Avis juridique important

|

31994L0062

Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald

EF-Tidende nr. L 365 af 31/12/1994 s. 0010 - 0023 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 13 s. 0266  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 13 s. 0266

EUROPA-PARLAMENTET OG RAADETS DIREKTIV 94/62/EF af 20. december  1994 om emballage og emballageaffaldEUROPA-PARLAMENTET OG RAADET FOR DEN EUROPAEISKE  UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 100 A, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (2), i henhold til fremgangsmaaden i traktatens artikel 189 B (3), og ud fra foelgende betragtninger: Det er noedvendigt at harmonisere medlemsstaternes foranstaltninger i forbindelse med haandtering af  emballage og emballageaffald, for paa den ene side at forebygge og mindske miljoebelastningen, og  derved sikre et hoejt miljoebeskyttelsesniveau, og for at garantere det indre markeds funktion og  undgaa handelshindringer og forvridning og begraensning af konkurrencen i Faellesskabet; den bedste maade at undgaa emballageaffald paa er at reducere den samlede maengde emballage; det er som et generelt princip i forhold til direktivets maal vigtigt at paase, at foranstaltninger,  som en medlemsstat traeffer for at beskytte miljoeet, ikke forringer andre medlemsstaters mulighed  for at opfylde direktivets maal; reduktionen af affaldsmaengden er en noedvendig forudsaetning for den baeredygtige vaekst, som  udtrykkelig omtales i traktaten om Den Europaeiske Union; Faellesskabets politik skal omfatte alle former for emballage paa markedet og alle former for  emballageaffald; Raadets direktiv 85/339/EOEF af 27. juni 1985 om emballager til flydende  levnedsmidler (4) boer derfor ophaeves; emballage har en grundlaeggende samfundsmaessig og oekonomisk funktion, og foranstaltningerne i dette  direktiv maa derfor ikke indskraenke andre relevante krav i lovgivningen til kvaliteten og  transporten af emballage eller emballerede produkter; i overensstemmelse med Faellesskabets strategi for haandtering af affald som udformet i Raadets  resolution af 7. maj 1990 om affaldspolitik (5) og i Raadets direktiv 75/442/EOEF af 15. juli 1975 om  affald (6) skal haandteringen af emballage og emballageaffald foerst og fremmest tage sigte paa, at  produktion af emballageaffald forebygges, og dernaest, at emballage skal kunne genbruges og  emballageaffald genvindes eller paa anden maade genanvendes, saaledes at omfanget af den endelige  bortskaffelse kan nedbringes; indtil der foreligger videnskabelige og teknologiske resultater vedroerende genanvendelsesprocesser,  betragtes genbrug og genindvinding som de foretrukne processer med hensyn til miljoebelastning;  dette indebaerer, at medlemsstaterne skal indfoere ordninger, der sikrer returnering af brugt  emballage og/eller emballageaffald; der boer hurtigst muligt fuldfoeres livscyklusanalyser med  henblik paa at begrunde en klar prioriteringsraekkefoelge mellem genbrugsemballage, genvindelig og  genanvendelig emballage; hensigtsmaessige foranstaltninger skal tages i brug for at forebygge produktion af emballageaffald,  herunder initiativer i medlemsstaterne i overensstemmelse med maalsaetningerne i dette direktiv; medlemsstaterne kan i overensstemmelse med traktaten fremme genbrugssystemer for emballage, der kan  genbruges paa en for miljoeet fornuftig maade, idet denne metode kan bidrage til at beskytte miljoeet; fra en miljoemaessig betragtning maa genvinding udgoere et vaesentligt led i genanvendelsen med det  primaere sigte at nedbringe forbruget af energi og basisraavarer samt begraense den endelige  bortskaffelse af affald; energigenvinding er et effektivt middel til genanvendelse af emballageaffald; de maal, som medlemsstaterne fastsaetter for genanvendelse og genvinding af emballageaffald, boer  ligge inden for visse intervaller, saaledes at de forskellige forhold i medlemsstaterne kan tages i  betragtning, og det kan undgaas, at der skabes hindringer for handelen, og