Avis juridique important

|

31980L0370

Rådets direktiv 80/370/EØF af 26. marts 1980 om ændring af direktiv 72/159/EØF om modernisering af landbrugsbedrifter

EF-Tidende nr. L 090 af 03/04/1980 s. 0043 - 0043 den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 28 s. 0100

++++  RAADETS DIREKTIV  af 26 . marts 1980  om aendring af direktiv 72/159/EOEF om modernisering af landbrugsbedrifter   ( 80/370/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 43 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  I henhold til artikel 14 , stk . 2 , litra a ) , i Raadets direktiv 72/159/EOEF af 17 . april 1972 om modernisering af landbrugsbedrifter ( 2 ) , senest aendret ved direktiv 78/1017/EOEF ( 3 ) , kan medlemsstaterne i en periode paa fem aar efter det paagaeldende direktivs ikrafttraeden yde midlertidig stoette til landbrugere , som ikke kan opnaa den arbejdsindkomst , der er fastsat i artikel 4 i naevnte direktiv , og som endnu ikke kan tildeles aarlige godtgoerelser i henhold til artikel 2 , stk . 1 , i Raadets direktiv 72/160/EOEF af 17 . april 1972 om stoette til ophoer af landbrugsvirksomhed og til anvendelse af udnyttet landbrugsareal til strukturforbedringsformaal ( 4 ) ;  denne periode udloeb den 17 . april 1977 ;  i afventning af resultatet af den fornyede gennemgang af direktiv 72/159/EOEF , som er foreskrevet i naevnte direktivs artikel 16 , er den periode , hvori artikel 14 , stk . 2 , litra a ) , anvendes paa de foranstaltninger , der gjaldt i medlemsstaterne ved udloebet af femaarsperioden , blevet forlaenget indtil den 31 . december 1979 ;  da denne fornyede gennemgang endnu ikke er afsluttet , og da der endnu ikke er truffet afgoerelse om de forslag til en landbrugsstrukturpolitik , som Kommissionen forelagde Raadet den 20 . marts 1979 , og som bl.a . foreskriver aendring og forlaengelse af artikel 14 , stk . 2 , litra a ) , i direktiv 72/159/EOEF , boer medlemsstaterne bemyndiges til , indtil denne fornyede gennemgang afsluttes , dog senest indtil den 31 . december 1980 , fortsat at anvende de foranstaltninger , der gjaldt ved udloebet af femaarsperioden , og som omhandles i artikel 14 , stk . 2 , litra a ) , i naevnte direktiv -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Den i artikel 14 , stk . 2 , litra a ) , i direktiv 72/159/EOEF omhandlede periode forlaenges for saa vidt angaar de i naevnte artikel omhandlede foranstaltninger , som fandt anvendelse i medlemsstaterne den 15 . marts 1977 indtil den fornyede gennemgang , der er fastsat i artikel 16 i naevnte direktiv , afsluttes , dog senest indtil den 31 . december 1980 .  Artikel 2  Dette direktiv har virkning fra den 1 . januar 1980 .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 26 . marts 1980 .  Paa Raadets vegne  G . MARCORA  Formand  ( 1 ) Udtalelse afgivet den 11 . 3 . 1980  ( endnu ikke offentliggjort i EFT ) .  ( 2 ) EFT nr . L 96 af 23 . 4 . 1972 , s . 1 .  ( 3 ) EFT nr . L 349 af 13 . 12 . 1978 , s . 32 .  ( 4 ) EFT nr . L 96 af 23 . 4 . 1972 , s . 9 .


Avis juridique important

|

31972L0242

Rådets direktiv 72/242/EØF af 27. juni 1972 om ændring af artikel 31 i direktivet af 4. marts 1969 om harmonisering af lovgivning om aktiv forædling

EF-Tidende nr. L 151 af 05/07/1972 s. 0016 den danske specialudgave: serie I kapitel 1972(II) s. 0608  den engelske specialudgave: serie I kapitel 1972(II) s. 0636  den græske specialudgave: Kapitel 02 bind 1 s. 0157  den spanske specialudgave: Kapitel 02 bind 1 s. 0105  den portugisiske specialudgave: Kapitel 02 bind 1 s. 0105

++++  RAADETS DIREKTIV  af 27 . juni 1972  om aendring af artikel 31 i direktivet af 4 . marts 1969 om harmonisering af lovgivning om aktiv foraedling   ( 72/242/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR  under henvisning til traktaten om oprettelsen af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artiklerne 100 og 155 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Det europaeiske Parlament ,  under henvisning til udtalelse fra det oekonomiske og sociale Udvalg , og  ud fra foelgende betragtninger :  Ifoelge artikel 31 i direktivet af 4 . marts 1969 om harmonisering af lovgivning om aktiv foraedling ( 1 ) meddeler medlemsstaterne Kommissionen statistiske oplysninger om alle foraedlingsprocesser , der gennemfoeres paa deres omraade ;  ved foraedling af visse produkter , isaer inden for landbrugssektoren , har det vist sig , at specielle behov kan goere det paakraevet at meddele supplerende oplysninger og fremsende samlede oplysninger om disse produkter efter en til disse behov passende tidsplan ; bestemmelserne om meddelelse af saadanne oplysninger udstedes i overensstemmelse med fremgangsmaaden i artikel 28 , stk . 2 og 3 , i ovennaevnte direktiv ,  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Artikel 31 i Raadets direktiv af 4 . marts 1969 om harmonisering af lovgivning om aktiv foraedling aendres saaledes :  1 . Stk . 2 , foerste afsnit , bliver til stk . 2 .  2 . Som stk . 3 indsaettes foelgende :   " 3 . naar specielle behov inden for rammerne af aktiv foraedling af visse varer goer det paakraevet , kan der efter fremgangsmaaden i artikel 28 , stk . 2 og 3 , udstedes forskrifter om   - meddelelse af supplerende oplysninger som tillaeg til de i stk . 2 og 3 omhandlede oplysninger ,   - den tidsplan , hvorefter de naevnte meddelelser og supplerende oplysninger skal gives . "  3 . Stk . 2 , andet afsnit , bliver til stk . 4 .  Artikel 2  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for senest 1 . oktober 1972 at efterkomme dette direktiv .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 27 . juni 1972 .  Paa Raadets vegne  G . THORN  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 58 af 8 . 3 . 1969 , s . 1 .


Avis juridique important

|

31969L0012

KOMMISSIONENS DIREKTIV AF 12. DECEMBER 1968 VEDROERENDE DEN AF STORHERTUGDOEMMET LUXEMBOURG OPKRAEVEDE OMSAETNINGSAFGIFT PAA LANDBRUGSPRODUKTER  UOFFICIEL OVERSAETTELSE

EF-Tidende nr. L 010 af 16/10/1969 s. 0014 - 0015

 /* Der findes ingen dansk version af dette dokument, da det ikke er indeholdt i den danske Specialudgave. Kriterierne for at udelade retsakter var foelgende:  - akter, som ikke laengere havde virkning paa tidspunktet for Danmarks indtraeden i Faellesskabet (1. jan. 1973)  - akter, hvis virkning automatisk ophoerte paa indtraedelsestidspunktet (f.eks. visse aftaler mellem Faellesskabet og Det Forenede Kongerige, Irland eller Danmark)  - akter, som kun er bindende for dem, de er rettet til, og som derfor kun er autentiske paa originalsproget  - ikke-bindende akter  - akter, som ikke skoennedes tilstraekkeligt betydningsfulde til at blive medtaget  - visse akter, som tilbagekaldtes under udarbejdelsen af specialudgaven.  oknoda73 */


Avis juridique important

|

31980L0371

Rådets direktiv 80/371/EØF af 26. marts 1980 om afvigelse til fordel for Den franske Republik fra direktiv 73/403/EØF om synkronisering af de almindelige folketællinger

EF-Tidende nr. L 090 af 03/04/1980 s. 0044

++++  RAADETS DIREKTIV  af 26 . marts 1980  om afvigelse til fordel for Den franske Republik fra direktiv 73/403/EOEF om synkronisering af de almindelige folketaellinger   ( 80/371/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 213 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen , og  ud fra foelgende betragtninger :  Ved Raadets direktiv 73/403/EOEF af 22 . november 1973 om synkronisering af de almindelige folketaellinger ( 1 ) er det fastsat , at medlemsstaterne skal foretage en almindelig folketaelling inden for perioden mellem den 1 . marts og den 31 . maj 1981 ;  der er opstaaet alvorlige administrative vanskeligheder , som ikke kunne forudses paa det tidspunkt , da direktivet blev vedtaget , og disse vanskeligheder vil vaere til skade for en hensigtsmaessig gennemfoerelse af folketaellingen i Den franske Republik inden for naevnte periode ;  det foreslaas , at den paagaeldende folketaelling gennemfoeres i Den franske Republik mellem den 1 . marts og den 31 . maj 1982 -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Uanset artikel 1 i direktiv 73/403/EOEF foretager Den franske Republik den almindelige folketaelling inden for perioden mellem den 1 . marts og den 31 . maj 1982 .  Artikel 2  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 26 . marts 1980 .  Paa Raadets vegne  G . MARCORA  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 347 af 17 . 12 . 1973 , s . 50 .


Avis juridique important

|

31973L0037

Kommissionens direktiv 73/37/EØF af 9. februar 1973 om anvendelse af artikel 31 i Rådets direktiv af 4. marts 1969 om harmonisering af lovgivning om aktiv forædling

EF-Tidende nr. L 077 af 26/03/1973 s. 0048 - 0048 den græske specialudgave: Kapitel 02 bind 1 s. 0199  den spanske specialudgave: Kapitel 02 bind 2 s. 0019  den portugisiske specialudgave: Kapitel 02 bind 2 s. 0019

++++  KOMMISSIONENS DIREKTIV  af 9 . februar 1973  om anvendelsen af artikel 31 i Raadets direktiv af 4 . marts 1969 om harmonisering af lovgivning om aktiv foraedling   ( 73/37/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets direktiv af 4 . marts 1969 om harmonisering af lovgivning om aktiv foraedling ( 1 ) , aendret ved Raadets direktiv af 27 . juni 1972 ( 2 ) , saerlig artikel 31 , stk . 3 , og  ud fra foelgende betragtninger :  I henhold til bestemmelserne i artikel 31 , stk . 1 , i ovennaevnte direktiv meddeler medlemsstaterne Kommissionen statistiske oplysninger om alle foraedlingsprocesser , der gennemfoeres inden for deres omraade , og naar specielle behov inden for rammerne af aktiv foraedling af visse varer goer det paakraevet , kan der ifoelge stk . 3 i ovennaevnte artikel 31 efter fremgangsmaaden i artikel 28 , stk . 2 og 3 , udstedes forskrifter om :   - meddelelse af supplerende oplysninger som tillaeg til de i de foregaaende stykker omhandlede oplysninger ,   - den tidsplan , hvorefter de naevnte meddelelser og supplerende oplysninger skal gives ;  det har vist sig noedvendigt at raade over supplerende oplysninger om proceduren for aktiv foraedling af visse varer , saerlig aeg , og at opstille en passende tidsplan for meddelelsen af disse oplysninger ;  bestemmelserne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for aktiv foraedling ,  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  For de i artikel 2 naevnte varer gives de oplysninger , der er omtalt i artikel 31 i direktiv 69/73/EOEF af 4 . marts 1969 , for hver kalendermaaned for udloebet af den foelgende maaned , udtrykt i national valuta i 1 000 enheder .  Artikel 2  Bestemmelserne i artikel 1 anvendes :  a ) paa varer , der er indfoert i henhold til proceduren for aktiv foraedling , og som ved dette direktivs ikrafttraeden henhoerer under foelgende positioner i den faelles toldtarif :  04.05 A I b )  04.05 B I a ) 1  04.05 B I a ) 2  04.05 B I b ) 1  04.05 B I b ) 2  04.05 B I b ) 3  35.02 A II a ) 1  35.02 A II a ) 2  b ) paa udligningsvarer , der er udfoert fra Faellesskabets toldomraade , og som henhoerer under de i litra a ) naevnte positioner , undtagen position 04.05 A I b ) .  Artikel 3  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for senest den 1 . marts 1973 at efterkomme dette direktiv .  Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 9 . februar 1973 .  Paa Kommissionens vegne  François-Xavier ORTOLI  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 58 af 8 . 3 . 1969 , s . 1 .  ( 2 ) EFT nr . L 151 af 5 . 7 . 1972 , s . 16 .


