eller lastens umiddelbare sikkerhed eller for at bistå andre skibe eller personer i havsnød.

                  2.

                  I henhold til stk. 1 kan skibsføreren eller dennes stedfortræder kræve af arbejdstageren, at denne til enhver tid arbejder det antal timer, som er nødvendigt, indtil den normale situation er genoprettet.

                  3.

                  Så snart som muligt efter, at den normale situation er genoprettet, skal skibsføreren eller dennes stedfortræder sørge for, at alle arbejdstagere, som har udført arbejde i en planlagt hvileperiode, får en tilstrækkelig hvileperiode.

         Artikel 14

         Helbredsundersøgelse

                  1.

                  Alle arbejdstagere har krav på en gratis årlig helbredsundersøgelse. Ved de medicinske undersøgelser skal der rettes særlig opmærksomhed mod symptomer eller forhold, der eventuelt kan føres tilbage til arbejde om bord med minimale daglige hvileperioder og/eller et minimalt antal hviledage i henhold til artikel 5 og artikel 6.

                  2.

                  Natarbejdere, der lider af helbredsproblemer, som påviseligt skyldes, at de udfører natarbejde, skal, når det er muligt, overføres til dagarbejde, som passer til dem.

                  3.

                  Den gratis helbredsundersøgelse er omfattet af lægens tavshedspligt.

                  4.

                  Den gratis helbredsundersøgelse kan udføres inden for det offentlige sundhedsvæsens rammer.

         Artikel 15

         Sikkerheds- og sundhedsbeskyttelse

                  1.

                  For natarbejdere og skifteholdsarbejdere skal der gælde et beskyttelsesniveau for sikkerhed og sundhed, som svarer til arten af det arbejde, de udfører.

                  2.

                  Passende beskyttelses- og forebyggelsesforanstaltninger og -faciliteter vedrørende natarbejderes og skifteholdsarbejderes sikkerhed og sundhed skal svare til dem, der gælder for de øvrige arbejdstagere, og være til rådighed til enhver tid.

         Artikel 16

         Arbejdsrytme

      En arbejdsgiver, der agter at tilrettelægge arbejdet efter en bestemt rytme, skal tage hensyn til det generelle princip om, at arbejdet skal tilpasses mennesket, navnlig med henblik på at afbøde virkningen af monotont arbejde og arbejde i en maskinel rytme, og herunder tage hensyn til arbejdets karakter og kravene vedrørende sikkerhed og sundhed, særligt for så vidt angår pauser i arbejdstiden.

         Artikel 17

         Afsluttende bestemmelser

      1.   Gunstigere bestemmelser
      Medlemsstaternes ret til

                  a)

                  at opretholde eller indføre love og administrative bestemmelser

                  b)

                  at tillade eller fremme kollektive overenskomster eller aftaler mellem arbejdsmarkedets parter

            der stiller arbejdstageren gunstigere med hensyn til beskyttelse af sikkerhed og sundhed end bestemmelserne i denne aftale, er uændret.
      2.   Klausul om garanti mod forringelser
      Gennemførelsen af denne aftale må under ingen omstændigheder anvendes som begrundelse for at sænke det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere, der er omfattet af denne aftale.
      3.   Opfølgning af aftalen
      Arbejdsmarkedets parter overvåger implementeringen og anvendelsen af denne aftale inden for rammerne af udvalget for dialog inden for sektoren (transport ad indre vandveje), særligt med henblik på nye arbejdsmedicinske oplysninger.
      4.   Revision
      Arbejdsmarkedets parter gennemgår ovenstående bestemmelser to år efter afslutningen af den gennemførelsesperiode, som fastsættes i Rådets afgørelse om indgåelse af denne aftale.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 15. februar 2012.

               European Barge Union (EBU)

               European Skippers Organisation

               European Transport Workers' Federation (ETF)

         (1)  Jf. meddelelse fra Kommissionen om fremme af transport ad indre vandveje »Naiades« (KOM(2006) 6 endelig af 17.1.2006).

         (2)  EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.

         (3)  Jf. meddelelse fra Kommissionen KOM (2010) 373 endelig — Bekræftelse af arbejdstagernes fri bevægelighed, rettigheder og den vigtigste udvikling, afsnit 1.1.

         (4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/87/EF af 12. december 2006 om fastsættelse af tekniske forskrifter for fartøjer på indre vandveje og om ophævelse af Rådets direktiv 82/714/EØF (EUT L 389 af 30.12.2006, s. 1).

         (5)  EFT L 216 af 20.8.1994, s. 12.