at der opstaar  konkurrenceforvridning;  hvis der skal opnaas resultater paa mellemlang sigt, og hvis erhvervsdrivende, forbrugere og  offentlige myndigheder skal kunne goere sig det noedvendige langsigtede perspektiv klart, boer der  fastsaettes en frist paa mellemlang sigt til opfyldelsen af ovennaevnte maal og en frist paa lang sigt  for de maal, som boer fastsaettes paa et senere stadium med henblik paa at udbygge disse maal  vaesentligt; Europa-Parlamentet og Raadet boer paa grundlag af rapporter fra Kommissionen vurdere den praktiske  erfaring, medlemsstaterne har hoestet i forbindelse med de naevnte maals gennemfoerelse og resultaterne  fra forskning og evalueringsteknikker, som f. eks. oekobalancer; medlemsstater, der har udarbejdet eller vil udarbejde programmer, som gaar videre end disse maal, boer  ud fra et hensyn til et hoejt niveau af miljoebeskyttelse kunne forfoelge saadanne maal paa betingelse  af, at disse foranstaltninger ikke griber forstyrrende ind i det indre marked og ikke hindrer andre  medlemsstater i at overholde direktivet; Kommissionen boer godkende disse foranstaltninger paa  grundlag af en passende undersoegelse; visse medlemsstater kan paa grund af deres saerlige forhold faa tilladelse til at fastsaette lavere maal  paa betingelse af, at de naar et mindstemaal for genanvendelse inden for den normale frist og de  generelle maal inden for en laengere frist; haandteringen af emballage og emballageaffald goer det noedvendigt, at der i medlemsstaterne indfoeres  retur-, indsamlings- og genanvendelsessystemer: saadanne systemer skal vaere aabne for deltagelse af  alle interesserede kredse og skal vaere udformet paa en saadan maade, at der i overensstemmelse med  traktaten undgaas forskelsbehandling af importerede produkter samt handelshindringer og  konkurrenceforvridning og sikres den stoerst mulige returnering af emballage og emballageaffald; spoergsmaalet om maerkning af emballage paa faellesskabsplan skal undersoeges naermere, men boer afgoeres af  Faellesskabet i naer fremtid; for at formindske emballagens og emballageaffaldets miljoebelastning mest muligt og for at undgaa  handelshindringer og konkurrenceforvridning er det ogsaa noedvendigt at definere de vaesentlige krav  til sammensaetningen af og egenskaberne ved genbrugsemballage og genanvendelig, herunder  genvindelig, emballage; indholdet af skadelige metaller og andre stoffer i emballage skal begraenses af hensyn til deres  miljoebelastning (saerlig af hensyn til stoffernes formodede tilstedevaerelse i emissionerne eller  asken, naar emballagen forbraendes, eller i perkolatet, naar emballagen deponeres); som et foerste  skridt til at mindske emballageaffalds toksicitet boer det hindres, at der bruges skadelige  tungmetaller i emballage eller kontrolleres, at der ikke sker migration af saadanne elementer i  miljoeet; dog skal Kommissionen efter en udvalgsprocedure kunne fastsaette passende undtagelser i  saerlige tilfaelde; sortering af affald ved kilden er afgoerende for opnaaelse af et hoejt genvindingsniveau og for at  hindre sundheds- og sikkerhedsproblemer for de personer, som skal indsamle og bearbejde  emballageaffaldet; krav til emballagefremstilling boer ikke finde anvendelse paa emballage anvendt til et bestemt  produkt forud for datoen for dette direktivs vedtagelse; der er tillige behov for en  overgangsperiode for markedsfoering af emballage; gennemfoerelsen af bestemmelsen om, at emballage, som markedsfoeres, skal opfylde alle vaesentlige  krav, boer ske under hensyn til, at den kompetente standardiseringsmyndighed er ved at opstille  europaeiske standarder; dog boer bestemmelserne om godtgoerelse af de nationale standarders  overensstemmelse gaelde straks; udarbejdelsen af europaeiske standarder i forbindelse med de vaesentlige krav og andre tilknyttede  spoergsmaal skal fremmes; de i dette direktiv omhandlede foranstaltninger forudsaetter, at der udvikles genanvendelses- og  genvindingskapacitet samt afsaetningsmuligheder for