Avis juridique important

|

31982L0786

Rådets direktiv 82/786/EØF af 15. november 1982 om ændring af direktiv 75/268/EØF om landbrug i bjergområder og visse ugunstigt stillede områder

EF-Tidende nr. L 327 af 24/11/1982 s. 0019 - 0020 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 15 s. 0181  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 26 s. 0127  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 15 s. 0181  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 26 s. 0127

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 15. november 1982  om aendring af direktiv 75/268/EOEF om landbrug i bjergomraader og visse ugunstigt stillede omraader  (82/786/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 42 og 43,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og  ud fra foelgende betragtninger:  I de graeske omraader er den mindstestoerrelse paa 3 ha udnyttet landbrugsareal, der gaelder for bedrifter med ret til udligningsgodtgoerelse i henhold til afsnit II i direktiv 75/268/EOEF (2), senest aendret ved direktiv 80/666/EOEF (3), for stor i betragtning af det store antal meget smaa bedrifter; den boer derfor nedsaettes til 2 ha udnyttet landbrugsareal;  i de ugunstigt stillede landbrugsomraader i de graeske omraader, som omhandlet i direktiv 75/268/EOEF, forekommer refusionssatsen paa 25 % af udgifter, der kan godtgoeres i henhold til stoetteordningen for landbrugere, der forelaegger en udviklingsplan, som fastsat i artikel 15 i naevnte direktiv, ikke tilstraekkelig til at muliggoere en effektiv gennemfoerelse af foranstaltningerne vedroerende modernisering af bedrifterne i direktiv 72/159/EOEF (4); refusionssatsen boer derfor fastsaettes til 50 %;  i de graeske omraader er de foranstaltninger, der omhandles i artikel 11 i direktiv 75/268/EOEF, af ganske saerlig betydning; den nuvaerende refusionssats for udgifterne i forbindelse hermed er ikke hoej nok til at muliggoere en effektiv gennemfoerelse af disse foranstaltninger; refusionssatsen boer derfor fastsaettes til 50 % og Faellesskabets maksimale finansielle deltagelse i udgifterne til 48 358 ECU pr. kollektiv investering og til 242 ECU pr. ha forbedret eller udlagt graesgang eller alpegraesgang;  i Graekenland forekommer den refusionssats paa 25 % af de udgifter, der kan godtgoeres i forbindelse med udligningsgodtgoerelsen som fastsat i artikel 15 i direktiv 75/268/EOEF, ikke at vaere tilstraekkelig stor til at sikre en effektiv gennemfoerelse af denne foranstaltning; den boer derfor fastsaettes til 50 % -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Direktiv 75/268/EOEF aendres saaledes:  1. Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, affattes saaledes:  »I Mezzogiorno-omraadet, herunder oeerne, i omraaderne de oversoeiske departementer og i de graeske omraader fastsaettes det minimale udnyttede landbrugsareal pr. bedrift til 2 ha.«;  2. Artikel 7, stk. 1, litra a), sidste afsnit, affattes saaledes:  »De foregaaende to afsnit gaelder ikke for bakkeomraader i Italien og i Graekenland , som er en del af de i artikel 3, stk. 4 og 5, omhandlede omraader.«;  3. Artikel 15, stk. 1, andet afsnit, affattes saaledes:  »I Mezzogiorno-omraadet, herunder oeerne i omraaderne i det vestlige Irland (Western regions), og i de graeske omraader, refunderes 50 % af de udgifter, der afholdes inden for rammerne af de foranstaltninger, der omhandles i artikel 8, stk. 2, og artikel 10 i direktiv 72/159/EOEF, suppleret med bestemmelserne i artikel 9 i naervaerende direktiv. I Mezzogiorno-omraadet, herunder oeerne, og i de graeske omraader refunderes 50 % af de udgifter, der afholdes inden for rammerne af den i artikel 11 fastsatte foranstaltning.«;  4. Artikel 15, stk. 2, andet afsnit, affattes saaledes:  »I Mezzogiorno-omraadet, herunder oeerne og i de graeske omraader, maa Faellesskabets deltagelse i den i artikel 11 omhandlede stoette ikke overstige 48 358 ECU pr. kollektiv investering og 242 ECU pr. ha forbedret eller udlagt graesgang eller alpegraesgang.«;  5. Artikel 15, stk. 3, andet afsnit, affattes saaledes:  »For Italien, Irland og Graekenland er refusionssatsen 50 %.«.  Artikel 2  De i artikel 1, stk. 1, fastsatte aendringer har virkning fra den 1. januar 1982.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 15. november 1982.  Paa Raadets vegne  N. A. KOFOED  Formand  (1) Udtalelse afgivet den 29. oktober 1982 (endnu ikke offentliggjort i EFT).  (2) EFT nr. L 128 af 19. 5. 1975, s. 1.  (3) EFT nr. L 180 af 14. 7. 1980, s. 34.  (4) EFT nr. L 96 af 23. 4. 1972, s. 1.


Avis juridique important

|

31969L0184

RAADETS DIREKTIV AF 26. JUNI 1969 VEDROERENDE ORDNINGEN OM AKTIV FORAEDLING AF VISSE PRODUKTER UNDER POSITION 18.06 OG 21.07 I DEN FAELLES TOLDTARIF  UOFFICIEL OVERSAETTELSE

EF-Tidende nr. L 159 af 01/07/1969 s. 0021 - 0022

 /* Der findes ingen dansk version af dette dokument, da det ikke er indeholdt i den danske Specialudgave. Kriterierne for at udelade retsakter var foelgende:  - akter, som ikke laengere havde virkning paa tidspunktet for Danmarks indtraeden i Faellesskabet (1. jan. 1973)  - akter, hvis virkning automatisk ophoerte paa indtraedelsestidspunktet (f.eks. visse aftaler mellem Faellesskabet og Det Forenede Kongerige, Irland eller Danmark)  - akter, som kun er bindende for dem, de er rettet til, og som derfor kun er autentiske paa originalsproget  - ikke-bindende akter  - akter, som ikke skoennedes tilstraekkeligt betydningsfulde til at blive medtaget  - visse akter, som tilbagekaldtes under udarbejdelsen af specialudgaven.  oknoda73 */


Kommissionens direktiv 94/69/EF af 19. december 1994 om enogtyvende tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 67/548/EØF om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (fortsat)


Avis juridique important

|

31999L0045R(03)

Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/45/EF af 31. maj 1999 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige præparater (EFT L 200 af 30.7.1999)

EF-Tidende nr. L 006 af 10/01/2002 s. 0070 - 0070

Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/45/EF af 31. maj 1999 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige præparater(De Europæiske Fællesskabers Tidende L 200 af 30. juli 1999)Side 33, bilag III, del A, litra a), afsnit I:i stedet for "... de farer, et stof kan indebære ...",læses "... de farer, et præparat kan indebære ...".


title: Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/54/EF af 29. april 2004 om minimumssikkerhedskrav for tunneler i det transeuropæiske vejnet (EUT L 167 af 30.4.2004)

text:
               7.6.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 201/56

         Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/54/EF af 29. april 2004 om minimumssikkerhedskrav for tunneler i det transeuropæiske vejnet

      (
            Den Europæiske Unions Tidende L 167 af 30. april 2004
         )

   Direktiv 2004/54/EF læses således:

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2004/54/EF
      af 29. april 2004
      om minimumssikkerhedskrav for tunneler i det transeuropæiske vejnet
      EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
      under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71, stk. 1,
      under henvisning til forslag fra Kommissionen,
      under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
      under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
      efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Kommissionen meddelte i sin hvidbog af 12. september 2001»Den europæiske transportpolitik frem til 2010: de svære valg«, at den har til hensigt at foreslå minimumssikkerhedskrav for tunneler i det transeuropæiske vejnet.

                  (2)

                  Transportsystemet, bl.a. det transeuropæiske vejnet, som defineres i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet (4), er af afgørende betydning, når det drejer sig om at støtte europæisk integration og at sikre et højt trivselsniveau for Europas borgere. Det Europæiske Fællesskab har ansvaret for at sikre et højt, ensartet og stabilt niveau for sikkerhed, service og bekvemmelighed på det transeuropæiske vejnet.

                  (3)

                  Lange tunneler på over 500 m er vigtige strukturer, som letter kommunikationen mellem store områder i Europa, og som spiller en afgørende rolle for regionale økonomiers funktion og udvikling.

                  (4)

                  Det Europæiske Råd har ved flere lejligheder, bl.a. på dets møde den 14. og 15. december 2001 i Laeken, understreget, at det er påtrængende nødvendigt at træffe foranstaltninger med henblik på at forbedre tunnelsikkerheden.

                  (5)

                  Transportministrene fra Frankrig, Italien, Schweiz, Tyskland og Østrig mødtes den 30. november 2001 i Zürich og vedtog en fælles erklæring, der anbefaler indbyrdes tilpasning af national lovgivning om de seneste harmoniserede krav for bedre sikkerhed i lange tunneler.

                  (6)

                  Målet for dette direktiv, nemlig opnåelse af et ensartet, stabilt og højt beskyttelsesniveau for alle Europas borgere i vejtunneler kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af den påkrævede harmonisering, bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

                  (7)

                  Nylige ulykker i tunneler understreger tunnelernes betydning på det menneskelige, økonomiske og kulturelle plan.

                  (8)

                  Nogle tunneler i Europa, som blev taget i brug for længe siden, er konstrueret på et tidspunkt, hvor de tekniske muligheder og transportforholdene var meget anderledes end i dag. Derfor er der store forskelle med hensyn til sikkerhedsniveau og disse forskelle bør afhjælpes.

                  (9)

                  Sikkerhed i tunneler kræver en række foranstaltninger, som bl.a. vedrører tunnelens geometri og konstruktion, sikkerhedsudstyr, herunder skiltning, trafikstyring, uddannelse af redningstjenesterne, uheldshåndtering, information til brugerne om bedste adfærd i tunneler og bedre kommunikation mellem de ansvarlige myndigheder og redningstjenester, f.eks. politi, brandvæsen og redningskorps.

                  (10)

                  Som det fremgår af arbejdet i De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UNECE), er trafikanternes adfærd af afgørende betydning for tunnelsikkerheden.

                  (11)

                  Sikkerhedsforanstaltninger bør sætte personer, der er impliceret i uheld, i stand til at redde sig selv, gøre det muligt for trafikanterne at yde en øjeblikkelig indsats for at forebygge mere omfattende konsekvenser, sikre en effektiv indsats fra redningstjenesterne og beskytte miljøet samt begrænse den materielle skade.

                  (12)

                  De forbedringer, som dette direktiv medfører, vil forbedre sikkerhedsforholdene for alle brugere, også handicappede. Da handicappede imidlertid har vanskeligere ved at komme væk i nødsituationer, bør der tages særlig hensyn til deres sikkerhed.

                  (13)

                  For at følge en afbalanceret fremgangsmåde og på grund af de store omkostninger ved foranstaltningerne bør minimumssikkerhedsudstyret fastsættes under hensyntagen til den enkelte tunnels type og forventede trafikmængde.

                  (14)

                  Internationale organer, f.eks. Verdensvejsammenslutningen (AIPCR) og UNECE, har gennem længere tid fremsat meget værdifulde henstillinger for at bidrage til at forbedre og harmonisere sikkerhedsudstyr og færdselsregler i vejtunneler. Da disse henstillinger imidlertid ikke er bindende, kan deres fulde potentiale kun udnyttes fuldt ud, hvis de opstillede krav kan gøres obligatoriske ved lovgivning.

                  (15)

                  Opretholdelse af et højt sikkerhedsniveau kræver korrekt vedligeholdelse af sikkerhedsfaciliteter i tunneler. Informationsudveksling om moderne sikkerhedsteknikker og ulykkes/uheldsdata mellem medlemsstaterne bør systematiseres.

                  (16)

                  For at sikre, at direktivets krav anvendes korrekt af tunnelens driftsledelse, bør medlemsstaterne udpege en eller flere myndigheder på nationalt, regionalt eller lokalt plan, som har ansvaret for, at alle sikkerhedsaspekter ved en tunnel iagttages.

                  (17)

                  Der er brug for en fleksibel og progressiv tidsplan for direktivets gennemførelse. Dette vil gøre det muligt at færdiggøre de mest presserende arbejder, uden at der skabes alvorlige forstyrrelser i transportsystemet eller flaskehalse i medlemsstaternes offentlige arbejder.

                  (18)

                  Omkostningerne ved at ombygge de eksisterende tunneler varierer betydeligt fra den ene medlemsstat til den anden, navnlig af geografiske grunde, og medlemsstaterne bør have lov til at sprede det ombygningsarbejde, der er påkrævet for at opfylde kravene i dette direktiv, hvis tunneltætheden på deres område er langt over det europæiske gennemsnit.

                  (19)

                  Når det drejer sig om tunneler, der allerede er i drift, eller tunneler, for hvilke planerne er godkendt, men som ikke er åbnet for offentligheden inden 24 måneder efter dette direktivs ikrafttræden, bør medlemsstaterne have lov til at acceptere indførelse af risikobegrænsende foranstaltninger som et alternativ til direktivets krav, hvis der i sådanne tunneler ikke kan gennemføres en strukturel løsning uden urimelige omkostninger.

                  (20)

                  Bedre tunnelsikkerhed forudsætter yderligere tekniske fremskridt. Der bør indføres en procedure, så Kommissionen kan tilpasse kravene i dette direktiv til de tekniske fremskridt. Denne procedure bør også anvendes til at vedtage en harmoniseret metode til risikoanalyse.

                  (21)

                  De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (5).

                  (22)

                  Medlemsstaterne bør forelægge Kommissionen en rapport om de foranstaltninger, de agter at vedtage for at opfylde dette direktivs krav, således at arbejdet kan samordnes på fællesskabsplan, og trafikforstyrrelserne begrænses.

                  (23)

                  Hvis kravene i dette direktiv gør det nødvendigt at bygge endnu et tunnelrør i projekterings- eller bygningsfasen, bør dette andet rør, der skal bygges, betragtes som en ny tunnel. Dette gælder ligeledes, hvis direktivets krav gør det nødvendigt at indlede nye, lovbestemte planlægningsprocedurer, herunder høringer i forbindelse med tilladelse til anlæg for så vidt angår alle tilknyttede foranstaltninger.

                  (24)

                  Arbejdet bør fortsætte i de relevante fora med henblik på at opnå en høj grad af harmonisering af skilte og piktogrammer, der anvendes på variable informationstavler i tunneler. Medlemsstaterne bør tilskyndes til at harmonisere brugermiljøet for alle tunneler på deres område.

                  (25)

                  Medlemsstaterne bør opfordres til at gennemføre tilsvarende sikkerhedsniveauer for vejtunneler på deres område, som ikke indgår i det europæiske vejtransportnet og derfor ikke falder ind under dette direktivs anvendelsesområde.

                  (26)

                  Medlemsstaterne bør tilskyndes til at udarbejde nationale bestemmelser til højnelse af sikkerhedsniveauet i tunneler —

            UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
      Artikel 1
      Emne og anvendelsesområde
      1.   Dette direktiv tager sigte på at sikre trafikanter et minimumssikkerhedsniveau i tunneler i det transeuropæiske vejnet ved forebyggelse af kritiske situationer, der kan bringe menneskers liv, miljø og tunnelinstallationer i fare, og ved beskyttelse i ulykkestilfælde.
      2.   Direktivet finder anvendelse på alle tunneler i det transeuropæiske vejnet af mere end 500 meters længde, uanset om de er i drift, under bygning eller under projektering.
      Artikel 2
      Definitioner
      I dette direktiv forstås ved:

                  1)

                  »det transeuropæiske vejnet«: det vejnet, der er fastlagt i afsnit 2 i bilag I til beslutning nr. 1692/96/EF, og som er illustreret med kort og/eller beskrevet i bilag II til nævnte beslutning.

                  2)

                  »redningstjenester«: alle lokale tjenester, uanset om de er offentlige, private, eller en del af tunnelpersonalet, som træder til i tilfælde af en ulykke, herunder politi, brandvæsen og redningskorps.

                  3)

                  »tunnellængde«: længden af den længste vognbane i den fuldstændigt omsluttede del af tunnelen.

            Artikel 3
      Sikkerhedsforanstaltninger
      1.   Medlemsstaterne sikrer, at tunneler på deres område, som er omfattet af dette direktiv, opfylder de minimumssikkerhedskrav, der er fastsat i bilag I.
      2.   I tilfælde, hvor bestemte strukturelle krav, der er fastsat i bilag I, kun kan opfyldes ved hjælp af tekniske løsninger, som enten ikke kan benyttes eller kun kan benyttes med uforholdsmæssigt store omkostninger, kan den i artikel 4 omhandlede administrative myndighed acceptere, at der træffes risikobegrænsende foranstaltninger som et alternativ til disse krav, forudsat at de pågældende foranstaltninger fører til samme eller bedre beskyttelse. Disse foranstaltningers effektivitet skal påvises ved en risikoanalyse i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 13. Medlemsstaterne oplyser Kommissionen om de risikobegrænsende foranstaltninger, der accepteres som et alternativ, og berettigelsen herfor. Dette stykke finder ikke anvendelse på tunneler under projektering, jf. artikel 9.
      3.   Medlemsstaterne kan fastsætte strengere krav under forudsætning af, at de ikke er i modstrid med kravene i dette direktiv.
      Artikel 4
      Den administrative myndighed
      1.   Medlemsstaterne udpeger en eller flere administrative myndigheder, i det følgende benævnt »den administrative myndighed«, som har ansvaret for, at alle sikkerhedsaspekter ved en tunnel iagttages, og som træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre overholdelse af dette direktiv.
      2.   Den administrative myndighed kan oprettes på nationalt, regionalt eller lokalt plan.
      3.   Hver tunnel i det transeuropæiske net, der er beliggende på én medlemsstats område, henhører under én administrativ myndigheds ansvar. Er en tunnel beliggende på to medlemsstaters område, udpeger enten hver medlemsstat en administrativ myndighed, eller de to medlemsstater udpeger i stedet en fælles administrativ myndighed. Hvis der er tale om to forskellige administrative myndigheder, skal de beslutninger, som hver enkelt træffer under udøvelsen af sine beføjelser og sit ansvar i forbindelse med tunnelsikkerhed, træffes efter forudgående samtykke fra den anden myndighed.
      4.   Den administrative myndighed står for idriftsætningen af tunneler som beskrevet i bilag II.
      5.   Med forbehold af nærmere bestemmelser på dette område på nationalt plan har den administrative myndighed beføjelse til at indstille eller begrænse en tunnels drift, hvis sikkerhedskravene ikke er opfyldt. Den præciserer, under hvilke forudsætninger normal trafik kan genoptages.
      6.   Den administrative myndighed sikrer, at følgende foranstaltninger træffes:

                  a)

                  jævnlig kontrol og inspektion af tunneler og udarbejdelse af de hermed forbundne sikkerhedskrav

                  b)

                  udarbejdelse af programmer for uddannelse og udrustning af redningstjenesterne med hensyn til såvel de organisatoriske som de operationelle aspekter (herunder beredskabsplaner for nødsituationer)

                  c)

                  fastlæggelse af proceduren for øjeblikkelig lukning af en tunnel i en nødsituation

                  d)

                  implementering af de nødvendige risikobegrænsende foranstaltninger.

            7.   Når organer, der er udpeget som administrative myndigheder, eksisterede forud for udpegelse, jf. denne artikel, kan disse administrative myndigheder fortsat udøve deres tidligere virksomhed, forudsat at dette direktiv overholdes.
      Artikel 5
      Tunnelens driftsledelse
      1.   Den administrative myndighed udpeger for hver enkelt tunnel på en medlemsstats område, hvad enten den er i projekterings-, bygnings- eller driftsfasen, det offentlige eller private organ, som er ansvarligt for tunnelen i den pågældende fase, til tunnelens driftsledelse. Den administrative myndighed kan selv påtage sig denne funktion.
      2.   Er en tunnel beliggende på to medlemsstaters område, anerkender de to administrative myndigheder eller den fælles administrative myndighed kun ét organ som ansvarligt for driften af tunnelen.
      3.   Driftsledelsen udarbejder en hændelsesrapport for alle væsentlige uheld og ulykker i en tunnel. Denne rapport sendes til den i artikel 6 omhandlede sikkerhedsansvarlige, til den administrative myndighed og til redningstjenesterne senest inden én måned.
      4.   Når der udarbejdes en undersøgelsesrapport, hvori omstændighederne ved uheldet eller ulykken som omhandlet i stk. 3 analyseres, eller som indeholder de konklusioner, der kan drages heraf, skal driftsledelsen sende denne rapport til den sikkerhedsansvarlige, den administrative myndighed og redningstjenesterne senest en måned efter, at driftsledelsen har modtaget den.
      Artikel 6
      Den sikkerhedsansvarlige
      1.   Driftsledelsen udnævner for hver enkelt tunnel en sikkerhedsansvarlig, som forinden skal godkendes af den administrative myndighed, og som skal koordinere alle forebyggelses- og beskyttelsesforanstaltninger med henblik på at garantere trafikanternes og tunnelpersonalets sikkerhed. Den sikkerhedsansvarlige kan være et medlem af tunnelpersonalet eller redningstjenesterne, skal være uafhængig i alle sikkerhedsrelaterede spørgsmål vedrørende vejtunneler og må ikke modtage instrukser fra en arbejdsgiver hvad angår disse spørgsmål. En sikkerhedsansvarlig kan stå for sikkerheden i flere tunneler i en region.
      2.   Den sikkerhedsansvarlige:

                  a)

                  sikrer koordineringen med redningstjenesterne og deltager i udarbejdelsen af indsatsplaner

                  b)

                  deltager i planlægning, gennemførelse og evaluering af redningsindsatser

                  c)

                  deltager i udarbejdelsen af sikkerhedsplaner og specifikationer for struktur, udstyr og drift for både nye tunneler og ændringer af eksisterende tunneler

                  d)

                  kontrollerer, at driftspersonalet og redningstjenesterne uddannes, og deltager i tilrettelæggelsen af de øvelser, der afholdes regelmæssigt

                  e)

                  rådgiver med hensyn til idriftsætningen og tunnelens udstyr og drift

                  f)

                  kontrollerer, at tunnelstruktur og -udstyr vedligeholdes og repareres

                  g)

                  deltager i evalueringen af alle væsentlige uheld eller ulykker, jf. artikel 5, stk. 3 og 4.