genvundet emballagemateriale; indarbejdelse af genvundet materiale i emballage maa ikke vaere i strid med relevante bestemmelser om  hygiejne, sundhed og forbrugersikkerhed; der er behov for information paa faellesskabsplan om maengden af emballage og emballageaffald for at  bidrage til at goere det muligt at kontrollere, at dette direktivs maal gennemfoeres; det er vaesentligt, at alle, der tager del i fremstillingen, brugen, importen og distributionen af  emballage og emballerede produkter i hoejere grad goer sig klart, i hvilket omfang emballage bliver  til affald, og at de i henhold til princippet om, at forureneren betaler, paatager sig ansvar for  saadant affald; udformningen og gennemfoerelsen af de i dette direktiv omhandlede foranstaltninger  vil i givet fald indebaere og forudsaette et naert samarbejde mellem alle parter som led i et faelles  ansvar; forbrugerne spiller en afgoerende rolle i haandteringen af emballage og emballageaffald, og  forbrugeroplysningen boer derfor tage sigte paa at tilpasse forbrugernes adfaerd og holdning; medtagelsen i de planer for haandtering af affald, der kraeves i henhold til direktiv 75/442/EOEF, af  et saerligt kapitel om emballage- og emballageaffaldshaandtering vil bidrage til, at dette direktiv  kan blive gennemfoert effektivt; for lettere at naa de i dette direktiv fastsatte maal kan det vaere noedvendigt, at Faellesskabet og  medlemsstaterne anvender oekonomiske instrumenter i overensstemmelse med traktatens bestemmelser for  at undgaa nye former for protektionisme; uanset direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske  standarder og forskrifter (1) boer medlemsstaterne anmelde udkastene til de foranstaltninger, de  agter at vedtage, til Kommissionen, saaledes at den kan fastslaa, om de er i overensstemmelse med  direktivet; tilpasningen til den videnskabelige og tekniske udvikling af identifikationssystemet for emballage  og af skemaerne med oplysninger fra databaserne varetages af Kommissionen efter en  udvalgsprocedure; der skal vaere mulighed for at traeffe saerlige foranstaltninger for at afhjaelpe de vanskeligheder,  der maatte opstaa med hensyn til gennemfoerelsen af naervaerende direktiv, om fornoedent efter den samme  udvalgsprocedure - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV: Artikel 1 Formaal 1.  Formaalet med dette direktiv er at harmonisere medlemsstaternes foranstaltninger i forbindelse  med haandtering af emballage og emballageaffald for paa den ene side at forebygge og mindske  miljoebelastningen herfra i samtlige medlemsstater samt i tredjelande og derved sikre et hoejt  miljoebeskyttelsesniveau, og for paa den anden side at garantere det indre markeds funktion og undgaa  handelshindringer og forvridning og begraensning af konkurrencen i Faellesskabet. 2.  I den forbindelse fastsaetter direktivet foranstaltninger rettet mod, som foerste prioritet, at  forebygge produktion af emballageaffald, og som andre grundlaeggende principper, genbrug af  emballage samt genvinding og andre former for genanvendelse af emballageaffald samt, som foelge  heraf, reduktion af den endelige bortskaffelse af affaldet. Artikel 2 Anvendelsesomraade 1.  Dette direktiv finder anvendelse paa al emballage, der markedsfoeres i Faellesskabet, og alt  emballageaffald, uanset om det anvendes i, eller stammer fra industri-, handels-, kontor-,  vaerksteds-, service-, husholdnings- eller andre sektorer, og uanset hvilke materialer der er  anvendt. 2.  Dette direktiv indskraenker ikke de bestaaende kvalitetskrav til emballage, herunder kravene til  sikkerhed, beskyttelse af sundhed og hygiejne i forbindelse med de emballerede produkter eller de  eksisterende krav vedroerende transport, eller bestemmelserne i Raadets direktiv 91/689/EOEF af 12.  