            Artikel 7
      Inspektionsenhed
      Medlemsstaterne sikrer, at inspektion, evaluering og kontrol udføres af inspektionsenheder. Den administrative myndighed kan selv påtage sig denne funktion. Alle enheder, der udfører inspektion, evaluering og kontrol, skal have et højt kvalifikationsniveau og et højt kvalitetsniveau i sine procedurer og skal være funktionelt uafhængige af tunnelens driftsledelse.
      Artikel 8
      Meddelelse om den administrative myndighed
      Senest den 1. maj 2006 meddeler medlemsstaterne Kommissionen den administrative myndigheds navn og adresse. Hvis disse oplysninger ændres, giver de meddelelse herom inden tre måneder.
      Artikel 9
      Tunneler, for hvilke planerne endnu ikke er godkendt
      1.   Tunneler, for hvilke planerne ikke er godkendt af den ansvarlige myndighed senest den 1. maj 2006, er omfattet af direktivets krav.
      2.   Tunnelen sættes i drift efter proceduren i bilag II.
      Artikel 10
      Tunneler, for hvilke planerne er godkendt, men som endnu ikke er åbnet
      1.   Er en tunnel, for hvilke planerne er godkendt, ikke åbnet for offentlig trafik senest den 1. maj 2006, vurderer den administrative myndighed, om de overholder dette direktivs krav særligt med hensyn til den i bilag II omhandlede sikkerhedsdokumentation.
      2.   Hvis den administrative myndighed konstaterer, at en tunnel ikke opfylder bestemmelserne i dette direktiv, underretter den tunnelens driftsledelse om, at der skal træffes passende foranstaltninger til forbedring af sikkerheden, og underretter den sikkerhedsansvarlige.
      3.   Tunnelen sættes så i drift efter proceduren i bilag II.
      Artikel 11
      Tunneler, der er i drift
      1.   Er en tunnel senest den 30. april 2006 allerede åbnet for offentlig trafik, vurderer den administrative myndighed inden den 30. oktober 2006 om den overholder dette direktivs krav særligt med hensyn til den i bilag II omhandlede sikkerhedsdokumentation og på grundlag af en inspektion.
      2.   Tunnelens driftsledelse forelægger om nødvendigt den administrative myndighed en plan for, hvordan tunnelen kan tilpasses til dette direktivs krav, samt de foranstaltninger, den har til hensigt at træffe til afhjælpning af manglerne.
      3.   Den administrative myndighed godkender foranstaltningerne eller kræver ændringer hertil.
      4.   Hvis afhjælpningsforanstaltningerne omfatter væsentlige ændringer i tunnelens konstruktion eller drift, finder den i bilag II omhandlede procedure anvendelse, når disse foranstaltninger er truffet.
      5.   Senest den 30. april 2007 forelægger medlemsstaterne Kommissionen en rapport om, hvorledes de agter at opfylde dette direktivs krav, om planlagte foranstaltninger og, hvor det er relevant, om konsekvenserne af at åbne eller lukke de vigtigste tilkørselsveje til tunnelerne. Kommissionen kan, for at minimere færdselsforstyrrelser på europæisk plan, kommentere tidsplanen for de arbejder, der skal sikre, at tunneler bringes i overensstemmelse med dette direktivs krav.
      6.   Ombygning af tunneler udføres i overensstemmelse med en plan og skal være afsluttet senest den 30. april 2014.
      7.   En medlemsstat kan forlænge det i stk. 6 fastsatte tidsrum med fem år, hvis den samlede rørlængde for eksisterende tunneler divideret med den samlede længde af den del af det transeuropæiske vejnet, der er beliggende på dens område, er større end gennemsnittet i Europa.
      Artikel 12
      Periodiske inspektioner
      1.   Den administrative myndighed kontrollerer, at inspektionsenheden foretager regelmæssig inspektion til sikring af, at alle tunneler, der er omfattet af dette direktiv, opfylder bestemmelserne.
      2.   Tidsrummet mellem to på hinanden følgende inspektioner af en given tunnel må ikke overstige seks år.
      3.   Hvis den administrative myndighed på grundlag af inspektionsenhedens rapport konstaterer, at en tunnel ikke opfylder bestemmelserne i dette direktiv, underretter den driftsledelsen og den sikkerhedsansvarlige om, at der skal træffes foranstaltninger til forbedring af tunnelens sikkerhed. Den administrative myndighed fastsætter de betingelser for tunnelens fortsatte drift eller for genåbning af tunnelen, som skal finde anvendelse, indtil afhjælpningsforanstaltningerne er udført, samt eventuelle yderligere relevante restriktioner eller betingelser.
      4.   Hvis afhjælpningsforanstaltningerne omfatter væsentlige ændringer i tunnelens konstruktion eller drift, skal tunnelen, når disse foranstaltninger er truffet, på ny godkendes efter proceduren i bilag II.
      Artikel 13
      Risikoanalyse
      1.   Eventuelle risikoanalyser gennemføres af et organ, der er funktionelt uafhængigt af tunnelens driftsledelse. Risikoanalysens indhold og resultater skal indgå i den sikkerhedsdokumentation, der forelægges for den administrative myndighed. En risikoanalyse er en analyse af risici i en given tunnel under hensyntagen til alle konstruktionsparametre og trafikforhold, der påvirker sikkerheden, navnlig trafikkarakter, tunnellængde, trafiktype og tunnelgeometri samt det forventede antal lastvogne om dagen.
      2.   Medlemsstaterne sikrer, at der på nationalt plan anvendes en detaljeret og veldefineret metode, som svarer til bedste tilgængelige praksis, og informerer Kommissionen om den anvendte metode, hvorefter denne stiller denne information til rådighed for de andre medlemsstater i elektronisk form.
      3.   Senest den 30. april 2009 offentliggør Kommissionen en rapport om den anvendte praksis i medlemsstaterne. Den fremsætter om nødvendigt forslag om vedtagelse af en fælles harmoniseret risikoanalysemetode efter proceduren i artikel 17, stk. 2.
      Artikel 14
      Fravigelse i forbindelse med nyskabende teknik
      1.   For at gøre det muligt at installere og anvende nyskabende sikkerhedsudstyr eller anvende nyskabende sikkerhedsprocedurer, som giver samme eller et højere beskyttelsesniveau end eksisterende teknologier som foreskrevet i dette direktiv, kan den administrative myndighed på grundlag af en behørigt dokumenteret anmodning fra driftsledelsen tillade en fravigelse af direktivets krav.
      2.   Hvis den administrative myndighed har til hensigt at tillade fravigelsen, indsender medlemsstaten først en ansøgning om fravigelse til Kommissionen vedlagt den oprindelige ansøgning og inspektionsenhedens udtalelse.
      3.   Kommissionen underretter medlemsstaterne om ansøgningen senest en måned efter modtagelsen.
      4.   Hvis hverken Kommissionen eller en medlemsstat kommer med indvendinger inden for en periode på tre måneder, betragtes fravigelsen som accepteret, og Kommissionen underretter alle medlemsstaterne herom.
      5.   Hvis der fremkommer indvendinger, fremsætter Kommissionen et forslag efter proceduren i artikel 17, stk. 2. Hvis beslutningen er negativ, tillader den administrative myndighed ikke fravigelsen.
      6.   Efter en gennemgang i overensstemmelse med proceduren i artikel 17, stk. 2, kan en afgørelse om at tillade en fravigelse medføre, at fravigelsen kan gælde for andre tunneler.
      7.   Når de indsendte anmodninger om fravigelser berettiger det, offentliggør Kommissionen en rapport om den anvendte praksis i medlemsstaterne og fremsætter om nødvendigt forslag til ændringer af dette direktiv.
      Artikel 15
      Rapportering
      1.   Medlemsstaterne udarbejder hvert andet år rapporter om tunnelbrande samt om ulykker, der klart berører trafikanternes sikkerhed i tunneler, samt om hyppigheden af og årsagen til sådanne hændelser, evaluerer disse og giver oplysninger om sikkerhedsfaciliteters og -foranstaltningers faktiske rolle og virkning. Medlemsstaterne fremsender disse rapporter til Kommissionen inden udgangen af september i det år, der følger den periode, som rapporten dækker. Kommissionen stiller rapporterne til rådighed for alle medlemsstater.
      2.   Medlemsstaterne udarbejder en plan, som indeholder en tidsplan for den gradvise anvendelse af direktivets bestemmelser på tunneler, der allerede er i drift, jf. artikel 11, og meddeler Kommissionen denne senest den 30. oktober 2006. Herefter underretter medlemsstaterne hvert andet år Kommissionen om, hvor langt man er kommet med implementeringen af planen, og om eventuelle tilpasninger af den, indtil perioden som omhandlet i artikel 11, stk. 6 og 7, er afsluttet.
      Artikel 16
      Tilpasning til den tekniske udvikling
      Kommissionen tilpasser bilagene til dette direktiv til den tekniske udvikling efter proceduren i artikel 17, stk. 2.
      Artikel 17
      Udvalgsprocedure
      1.   Kommissionen bistås af et udvalg.
      2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
      Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder.
      3.   Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
      Artikel 18
      Gennemførelse
      1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. april 2006. De tilsender straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser sammen med en sammenligningstabel over disse bestemmelser og dette direktiv.
      2.   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
      Artikel 19
      Ikrafttræden
      Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
      Artikel 20
      Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

         Udfærdiget i Strasbourg, den 29. april 2004.

               På Europa-Parlamentets vegne

            P. COX

               Formand

               På Rådets vegne

            M. McDOWELL

               Formand

      BILAG I
      Sikkerhedsforanstaltninger som omhandlet i artikel 3

                  1.

                  Grundlaget for at træffe sikkerhedsforanstaltninger

                  1.1.

                  Sikkerhedsparametre

                  1.1.1.

                  De sikkerhedsforanstaltninger, der skal træffes i en tunnel, skal være baseret på en systematisk overvejelse af alle aspekter af den helhed, der udgøres af infrastrukturen, driften, trafikanterne og køretøjerne.

                  1.1.2.

                  Der skal tages hensyn til følgende parametre:

                              —

                              tunnelens længde

                              —

                              antallet af rør

                              —

                              antallet af vognbaner

                              —

                              tværsnitsgeometri

                              —

                              vertikal og horisontal linjeføring

                              —

                              konstruktionens type

                              —

                              ensrettet eller dobbeltrettet trafik

                              —

                              trafikmængde pr. rør (herunder fordelingen på døgnets timer)

                              —

                              risikoen for trafikophobning (daglig eller sæsonbestemt)

                              —

                              redningstjenesternes udrykningstid

                              —

                              forekomst og procentvis andel af lastvogne

                              —

                              forekomst, procentvis andel og type af transport af farligt gods

                              —

                              tilkørselsvejenes beskaffenhed

                              —

                              vognbanernes bredde

                              —

                              hastighedshensyn

                              —

                              geografisk og meteorologisk miljø.

                  1.1.3.

                  Når en tunnel har særlige træk med hensyn til ovennævnte parametre, skal det ved en risikoanalyse efter artikel 13 konstateres, om der er behov for yderligere sikkerhedsforanstaltninger og/eller supplerende udstyr for at opnå et højt sikkerhedsniveau for tunneler. Denne risikoanalyse skal tage hensyn til eventuelle ulykker, der klart påvirker trafikanternes sikkerhed i tunneler, og som kan tænkes at indtræffe i driftsfasen, samt arten og omfanget af deres mulige konsekvenser.

                  1.2.

                  Minimumskrav

                  1.2.1.

                  Der træffes mindst de sikkerhedsforanstaltninger, der foreskrives i nedenstående punkter, for at garantere et minimumssikkerhedsniveau i alle de tunneler, der er omfattet af direktivet. Begrænsede fravigelser af disse krav kan tillades, hvis følgende procedure er gennemført fuldt ud.
                  Medlemsstaterne eller den administrative myndighed skal til Kommissionen fremsende oplysninger om:

                              —

                              den eller de påtænkte begrænsede fravigelser

                              —

                              de tvingende grunde til den påtænkte begrænsede fravigelse

                              —

                              de alternative risikobegrænsende foranstaltninger, der skal anvendes eller skærpes for at sikre, at sikkerhedsniveauet er mindst lige så højt, med bevis herfor i form af en analyse af de relevante risici.

                        Kommissionen fremsender denne anmodning om begrænset fravigelse til medlemsstaterne snarest muligt, dog senest en måned efter modtagelse af anmodningen.
                  Hvis hverken Kommissionen eller en medlemsstat kommer med indvendinger inden for en periode på tre måneder efter Kommissionens modtagelse af anmodningen, betragtes den begrænsede fravigelse som accepteret, og Kommissionen underretter alle medlemsstaterne herom. Hvis der fremkommer indvendinger, fremsætter Kommissionen et forslag efter proceduren i artikel 17, stk. 2. Hvis anmodningen afslås, tillades den begrænsede fravigelse ikke.

                  1.2.2.

                  For at skabe et ensartet brugermiljø i alle de tunneler, som dette direktiv gælder for, accepteres der ingen fravigelser af kravene i nedenstående punkter med hensyn til projekteringen af de sikkerhedsfaciliteter, der er til rådighed for trafikanter i tunnelen (nødstationer, skiltning, vigespor, nødudgange, radiotransmission via relæ, når det kræves).

                  1.3.

                  Trafikmængde

                  1.3.1.

                  Ved trafikmængde forstås der i dette bilag den daglige trafikmængde, beregnet som årsgennemsnit, gennem en tunnel pr. vognbane. I den forbindelse tælles hvert motorkøretøj som én enhed.

                  1.3.2.

                  Hvis antallet af lastvogne på over 3,5 tons udgør mere end 15 % af den daglige trafikmængde beregnet som årsgennemsnit, eller hvis en sæsonbetinget daglig trafikmængde væsentligt overstiger den gennemsnitlige daglige trafikmængde beregnet som årsgennemsnit, foretages der en vurdering af den øgede risiko, som der vil blive taget hensyn til ved at sætte trafikmængden for tunnelen højere med henblik på anvendelsen af følgende punkter.

                  2.

                  Infrastrukturforanstaltninger

                  2.1.

                  Antal rør og vognbaner

                  2.1.1.

                  Det væsentligste kriterium for, om der skal bygges en enkeltrørs- eller en dobbeltrørstunnel, er den forventede trafikmængde og sikkerheden, idet der tages hensyn til aspekter som f.eks. den procentvise andel af lastvogne, hældningsgraden, længden.

                  2.1.2.

                  Hvis det under projekteringen af en tunnel fremgår af en 15-årig prognose, at trafikmængden bliver større end 10 000 køretøjer pr. dag og pr. vognbane, skal der på det tidspunkt, hvor denne værdi overskrides, være bygget en dobbeltrørstunnel med ensrettet trafik.

                  2.1.3.

                  Der skal, med undtagelse af nødsporet, være samme antal vognbaner i og uden for tunnelen. Ændringer i antallet af vognbaner skal forekomme i tilstrækkelig afstand fra tunnelportalen; denne afstand skal mindst svare til den afstand, som et køretøj gennemkører på 10 sekunder ved højeste tilladte hastighed. Når geografiske omstændigheder bevirker, at denne afstand ikke kan overholdes, skal der træffes supplerende og/eller skærpede foranstaltninger for at øge sikkerheden.

                  2.2.

                  Tunnelgeometri

                  2.2.1.

                  Der skal navnlig tages hensyn til sikkerheden i forbindelse med udformningen af en tunnels tværsnitsgeometri og horisontale og vertikale linjeføring samt dens tilkørselsveje, eftersom disse parametre har stor betydning for sandsynligheden for, at der sker uheld, og hvor alvorlige de bliver.

                  2.2.2.

                  Der tillades ikke længdehældninger på over 5 % i nye tunneler, medmindre der ikke er geografisk mulighed for en anden løsning.

                  2.2.3.

                  I tunneler med hældninger på over 3 % skal der træffes supplerende og/eller skærpede foranstaltninger for at fremme sikkerheden på grundlag af en risikoanalyse.

                  2.2.4.

                  Hvis bredden af vognbanen for langsom kørsel er mindre end 3,5 m og lastvogne har lov til at køre der, skal der træffes supplerende og/eller skærpede foranstaltninger for at fremme sikkerheden på grundlag af en risikoanalyse.

                  2.3.

                  Flugtveje og nødudgange

                  2.3.1.

                  I nye tunneler uden nødspor, skal der forefindes nødfortove i højde med eller højere end vejbanen, som trafikanterne kan benytte i tilfælde af havari eller ulykke. Denne bestemmelse gælder ikke, hvis tunnelens anlægsspecifikationer ikke eller kun med uforholdsmæssigt store omkostninger gør dette muligt, og hvis tunnelen er ensrettet og udstyret med et permanent system til overvågning og lukning af vognbaner.

                  2.3.2.

                  I eksisterende tunneler, hvor der hverken er nødspor eller nødfortove, skal der træffes supplerende og/eller skærpede foranstaltninger til at sørge for sikkerheden.

                  2.3.3.

                  Nødudgange giver trafikanterne mulighed for at forlade tunnelen uden deres køretøjer og nå i sikkerhed i tilfælde af ulykke eller brand og giver redningstjenesterne adgang til fods. Eksempler på sådanne nødudgange er:

                              —

                              direkte udgang fra tunnelen til det fri

                              —

                              tværforbindelsesveje mellem tunnelrør

                              —

                              udgange til en nødkorridor

                              —

                              sikkerhedsnicher med en flugtvej, der er adskilt fra tunnelrøret.

                  2.3.4.

                  Der må ikke anlægges sikkerhedsnicher uden udgang til flugtveje, der fører ud i det fri.

                  2.3.5.

                  Der skal være nødudgange, hvis en analyse af de relevante risici, herunder røgs udbredelse og spredningshastighed under lokale forhold, viser, at ventilationen og andre sikkerhedsforskrifter ikke er tilstrækkelige til at garantere trafikanternes sikkerhed.

                  2.3.6.

                  I nye tunneler skal der under alle omstændigheder være nødudgange, såfremt trafikmængden overstiger 2 000 køretøjer pr. vognbane.

                  2.3.7.

                  I eksisterende tunneler på over 1 000 m, hvor trafikmængden overstiger 2 000 køretøjer pr. vognbane, skal der foretages en vurdering af muligheden for at anlægge nye nødudgange og effektiviteten heraf.

                  2.3.8.

                  Når der forefindes nødudgange, må afstanden mellem to nødudgange ikke overstige 500 m.

                  2.3.9.

                  Egnede midler, såsom døre, skal hindre røg og varme i at brede sig til flugtvejene bag nødudgangene, således at trafikanterne kan komme sikkert ud, og så redningstjenesterne kan få adgang til tunnelen.

                  2.4.

                  Adgang for redningstjenester

                  2.4.1.

                  I dobbeltrørstunneler, hvor rørene er på samme eller næsten samme niveau, skal der for mindst hver 1 500 m være tværforbindelser, som redningstjenesterne kan benytte.

                  2.4.2.

                  Når det er geografisk muligt, skal det gøres muligt at krydse midterrabatten uden for hver portal til en dobbeltrørs- eller multirørstunnel. Denne foranstaltning vil give redningstjenesterne umiddelbar adgang til begge rør.

                  2.5.

                  Vigespor

                  2.5.1.

                  I nye tunneler på over 1 500 m med dobbeltrettet trafik, hvor trafikmængden overstiger 2 000 køretøjer pr. vognbane, skal der være vigespor med en afstand på højst 1 000 m, når der ikke er projekteret nødudgange.

                  2.5.2.

                  I eksisterende tunneler på over 1 500 m med dobbeltrettet trafik, hvor trafikmængden overstiger 2 000 køretøjer pr. vognbane, og hvor der ikke er nødspor, skal der foretages en vurdering af muligheden for at anlægge nye vigespor og effektiviteten heraf.

                  2.5.3.

                  Hvis tunnelens anlægsspecifikationer ikke eller kun med uforholdsmæssigt store omkostninger muliggør det, skal der ikke anlægges vigespor, hvis den samlede tunnelbredde tilgængelig for køretøjer, med undtagelse af hævede dele og normale vognbaner, mindst svarer til bredden af en normal vognbane.

                  2.5.4.

                  Ved vigespor skal der være en nødstation.

                  2.6.

                  Afløb

                  2.6.1.

                  Hvor transport af farligt gods er tilladt, skal brændbare og giftige væsker kunne bortledes via hensigtsmæssigt udformede afløbsrender med rist eller andre foranstaltninger på tværs af tunnelen. Desuden skal afløbssystemet konstrueres og vedligeholdes, så det hindrer ild og brændbare og giftige væsker i at sprede sig inde i et tunnelrør og mellem tunnelrør.

                  2.6.2.

                  Hvis sådanne krav ikke eller kun med uforholdsmæssigt store omkostninger kan opfyldes i de eksisterende tunneler, skal dette tages med i betragtning, når det på grundlag af en analyse af de relevante risici besluttes, om transport af farligt gods kan tillades.

                  2.7.

                  Konstruktionernes brandmodstandsevne
                  I alle tunneler, hvor et lokalt sammenbrud af konstruktionen kan få katastrofale følger, f.eks. i undervandstunneler og tunneler, der kan forårsage betydelige nabostrukturers sammenbrud, skal hovedkonstruktionen kunne sikre en tilstrækkelig brandmodstandsevne.

                  2.8.

                  Belysning

                  2.8.1.

                  Der skal være normal belysning for at sikre trafikanterne en passende sigtbarhed såvel ved indkørslen til som inde i tunnelen om dagen og om natten.

                  2.8.2.

                  Der skal være sikkerhedsbelysning for at sikre et mindstemål af sigtbarhed, således at trafikanterne kan forlade tunnelen i deres køretøjer i tilfælde af strømsvigt.

                  2.8.3.

                  Der skal være evakueringsbelysning, som f.eks. evakueringsmarkeringslys i ikke over 1,5 meters højde til at lede trafikanterne i tunnelen, så de kan forlade tunnelen til fods i nødstilfælde.

                  2.9.

                  Ventilation

                  2.9.1.

                  Ventilationssystemets udformning, konstruktion og drift skal kunne:

                              —

                              kontrollere forureningen fra vejkøretøjer under normale trafikforhold og under spidsbelastning

                              —

                              kontrollere forureningen fra vejkøretøjer, hvis trafikken er standset som følge af et uheld eller en ulykke

                              —

                              kontrollere varme og røg i tilfælde af brand.

                  2.9.2.