december 1991 om farligt affald (2). Artikel 3 Definitioner I dette direktiv forstaas ved: 1) »emballage«: alle produkter af hvilken som helst art og materiale, som anvendes til pakning,  beskyttelse, haandtering, levering fra producenten til brugeren eller forbrugeren og praesentation af  varer, det vaere sig raavarer eller forarbejdede varer. Alle engangsartikler, der anvendes til samme  formaal, skal tilsvarende betragtes som emballage. Emballage omfatter kun: a) »salgsemballage eller primaeremballage«, dvs. emballage udformet paa en saadan maade, at den paa  salgsstedet udgoer en salgsenhed for den endelige bruger eller forbruger b) »multipak eller sekundaer emballage«, dvs. emballage udformet paa en saadan maade, at den paa  salgsstedet udgoer en samling af et vist antal salgsenheder, uanset om den saelges som saadan til den  endelige bruger eller forbruger, eller om den kun bruges til at fylde hylderne paa salgsstedet; den  kan fjernes fra varen, uden at dette aendrer varens egenskaber c) »transportemballage eller tertiaer emballage«, dvs. emballage udformet paa en saadan maade, at  haandtering og transport af et antal salgsenheder eller multipak-emballager goeres lettere, saa skader  foraarsaget af fysisk haandtering eller transport kan undgaas. Transportemballage omfatter ikke vej-,  jernbane-, skibs- og luftfragtcontainere 2) »emballageaffald«: enhver emballage eller ethvert emballagemateriale, der er omfattet af  definitionen paa affald i direktiv 75/442/EOEF, bortset fra spildprodukter fra produktionen 3) »emballageaffaldshaandtering«: haandtering af affald som defineret i direktiv 75/442/EOEF 4) »forebyggelse«: reduktion af maengden og miljoeskadeligheden - af materialer og stoffer i emballage og emballageaffald - af emballage og emballageaffald paa produktions-, markedsfoerings-, distributions-, anvendelses- og  bortskaffelsesstadiet navnlig gennem udvikling af renere produkter og teknologier 5) »genbrug«: enhver bortskaffelsesform, hvor emballage, som er udformet med henblik paa i sin  levetid at kunne genbruges mindst et bestemt antal gange, genpaafyldes eller genbruges til samme  formaal, som den er udformet til, med eller uden stoette af hjaelpeprodukter, som findes paa markedet,  og som muliggoer genpaafyldning af emballagen; genbrugt emballage bliver til emballageaffald, naar det  ikke laengere kan genbruges 6) »genanvendelse«: enhver af de bortskaffelsesformer, der er anfoert i bilag II B til direktiv  75/442/EOEF 7) »genvinding«: oparbejdning i en produktionsproces af affaldsmaterialerne til deres oprindelige  formaal eller til andre formaal, herunder ogsaa organisk genvinding, men ikke energiudnyttelse 8) »energiudnyttelse«: anvendelse af braendbart emballageaffald til energifremstilling direkte ved  forbraending sammen med eller uden andet affald, men med anvendelse af varmen 9) »organisk genvinding«: aerob behandling (kompostering) eller anaerob behandling  (biogasudvinding) via mikroorganismer og under kontrollerede former af emballageaffaldets  bionedbrydelige dele, hvorved der produceres stabiliserede organiske jordforbedringsmidler eller  metan. Nedgravning af affaldet betragtes ikke som organisk genvinding 10) »bortskaffelse«: enhver af de bortskaffelsesformer, der er anfoert i bilag II A til direktiv  75/442/EOEF 11) »oekonomiske beslutningstagere«: i forbindelse med emballage, leverandoerer af  emballagematerialer, emballageproducenter og -omdannelsesvirksomheder, paafyldningsvirksomheder og  emballagebrugere, -importoerer, -forhandlere og -distributoerer, offentlige myndigheder og  offentligretlige organisationer 12) »frivillig aftale«: formel aftale mellem medlemsstatens kompetente myndigheder og de beroerte  erhvervssektorer; den skal staa aaben for alle de parter, der oensker at underkaste sig aftalens  betingelser med henblik paa at faa gennemfoert direktivets maal. Artikel 4 Forebyggelse 1.  Ud over de forebyggende foranstaltninger mod produktion af emballageaffald, som ivaerksaettes i  henhold til artikel 9, soerger medlemsstaterne for, at der bliver ivaerksat andre forebyggende  foranstaltninger. Disse kan bestaa af nationale programmer eller tilsvarende foranstaltninger, der  eventuelt ivaerksaettes i samraad med samtlige oekonomiske beslutningstagere, og som tager sigte paa at  samle og udnytte de forskellige forebyggelsesrelevante initiativer, der traeffes i medlemsstaterne.  