                  Der skal installeres et mekanisk ventilationssystem i alle tunneler på over 1 000 m med en trafikmængde på over 2 000 køretøjer pr. vognbane.

                  2.9.3.

                  I tunneler med dobbeltrettet trafik og/eller stor ensrettet trafikophobning er længderettet ventilation kun tilladt, hvis det ved en risikoanalyse efter artikel 13 er påvist, at det er acceptabelt, og/eller at der er truffet særlige foranstaltninger, som f.eks. passende trafikstyring, kortere afstand mellem nødudgange og røgudsugningsanlæg med visse intervaller.

                  2.9.4.

                  Transversale eller semitransversale ventilationssystemer anvendes i tunneler, hvor et mekanisk ventilationssystem er påkrævet og længderettet ventilation ikke er tilladt i henhold til punkt 2.9.3. Sådanne systemer skal kunne suge røg ud i tilfælde af brand.

                  2.9.5.

                  I dobbeltrettede tunneler på over 3 000 meter med en trafikmængde på mere end 2 000 køretøjer pr. vognbane og med et kontrolcenter og transversal og/eller semitransversal ventilation, skal der mindst træffes følgende foranstaltninger med henblik på ventilation:

                              —

                              Der skal være installeret luft- og røgudsugningsspjæld, der kan betjenes hver for sig eller i grupper.

                              —

                              Lufthastigheden i længderetningen skal holdes under stadig overvågning, og den automatiske styring af ventilationssystemet (spjæld, blæsere mv.) tilpasses dertil.

                  2.10.

                  Nødstationer

                  2.10.1.

                  Formålet med nødstationer er at stille forskelligt sikkerhedsudstyr til rådighed, især nødtelefoner og brandslukkere; det er derimod ikke hensigten, at de skal kunne beskytte trafikanterne i tilfælde af brand.

                  2.10.2.

                  Nødstationer kan bestå af en kasse på væggen eller hellere en niche i væggen. De skal mindst være udstyret med en nødtelefon og to brandslukkere.

                  2.10.3.

                  Der skal være nødstationer nær ved portalerne og inde i tunnelerne med en indbyrdes afstand på højst 150 m for nye tunnelers vedkommende og højst 250 m i eksisterende tunneler.

                  2.11.

                  Vandforsyning
                  Der skal være vandforsyning i alle tunneler. Der skal være brandhaner i nærheden af portalerne og inde i tunnelerne med en afstand på højst 250 m. Hvis der ikke er vandforsyning, er det obligatorisk at kontrollere, at der på anden vis er tilstrækkeligt vand til rådighed.

                  2.12.

                  Vejskilte
                  De sikkerhedsfaciliteter, der er til rådighed for trafikanter i tunnelen, skal vises ved særlig skiltning. I bilag III er vist de skilte og tavler, som skal bruges i tunneler.

                  2.13.

                  Kontrolcenter

                  2.13.1.

                  Der skal være et kontrolcenter i alle tunneler på mere end 3 000 m med en trafikmængde på over 2 000 køretøjer pr. vognbane.

                  2.13.2.

                  Overvågningen af flere tunneler kan centraliseres i et enkelt kontrolcenter.

                  2.14.

                  Overvågningssystemer

                  2.14.1.

                  Der skal installeres videoovervågningssystemer og et system til automatisk registrering af trafikale hændelser (som f.eks. at trafikken stopper) og/eller af brande i alle tunneler med kontrolcenter.

                  2.14.2.

                  I alle tunneler uden kontrolcenter skal der installeres automatiske branddetektionssystemer, når den mekaniske ventilation til udsugning af røg virker uafhængigt af den automatiske ventilation til udsugning af forurening.

                  2.15.

                  Udstyr til lukning af tunnelen

                  2.15.1.

                  Før indkørslerne til alle tunneler på over 1 000 m skal der opstilles trafiksignaler, således at tunnelen kan lukkes i nødsituationer. Der kan desuden benyttes andre midler såsom variable informationstavler og afspærringer for at sikre, at forbuddet respekteres.

                  2.15.2.

                  Inde i alle tunneler på over 3 000 m med et kontrolcenter og en trafikmængde på over 2 000 køretøjer pr. vognbane anbefales det at installere anordninger med en afstand på højst 1 000 meter til standsning af køretøjer i nødsituationer. Disse anordninger skal bestå af trafiksignaler og eventuelt andre midler såsom højtalere, variable informationstavler og afspærringer.

                  2.16.

                  Kommunikationssystemer

                  2.16.1.

                  Der skal installeres radiospredningsudstyr via relæ til redningstjenestebrug i alle tunneler på mere end 1 000 m med en trafikmængde på over 2 000 køretøjer pr. vognbane.

                  2.16.2.

                  I tunneler med et kontrolcenter skal det være muligt at afbryde en eventuel transmission af radiokanaler via relæ til trafikanterne for at udsende nødmeldinger.

                  2.16.3.

                  I sikkerhedsnicher og andre faciliteter, hvor trafikanter, der skal evakueres, må vente, inden de kan komme ud i det fri, skal der installeres højttalere, så trafikanterne kan holdes orienteret.

                  2.17.

                  Strømforsyning og elektriske kredsløb

                  2.17.1.

                  Alle tunneler skal udstyres med en nødstrømsforsyning, der skal sikre, at de for evakueringen nødvendige sikkerhedsanordninger fungerer, indtil alle trafikanter har forladt tunnelen.

                  2.17.2.

                  El-, måle- og styringskredsløb skal være således udformet, at ubeskadigede kredsløb ikke påvirkes af et lokalt nedbrud, f.eks. som følge af brand.

                  2.18.

                  Udstyrets brandmodstandsevne
                  Alt tunneludstyrs brandmodstandsevne skal tage hensyn til de teknologiske muligheder og tage sigte på at opretholde de nødvendige sikkerhedsfunktioner i tilfælde af brand.

                  2.19.

                  Oversigtsskema over minimumskravene
                  Skemaet nedenfor giver en sammenfatning af minimumskravene i de foregående punkter. Det er de minimumskrav, der fremgår af teksten i dette bilag, der gælder.

                  3.

                  Foranstaltninger, der vedrører driften

                  3.1.

                  Driftsmidler
                  Driften skal tilrettelægges således og have tilstrækkelige midler til rådighed til, at der sikres en kontinuerlig og sikker trafik gennem tunnelen. Såvel det personale, der er involveret i driften, som redningstjenesterne skal have en passende grund- og videreuddannelse.

                  3.2.

                  Beredskab
                  Der skal udarbejdes beredskabsplaner for alle tunneler. I tunneler, der forbinder to medlemsstater, skal der udarbejdes en fælles binational beredskabsplan, der involverer begge lande.

                  3.3.

                  Tunnelarbejder
                  Hel eller delvis afspærring af vognbaner af hensyn til planlagte anlægs- eller vedligeholdelsesarbejder skal altid påbegyndes og afsluttes uden for tunnelen. Til dette formål kan der benyttes variable informationstavler, trafiksignaler og mekaniske bomme.

                  3.4.

                  Styring i tilfælde af ulykker og uheld
                  I tilfælde af alvorlig ulykke eller uheld skal alle de relevante tunnelrør straks lukkes for trafikken.
                  Dette skal ske ved samtidig aktivering ikke blot af ovennævnte udstyr inden portalerne, men også af variable informationstavler, trafiksignaler og mekaniske bomme inde i tunnelen, hvis sådanne findes, således at al trafik standses hurtigst muligt både i og uden for tunnelen. I tunneler på under 1 000 m kan lukningen ske på andre måder. Trafikken skal styres således, at køretøjer, der ikke er berørt af uheldet, hurtigt kan forlade tunnelen.
                  Redningstjenesternes udrykningstid ved et uheld i en tunnel skal være så kort som muligt og måles ved regelmæssige øvelser. Desuden kan den måles under uheld. I større dobbeltrettede tunneler med stor trafikmængde kan en risikoanalyse efter artikel 13 vise, om der skal etableres redningstjenester ved begge tunnelens åbninger.

                  3.5.

                  Kontrolcentrets virksomhed
                  For alle tunneler, for hvilke der er krav om et kontrolcenter, herunder tunneler, der forbinder to medlemsstater, skal der til hver en tid være ét kontrolcenter, der står for styringen alene.

                  3.6.

                  Tunnellukning
                  Ved lukning af en tunnel (i kortere eller længere tid) skal trafikanterne orienteres om de bedste alternative ruter ved hjælp af let tilgængelige informationssystemer.
                  Sådanne alternative ruter skal indgå i systematiske nødplaner. De skal tjene til at opretholde trafikstrømmen i størst muligt omfang og minimere sekundære sikkerhedsvirkninger i det omkringliggende område.
                  Medlemsstaterne bør udfolde alle rimelige bestræbelser på at undgå en situation, hvor en tunnel beliggende på to medlemsstaters område ikke kan anvendes på grund af følgerne af dårlige vejrforhold.

                  3.7.

                  Transport af farligt gods
                  Følgende foranstaltninger skal finde anvendelse vedrørende adgang til tunneler for køretøjer med farligt gods som defineret i den relevante europæiske lovgivning om transport af farligt gods ad vej:

                              —

                              der skal foretages en risikoanalyse efter artikel 13, inden forskrifterne og kravene vedrørende transport af farligt gods gennem en tunnel fastlægges eller ændres

                              —

                              der skal med henblik på håndhævelsen af forskrifterne opstilles passende skiltning, dels før den sidste frakørsel før tunnelen og ved tunnelindkørslen, dels tidligere, således at trafikanterne får mulighed for at vælge alternative ruter

                              —

                              der skal ses nærmere på, hvordan risikoen ved de enkelte transporter kan reduceres ved specifikke driftsmæssige foranstaltninger, der vedrører nogle eller alle køretøjer, som transporterer farligt gods i tunneler, f.eks. anmeldelse forud for indkørsel eller gennemkørsel i konvoj under eskorte af ledsagende køretøjer, på baggrund af ovennævnte risikoanalyse.

                  3.8.

                  Overhaling i tunneler
                  Der skal udarbejdes en risikoanalyse for at afgøre, om lastvogne må overhale i tunneler med mere end én vognbane i hver retning.

                  3.9.

                  Afstand mellem køretøjer og hastighed
                  En passende hastighed for køretøjer og sikkerhedsafstanden mellem dem er særlig vigtig i tunneler og skal nøje overvåges. Dette omfatter orientering af tunneltrafikanter om passende hastigheder og afstande. Passende håndhævelsesforanstaltninger skal iværksættes.
                  Personvogne bør under normale omstændigheder holde en minimumsafstand til det forankørende køretøj svarende til den afstand, et køretøj gennemkører på to sekunder. For lastvognes vedkommende bør denne afstand fordobles.
                  Når trafikken går i stå i en tunnel, bør trafikanter holde en minimumsafstand på 5 meter til det foranholdende køretøj, undtagen hvis dette ikke kan lade sig gøre på grund af et nødstop.

                  4.

                  Informationskampagner
                  På grundlag af det harmoniserede arbejde i internationale organisationer skal der regelmæssigt tilrettelægges informationskampagner om tunnelsikkerhed, som gennemføres i samarbejde med interesserede parter. Sådanne informationskampagner skal dreje sig om, hvordan trafikanterne skal forholde sig ved kørsel hen imod og gennem tunneler, især i forbindelse med havari, trafikophobning, ulykker og brand.
                  Oplysninger om, hvilket sikkerhedsudstyr der findes i tunnelen, og hvordan trafikanterne skal forholde sig i tunneler, skal gives på steder, der er hensigtsmæssige for trafikanterne (f.eks. på rastepladser før tunneler, ved tunnelindkørsler hvor trafikken holder stille, eller på internettet).

      BILAG II
      Godkendelse af byggeprojektet, sikkerhedsdokumentation, idriftsætning, ændringer og regelmæssige øvelser

                  1.

                  Godkendelse af byggeprojektet

                  1.1.

                  Direktivets bestemmelser skal anvendes allerede fra skitseprojekteringsfasen.

                  1.2.

                  Inden byggeriet påbegyndes, udarbejder tunnelledelsen den sikkerhedsdokumentation, der er beskrevet under punkt 2.2 og 2.3 for en tunnel i projekteringsfasen, og konsulterer den sikkerhedsansvarlige. Tunnelledelsen forelægger sikkerhedsdokumentationen for den administrative myndighed og vedhæfter den sikkerhedsansvarliges udtalelse og/eller inspektionsenhedens udtalelse, når den foreligger.

                  1.3.

                  Projektet godkendes af den ansvarlige myndighed, som underretter tunnelledelsen og den administrative myndighed om sin beslutning.

                  2.

                  Sikkerhedsdokumentation

                  2.1.

                  Tunnelledelsen udarbejder sikkerhedsdokumentation for hver enkelt tunnel og ajourfører den til stadighed. Der udleveres tillige en kopi af sikkerhedsdokumentationen til den sikkerhedsansvarlige.

                  2.2.

                  Sikkerhedsdokumentationen skal beskrive de forebyggende og beskyttende foranstaltninger, der er nødvendige for at garantere trafikanternes sikkerhed, idet der tages hensyn til bevægelseshæmmede personer og handicappede, rutens art, bygværkets konfiguration og omgivelser, trafikkens karakter og redningstjenesternes indsatsmuligheder, jf. direktivets artikel 2.

                  2.3.

                  I projekteringsfasen skal sikkerhedsdokumentationen for en tunnel, navnlig omfatte følgende:

                              —

                              en beskrivelse af det planlagte byggeri og adgangsforholdene til det, vedlagt de tegninger, der er nødvendige for at forstå udformningen, og de forventede driftsarrangementer

                              —

                              en trafikprognose med præcisering af og begrundelse for, under hvilke forhold transport af farligt gods ventes at finde sted, og den risikoanalyse, der kræves i bilag I, punkt 3.7

                              —

                              en specifik undersøgelse af farerne med en beskrivelse af mulige ulykker, der klart påvirker trafikanternes sikkerhed i tunneler, og som kan tænkes at indtræffe i driftsfasen, samt art og omfang af deres mulige konsekvenser; undersøgelsen skal præcisere og konkretisere, hvilke foranstaltninger der kan nedbringe sandsynligheden for ulykker og reducere deres konsekvenser

                              —

                              en udtalelse om sikkerheden fra en ekspert eller en organisation, der er specialist på området, f.eks. inspektionsenheden.

                  2.4.

                  For en tunnel i idriftsætningsfasen består sikkerhedsdokumentationen, foruden dokumentationen fra projekteringsfasen, af følgende:

                              —

                              en beskrivelse af den organisation og de personale- og materielressourcer, som tunnelledelsen har afsat til drift og vedligeholdelse af tunnelen, samt dens instrukser herom

                              —

                              en beredskabsplan, som er udarbejdet i samarbejde med redningstjenesterne og som også tager hensyn til bevægelseshæmmede personer og handicappede

                              —

                              en beskrivelse af, hvilket system for stadig tilbagemelding om erfaringer der skal benyttes til at registrere og analysere signifikante uheld og ulykker.

                  2.5.

                  For en tunnel i drift skal sikkerhedsdokumentationen, foruden dokumentationen fra idriftsætningsfasen, omfatte følgende:

                              —

                              en rapport om og en analyse af signifikante uheld og ulykker, som har fundet sted siden dette direktivs ikrafttræden

                              —

                              en liste over de sikkerhedsøvelser, der er gennemført, og en analyse af udbyttet heraf.

                  3.

                  Idriftsætning

                  3.1.

                  Inden en tunnel åbnes for offentlig trafik, skal der foreligge godkendelse fra den administrative myndighed efter nedenstående procedure.

                  3.2.

                  Denne procedure finder også anvendelse på åbning af en tunnel for offentlig trafik efter større ændringer i tunnelens konstruktion og drift eller betydelige ombygningsarbejder i tunnelen, som kan indebære en væsentlig ændring af elementerne i sikkerhedsdokumentationen.

                  3.3.

                  Tunnelledelsen sender den under punkt 2.4 omhandlede sikkerhedsdokumentation til den sikkerhedsansvarlige, som afgiver udtalelse om åbning af tunnelen for offentlig trafik.

                  3.4.

                  Tunnelledelsen sender sikkerhedsdokumentationen til den administrative myndighed og vedlægger den sikkerhedsansvarliges udtalelse. Den administrative myndighed træffer beslutning om, hvorvidt åbning af tunnelen for offentlig trafik skal godkendes eller ej, eller om dette skal ske med visse begrænsninger, og underretter tunnelledelsen herom. Der sendes en kopi af beslutningen til redningstjenesterne.

                  4.

                  Ændringer

                  4.1.

                  For alle betydelige ændringer i tunnelens struktur, udstyr eller drift, som i væsentlig grad ændrer elementer i sikkerhedsdokumentationen, skal tunnelledelsen anmode om en ny driftstilladelse efter den i punkt 3 beskrevne procedure.

                  4.2.

                  Tunnelledelsen skal underrette den sikkerhedsansvarlige om alle andre ændringer i tunnelens konstruktion og drift. Desuden skal tunnelledelsen forsyne den sikkerhedsansvarlige med detaljerede oplysninger om forslagene, inden nogen ombygningsarbejder påbegyndes.

                  4.3.

                  Den sikkerhedsansvarlige vurderer konsekvenserne af ændringerne og forelægger i alle tilfælde sine konklusioner for tunnelledelsen, som sender en kopi heraf til den administrative myndighed og redningstjenesterne.

                  5.

                  Regelmæssige øvelser
                  Tunnelledelsen og redningstjenesterne skal i samarbejde med den sikkerhedsansvarlige tilrettelægge fælles regelmæssige øvelser for tunnelpersonale og redningstjenester.
                  Sådanne øvelser:

                              —

                              bør være så realistiske som muligt og svare til de opstillede uheldsscenarier

                              —

                              bør give tydelige evalueringsresultater

                              —

                              bør gennemføres således, at skader på tunnelen undgås

                              —

                              kan også delvis gennemføres som skrivebords- eller computersimuleringer med henblik på komplementære resultater.

                              a)

                              Mindst hvert fjerde år afholdes der i hver enkelt tunnel øvelser i naturlig størrelse under forhold, der er så realistiske som muligt. Der kræves kun lukning af tunnelen, hvis der kan træffes acceptable foranstaltninger til omdirigering af trafikken. Der afholdes simuleringsøvelser eller dele af simuleringsøvelser i hvert af de mellemliggende år. I områder, hvor flere tunneler ligger tæt på hinanden, skal øvelsen i naturlig størrelse gennemføres i mindst én af disse tunneler.

                              b)

                              Den sikkerhedsansvarlige og redningstjenesterne evaluerer disse øvelser i fællesskab, udarbejder en rapport og fremsætter passende forslag.

      BILAG III
      Skiltning i tunneler

                  1.

                  Generelle krav
                  Det følgende er vejskilte og symboler til anvendelse i tunneler. Vejskilte i denne del er beskrevet i Wienerkonventionen om færdselstavler og -signaler af 1968, medmindre andet er nævnt.
                  For at lette international forståelse af skiltene bygger det system for skilte og signaler, som foreskrives i dette bilag, på anvendelsen af former og farver, som er karakteristiske for hver enkelt klasse af skilte, og overalt hvor det er muligt på anvendelsen af grafiske symboler snarere end tekst. Hvis medlemsstaterne finder det nødvendigt at ændre de foreskrevne skilte og symboler, må ændringerne ikke påvirke deres hovedkarakteristika. Hvis medlemsstaterne ikke anvender Wienerkonventionen, kan de foreskrevne skilte og symboler ændres, forudsat at dette ikke ændrer hovedformålet med dem.

                  1.1.

                  Der benyttes vejskilte til at vise følgende sikkerhedsfaciliteter i tunneler:

                              —

                              Vigespor.

                              —

                              Nødudgange: Der benyttes samme skilt for alle slags nødudgange.

                              —

                              Flugtveje: De to nærmeste nødudgange skal være afmærket på væggene ved siden af udgangene med en afstand på højst 25 m mellem skiltene og i en højde på 1,0-1,5 m over flugtvejen med angivelse af afstanden til udgangene.

                              —

                              Nødstationer: Skiltning med angivelse af nødtelefoner og brandslukkere.

                  1.2.

                  Radio
                  I tunneler, hvor trafikanterne kan modtage oplysninger via deres radio, anbringes der før indgangen passende skilte, der fortæller trafikanterne, hvordan de kan modtage disse oplysninger.

                  1.3.

                  Skilte og afmærkninger skal være udformet og anbragt på en sådan måde, at de er klart synlige.

                  2.

                  Beskrivelse af skilte og tavler
                  Medlemsstaterne skal anvende passende skiltning om nødvendigt i forsvarsfeltet før tunnelen, inde i tunnelen og efter udkørslen fra tunnelen. Ved udformningen af skiltene skal der tages hensyn til lokale trafik- og konstruktionsforhold samt andre lokale forhold. Der skal anvendes skilte i henhold til Wienerkonventionen om færdselstavler og -signaler, undtagen i medlemsstater, der ikke anvender Wienerkonventionen.

                  2.1.

                  Tunnelskilte
                  Følgende skilt skal opsættes ved hver tunnelindkørsel:

                  Wienerkonventionens E11A-skilt for vejtunneler
                  Længden skal anføres enten på tavlens nedre del eller på en undertavle H2.
                  For tunneler på over 3 000 m skal den resterende længde af tunnelen anføres for hver 1 000 m.
                  Tunnelens navn kan også anføres.

                  2.2.

                  Afmærkning på vognbanen
                  På vognbanen skal der anbringes kantlinjer.
                  I dobbeltrettede tunneler skal der anbringes tydelige afmærkninger på begge sider af spærrelinjen (enkelt eller dobbelt) mellem de modsat rettede færdselsretninger.

                  2.3.

                  Skilte og tavler til brug ved skiltning af faciliteter
                  Nødstationer:
                  Nødstationer skal være forsynet med skiltning, nemlig F-skilte i henhold til Wienerkonventionen, og angive, hvilket udstyr trafikanterne har til rådighed, f.eks.:

                  I nødstationer, som er adskilt fra tunnelen med en dør, skal der med let læselig tekst på relevante sprog gøres opmærksom på, at nødstationen ikke giver beskyttelse i tilfælde af brand. Nedenfor er der vist et eksempel:

                     »DETTE OMRÅDE GIVER IKKE BESKYTTELSE I TILFÆLDE AF BRAND
                     Følg skiltene til nødudgangene«

                  Vigespor
                  Skilte til angivelse af vigespor skal være E-skilte i henhold til Wienerkonventionen. Telefoner og brandslukkere vises på en undertavle, eller de kan være vist på selve skiltet.