De skal respektere formaalet med dette direktiv, jf. artikel 1, stk. 1. 2.  Kommissionen bidrager til at fremme forebyggelsen ved at tilskynde til udarbejdelsen af egnede  europaeiske standarder, jf. artikel 10. Artikel 5 Genbrug Medlemsstaterne kan i overensstemmelse med traktaten fremme genbrugssystemer for emballage, der kan  genbruges paa en miljoemaessigt fornuftig maade. Artikel 6 Genanvendelse og genvinding 1.  For at opfylde formaalet med dette direktiv traeffer medlemsstaterne de noedvendige  foranstaltninger til paa hele deres omraade at naa foelgende maal: a) senest fem aar efter datoen for dette direktivs gennemfoerelse i national ret skal mellem 50  vaegtprocent som et minimum og 65 vaegtprocent som et maksimum af emballageaffaldet genanvendes b) inden for rammerne af dette generelle maal skal, inden for samme tidsfrist, mellem 25 vaegtprocent  som et minimum og 45 vaegtprocent som et maksimum af samtlige de materialer, der indgaar i  emballageaffaldet, genvindes med et minimum paa 15 vaegtprocent for hvert emballagemateriale c) senest ti aar efter datoen for dette direktivs gennemfoerelse i national ret, skal der genanvendes  og genvindes en procentdel, som Raadet fastsaetter i overensstemmelse med stk. 3, litra b), med  henblik paa en kraftig stigning i maaltallene i litra a) og b). 2.  Medlemsstaterne tilskynder industrien til ved fremstilling af emballage og andre produkter, at  bruge materialer, der stammer fra genvundet emballageaffald, hvis dette er hensigtsmaessigt. 3. a) Europa-Parlamentet og Raadet vurderer paa grundlag af en interimsrapport fra Kommissionen og,  fire aar efter den i stk. 1, litra a), omhandlede dato, paa grundlag af en endelig rapport, de  erfaringer, som medlemsstaterne har gjort ved gennemfoerelsen af de maal, der er fastsat i stk. 1,  litra a) og b), og stk. 2, samt resultaterne af forskning og vurderingsteknikker, f. eks.  oekobalancer b) senest seks maaneder inden afslutningen af den foerste femaarsperiode, jf. stk. 1, litra a),  opstiller Raadet med kvalificeret flertal, paa forslag af Kommissionen, de konkrete maal for den anden  femaarsperiode, jf. stk. 1, litra c). Denne proces gentages hvert femte aar. 4.  De foranstaltninger og maal, der er naevnt i stk. 1, litra a) og b), offentliggoeres af  medlemsstaterne og goeres til genstand for en oplysningskampagne, der er rettet mod saavel  offentligheden som de oekonomiske beslutningstagere. 5.  Graekenland, Irland og Portugal kan paa grund af deres specifikke situation, dvs. henholdsvis det  store antal smaaoeer, den udbredte forekomst af landdistrikter og bjergomraader samt det nuvaerende  lave emballageforbrug, beslutte a) senest fem aar fra datoen for direktivets gennemfoerelse at naa lavere maal end dem, der er fastsat  i stk. 1, litra a) og b), ovenfor, men skal mindst naa op paa 25 % genanvendelse b) samtidig at forlaenge fristen for at naa maalene i stk. 1, litra a) og b), dog hoejst indtil den 31.  december 2005. 6.  Medlemsstater, som allerede har vedtaget eller planlaegger at vedtage programmer, som raekker ud  over maalene i stk. 1, litra a) og b), og som har tilstraekkelig kapacitet til genanvendelse og  genvinding, kan forfoelge disse maal med henblik paa et hoejt miljoebeskyttelsesniveau, saafremt de  paagaeldende foranstaltninger hverken giver anledning til forvridning paa det indre marked eller er  til hinder for, at andre medlemsstater kan opfylde direktivet. Medlemsstaterne underretter  Kommissionen herom. Kommissionen bekraefter disse foranstaltninger efter sammen med medlemsstaterne  at have forvisset sig om, at de er forenelige med ovenstaaende betragtninger, og at de ikke udgoer et  vilkaarligt middel til diskrimination eller en skjult handelshindring mellem medlemsstaterne. Artikel 7 Retur-, indsamlings- og genanvendelsessystemer 1.  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til, at der indfoeres systemer til  sikring af: a) tilbagetagelse og/eller indsamling af brugt emballage og/eller emballageaffald fra forbrugeren,  fra enhver anden endelig bruger eller fra affaldsstroemmen, med henblik paa haandtering af den brugte  emballage eller emballageaffaldet paa den mest hensigtsmaessige maade b) genbrug eller genanvendelse, herunder genvinding af indsamlet emballage og/eller emballageaffald for at opfylde maalene i dette direktiv. Saadanne systemer skal vaere aabne for deltagelse fra erhvervsdrivende i de beroerte sektorer og for  deltagelse fra de kompetente offentlige myndigheders side. De skal ogsaa gaelde for importerede varer  paa ikke-diskriminerende betingelser, herunder med hensyn til reglerne for adgang til systemerne og  eventuelle afgifter; systemerne skal udformes paa en saadan maade, at handelshindringer eller  konkurrenceforvridning undgaas i overensstemmelse med traktaten. 2.  De i stk. 1 omhandlede foranstaltninger indgaar i en politik, der omfatter al emballage og alt  emballageaffald, navnlig under hensyntagen til forbruger- og miljoebeskyttelse, beskyttelse af  sundhed, sikkerhed og hygiejne, beskyttelse af de emballerede varers og de anvendte materialers  kvalitet, aegthed og tekniske egenskaber saavel som beskyttelse af industriel og kommerciel  ejendomsret. Artikel 8 Maerknings- og identifikationsordning 1.  Raadet traeffer, paa traktatens betingelser senest to aar efter dette direktivs ikrafttraeden,  afgoerelse om maerkning af emballage. 2.  For at fremme indsamling, genbrug og genanvendelse, herunder genvinding, angives det paa  emballagen, til brug for den beroerte industri, hvad emballagematerialet/-materialerne bestaar af,  med henblik paa identifikation eller klassificering. Med henblik herpaa fastlaegger Kommissionen senest tolv maaneder efter datoen for dette direktivs  ikrafttraeden paa grundlag af bilag I og efter proceduren i artikel 21, de tal og forkortelser, som  identifikationssystemet er baseret paa; Kommissionen skal ligeledes efter samme procedure fastlaegge,  hvilke materialer identifikationssystemet skal omfatte. 3.  Maerkningen paafoeres selve emballagen eller etiketten. Den skal vaere umiddelbart synlig og let  laeselig. Maerkningen skal have en passende varighed og holdbarhed, ogsaa efter emballagens aabning. Artikel 9 Vaesentlige krav 1.  Tre aar efter datoen for dette direktivs ikrafttraeden soerger medlemsstaterne for, at emballage  kun markedsfoeres, hvis den opfylder alle vaesentlige krav i dette direktiv, herunder bilag II. 2.  Medlemsstaterne formoder fra datoen i artikel 22, stk. 1, at alle vaesentlige krav i dette  direktiv, herunder bilag II, er opfyldt for emballage, som er i overensstemmelse med a) de relevante harmoniserede standarder, hvis referencenumre er offentliggjort i De Europaeiske  Faellesskabers Tidende. Medlemsstaterne offentliggoer referencenumrene paa de nationale standarder,  der gennemfoerer de harmoniserede standarder b) de nedenfor i stk. 3 omhandlede relevante nationale standarder, hvis der ikke findes  harmoniserede standarder paa de omraader, der er omfattet af disse standarder. 3.  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale standarder, jf. stk. 2, litra  b), som de anser for at vaere i overensstemmelse med de vaesentlige krav, denne artikel henviser til.  Kommissionen sender straks teksten til disse standarder til de oevrige medlemsstater. Medlemsstaterne offentliggoer referencerne for disse standarder. Kommissionen soerger for, at de  offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. 4.  