                  Nødudgange
                  Nødudgangsskilte skal være G-skilte i henhold til Wienerkonventionen. Nedenfor er vist nogle eksempler:

                  På væggen skal der ligeledes opsættes skilte, der viser hen til de to nærmeste udgange. Nedenfor er vist nogle eksempler:

                  Vognbaneskiltning
                  Disse skilte kan være runde eller rektangulære

                  Variable informationstavler
                  Variable informationstavler skal være klart udformede, så de informerer trafikanterne om trafikophobning, havari, ulykke, brand eller andre indtrufne begivenheder.

      (1)  EUT C 220 af 16.9.2003, s. 26.

      (2)  EUT C 256 af 24.10.2003, s. 64.

      (3)  Europa-Parlamentets udtalelse af 9.10.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT), Rådets fælles holdning af 26.2.2004 (EUT C 95 E af 20.4.2004, s. 31) og Europa-Parlamentets holdning af 20.4.2004 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (4)  EFT L 228 af 9.9.1996, s. 1. Ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

      (5)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.


title: Rådets direktiv 76/616/EØF af 20. juli 1976 om anvendelse af direktiv 69/73/EØF for så vidt angår bevillinger til aktiv forædling for visse varer med oprindelse i EFTA-landene og på Færøerne

text:
24 . 7 . 76                                   De Europæiske Fællesskabers Tidende                                          Nr. L 199 /41
                                                                   II
                                      (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk)
                                                               RÅD
                                                         RÅDETS DIREKTIV
                                                           af 20 . juli 1976
              om anvendelse af direktiv 69/73/ EØF for så vidt angår bevillinger til aktiv foræd
                     ling for visse varer med oprindelse i EFTA-landene og på Færøerne
                                                             (76/61 6/ EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE                                                 ren for aktiv forædling for at kunne forsyne sig med
FÆLLESSKABER HAR —                                                      disse varer uden erlæggelse af told ; anvendelse af pro
                                                                        ceduren for aktiv forædling forudsætter en undersø
                                                                        gelse af, om betingelserne i artikel 5, stk . 1 , i direktiv
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det                     69/73/ EØF er opfyldt ; denne undersøgelse bør foreta
europæiske økonomiske Fællesskab,                                       ges i Fællesskabet i dets nuværende udstrækning ;
under henvisning til Rådets direktiv 69/73/ EØF af 4.
marts 1969 om harmonisering af lovgivning om aktiv
forædling ('), senest ændret ved direktiv 76/ 119/
EØF (2 ), særlig artikel 29 ,                                           i overensstemmelse med tidsplanen for toldafviklin
                                                                        gen benyttes der generelt fra 1 . januar 1976 for varer
                                                                        med oprindelse i EFTA-landene ved indførsel i Fælles
under henvisning til forslag fra Kommissionen , og                      skabet en reduceret sats på 20 % af basistolden ;
                                                                        denne told vil for de fleste varers vedkommende være
                                                                        bortfaldet den 1 . juli 1977 ; toldafviklingen foretages i
ud fra følgende betragtninger :                                         overensstemmelse med overenskomsterne mellem Det
                                                                        europæiske økonomiske Fællesskab og EFTA-lan
i henhold til artikel 5 , stk . 1 , i direktiv 69 / 73 / EØF for       dene ; disse overenskomster er indgået ved følgende
udsætter adgang til at anvende proceduren for aktiv                     forordninger med følgende stater :
forædling, at denne bidrager til at tilvejebringe de gun
stigste vilkår for eksporten" af de varer, der fremkom
 mer ved forædlingen , uden at væsentlige interesser                    —     Østrig : forordning (EØF) nr. 2836/72 (3 ),
 krænkes hos Fællesskabets producenter ;                                —     Sverige : forordning (EØF) nr. 2838 /72 (4 ),
                                                                        —     Schweiz : forordning (EØF) nr. 2840/72 (5 ),
virksomheder i Danmark og Det forenede Kongerige                        —     Island : forordning ( EØF) nr. 2842/72 (b),
 kan toldfrit forsyne sig med varer med oprindelse i                    —     Portugal : forordning ( EØF) nr. 2844/72 ( 7),
 EFTA-landene uden at skulle anvende proceduren for                     —     Norge : forordning ( EØF) nr. 1 69 1 /73 (8),
 aktiv forædling ;                                                      —     Finland : forordning ( EØF) nr. 3 1 77/73 (9) ;
                                                                        (')  EFT   nr.  L 300 af 31 . 12. 1972, s . 1 .
virksomheder i Fællesskabet i dets oprindelige ud                      (■>) EFT   nr.  L 300 af 31 . 12. 1972, s . 96 .
                                                                        (5)  EFT   nr.  L 300 af 31 . 12 . 1972, s . 188 .
 strækning og i Irland skal derimod anvende procedu                    ( b) EFT   nr.  L 301 af 31 . 12 . 1972, s . 1 .
                                                                        ( 7) EFT   nr.  L 301 af 31 . 12 . 1972, s . 164.
(') EFT nr. L 58 af 8 . 3 . 1969 , s . 1 .                              (8 ) EFT   nr . L 171 af 27 . 6 . 1973 , s . 1 .
(-' EFT nr. L 24 af 30 . 1 . 1976, s . 58 .                             O EFT nr . L 328 af 28 . 11 . 1973 , s . 1 .
 ---pagebreak--- Nr. L 199 /42                                  De Europæiske Fællesskabers Tidende                                   24 . 7 . 76
pa grund af denne nedsættelse af basistolden kan an               proces i medfør af artikel 5 , stk . 1 , i direktiv 69/73/
vendelse af proceduren for aktiv forædling ikke                    EØF for at bidrage til at tilvejebringe de gunstigste vil
krænke væsentlige interesser hos Fællesskabets produ              kår for eksporten , uden at væsentlige interesser hos
center ; det synes hensigtsmæssigt at indrømme virk               Fællesskabets producenter krænkes, for så vidt import
somhederne i Fællesskabet i dets oprindelige udstræk              toldsatsen fra den l . januar 1976 er nedsat til 20 % af
ning og i Irland samme vilkår, som gælder for virk                den gældende basistoldsats i den medlemsstat, hvor
somhederne i Det forenede Kongerige og Danmark ;                   forarbejdningen skal finde sted .
med henblik herpå skal betingelserne i artikel 5, stk.
1 , i direktiv 69/73/ EØF betragtes som opfyldt ;                  Varernes oprindelse bestemmes ved anvendelse af pro
                                                                   tokol nr . 3 til hver enkelt overenskomst mellem Det
dette direktiv gælder for varer, der henhører under                europæiske økonomiske Fællesskab og de i første af
kapitel 25-99 i den fælles toldtarif, for så vidt import          snit nævnte lande eller ved anvendelse af Kommissio
toldsatsen fra 1 . januar 1976 er nedsat til 20 % af den           nens forordning ( EØF) nr. 3184/74 af 6 . december
i ovennævnte overenskomster omhandlede basistold                  1974 om definitionen af begrebet »varer med oprindel
sats ;                                                             sesstatus« og om metoderne for administrativt samar
                                                                   bejde vedrørende anvendelsen af toldordningen for
dette direktiv skal tillige anvendes på varer med oprin           visse varer med oprindelse på og indført fra Fær
delse på Færøerne, der i medfør af Rådets forordning               øerne (5).
(EØF) nr. 2051 /74 af 1 . august 1974 om en toldord
ning for visse varer med oprindelse i og indført fra               2. Stk . 1 gælder ikke for varer, for hvilke der op
Færøerne ('), ændret ved forordning (EØF) nr. 1048 /               kræves et variabelt element på grundlag af artikel 5,
76 (2 ), er omfattet af en ordning, som svarer til den ,           stk . 1 , litra b), i forordning (EØF) nr. 1059/69, og ikke
der gælder for varer med oprindelse i EFTA-landene                 for de i bilaget anførte varer.
ved indførsel i Fællesskabet ;
                                                                                Artikel 2
forarbejdede landbrugsvarer, for hvilke der opkræves
et variabiet element i henhold til artikel 5, stk . 1 , litra       1 . Medlemsstaterne sætter de nødvendige bestem
b), i Rådets forordning (EØF) nr. 1059/69 af 28 . maj              melser i kraft for senest den 1 . september 1976 at efter
 1969. om fastsættelse af en ordning for handelen med              komme dette direktiv og underretter straks Kommis
visse varer fremstillet af landbrugsprodukter (3), senest          sionen herom .
ændret ved forordning ( EØF) nr. 3058/75 (4), falder
ikke ind under dette direktivs anvendelsesområde ;                 2.      Kommissionen giver de øvrige medlemsstater
                                                                   meddelelse herom .
disse varer skal ligestilles med de varer, der henhører
under kapitel 17-24 i den fælles toldtarif, og på hvilke
                                                                                Artikel 3
dette direktiv ikke anvendes ;
heller ikke de i bilaget anførte varer omfattes af dette           Dette direktiv gælder indtil den 30 . juni 1977 .
direktiv ;
                                                                                Artikel 4
                                                                   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV :
                           Artikel 1                               Udfærdiget i Brussel, den 20 . juli 1976.
 1 . Såfremt varer, der henhører under kapitel 25-99 i
den fælles toldtarif, med oprindelse i Østrig, Sverige,                                             På Rådets vegne
 Schweiz, Island, Portugal , Norge, Finland eller Færø                                             M. van der STOEL
erne, indføres i Fællesskabet til forarbejdning i hen
 hold til proceduren for aktiv forædling, anses denne                                                   Formand
 (!) EFT  nr. L 212 at 2 . S. 1974, s . 33 .
 (') EFT  nr. L 120 af 7 . 5 . 1 976 , s . 1 .
(3)  EFT  nr. L 141 af 12 . 6 . 1969 , s . I.
  ■M EFT  nr. L 306 af 26 . 11 . 1975, s . 3 .                     ( 5 ) EFT nr. L 344 af 23 . 12 . 1974, s . 1 .
 ---pagebreak--- 24. 7 . 76                            De Europæiske Fællesskabers Tidende                                      Nr. L 199 /43
                                                          BILAG
           FORTEGNELSE OVER VARER , DER IKKE OMFATTES AF BESTEMMELSERNE I
                                                     DIREKTIVET
                                                   (artikel 1 , stk . 2)
                Pos . i den
                                                                  Varebeskrivelse
              fælles toldtarif
           KAPITEL 39          PLAST (CELLULOSEETHERE OG CELLULOSEESTERE, KUNSTHARPIK
                               SER OG ANDRE PLASTSUBSTANSER) SAMT VARER DERAF
              50.09            Vævet stof af natursilke (undtagen af bourettesilke)
              51.04            Vævet stof af endeløse kemofibre (herunder stof vævet af monofilamenter eller
                               strimler henhørende under pos . 51.01 og 51.02)
           ex 53.11            Vævet stof af uld
              55.07            Drejervævet stof af bomuld
              73.10            Stænger (herunder valstråd), af jern og stål , varmtvalsede, smedede, strengpres
                               sede eller koldtbehandlede ; hult borestål til minebrug
              73.12            Bånd af jern og stål , varmt- eller koldtvalsede
              73.15            Legeret stål og kulstofrigt stål i samme former som nævnt i pos. 73.06 — 73.14
              76.04            Folie af aluminium med en tykkelse (uden underlag) af højst 0,20 mm , også
                               mønsterpresset, tilskåret, perforeret, overtrukket, med påtryk eller med underlag
                               af papir eller andet forstærkningsmateriale
              76.06            Rør, røremner og hule stænger, af aluminium
              76.07            Rørfittings af aluminium ( f.eks . rørknæ , muffer og flanger)
               84.06           Forbrændingsmotorer med stempel
               84.62           Kugle - og rullelejer, alle salgs
               85.18           Elektriske kondensatorer, faste eller variable