Hvis en medlemsstat eller Kommissionen finder, at de i stk. 2 omhandlede standarder ikke fuldt  ud opfylder de i stk. 1 omhandlede vaesentlige krav, indbringer Kommissionen eller den paagaeldende  medlemsstat sagen for det udvalg, der er nedsat ved direktiv 83/189/EOEF med angivelse af grundene  hertil. Udvalget afgiver udtalelse herom hurtigst muligt. Paa grundlag af udtalelsen meddeler Kommissionen medlemsstaterne, om det er noedvendigt at traekke de  paagaeldende standarder tilbage fra de i stk. 2 og 3 naevnte offentliggoerelser. Artikel 10 Standardisering Kommissionen fremmer i fornoedent omfang udarbejdelsen af europaeiske standarder i forbindelse med de  vaesentlige krav, som er omhandlet i bilag II. Kommissionen fremmer isaer udarbejdelsen af europaeiske standarder i forbindelse med: - kriterier og metodologier for livscyklusanalyser af emballager - metoder til maaling og kontrol af indholdet af tungmetaller og andre farlige stoffer i emballagen  og udslippet heraf til miljoeet fra emballager og emballageaffald - kriterier for et minimumsindhold af genbrugsmaterialer i emballagen for passende typer af  emballage - kriterier for genvindingsmetoder - kriterier for komposteringsmetoder og produceret kompost - kriterier for maerkning af emballager. Artikel 11 Koncentrationerne af tungmetaller i emballage 1.  Medlemsstaterne soerger for, at summen af koncentrationerne af bly, cadmium, kviksoelv og  hexavalent chrom i emballage eller emballagekomponenter ikke overskrider - 600 ppm paa vaegtbasis to aar efter datoen i artikel 22, stk. 1 - 250 ppm paa vaegtbasis tre aar efter datoen i artikel 22, stk. 1 - 100 ppm paa vaegtbasis fem aar efter datoen i artikel 22, stk. 1. 2.  Disse koncentrationsniveauer gaelder ikke for emballager, der udelukkende er fremstillet af  blykrystalglas som defineret i direktiv 69/493/EOEF (1). 3.  Kommissionen fastsaetter efter proceduren i artikel 21: - under hvilke betingelser de ovennaevnte koncentrationsniveauer ikke finder anvendelse paa genvundne  materialer eller paa produktcyklusser inden for en lukket og kontrolleret kaede - hvilke typer emballage der er undtaget fra kravet i stk. 1, tredje led. Artikel 12 Informationssystemer 1.  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til, at der oprettes harmoniserede  databaser om emballage og emballageaffald, hvis dette ikke allerede er sket, som et bidrag til, at  medlemsstaterne og Kommissionen kan overvaage gennemfoerelsen af dette direktivs maal. 2.  Med henblik herpaa skal databaserne isaer tilvejebringe oplysninger om de enkelte medlemsstaters  emballage- og emballageaffaldsstroemmes omfang, karakteristika og udvikling (herunder oplysninger om  indholdet af giftige eller farlige stoffer i emballagematerialet og de komponenter, som er anvendt  til fremstillingen heraf). 3.  For at harmonisere dataenes karakteristika og praesentation og for at goere medlemsstaternes data  indbyrdes kompatible leverer medlemsstaterne deres disponible data til Kommissionen ved hjaelp af  skemaer, som Kommissionen vedtager et aar efter datoen for dette direktivs vedtagelse efter  proceduren i artikel 21, paa grundlag af bilag III. 4.  Medlemsstaterne tager hensyn til smaa og mellemstore virksomheders saerlige problemer med at  tilvejebringe detaljerede data. 5.  De indhentede data leveres sammen med de nationale rapporter, jf. artikel 17, og ajourfoeres i  de efterfoelgende rapporter. 6.  Medlemsstaterne kraever af alle beroerte erhvervsdrivende, at de forsyner de kompetente  myndigheder med paalidelige data om deres sektor som kraevet i denne artikel. Artikel 13 Oplysninger til emballagebrugerne Medlemsstaterne traeffer senest to aar efter datoen i artikel 22, stk. 1, foranstaltninger til at  sikre, at alle emballagebrugere, herunder isaer forbrugerne, faar de noedvendige oplysninger om: - de eksisterende retur-, indsamlings- og genanvendelsesordninger - det bidrag, de selv kan yde til genbrug, genanvendelse og genvinding af emballage og af  emballageaffald - betydningen af de emballagemaerkninger, der findes paa markedet - de relevante elementer i haandteringsplanerne for emballage og emballageaffald som omhandlet i  artikel 14. Artikel 14 Haandteringsplaner I overensstemmelse med de i dette direktiv omhandlede maal og foranstaltninger indfoejer  medlemsstaterne i de affaldshaandteringsplaner, der kraeves i artikel 7 i direktiv 75/442/EOEF et  saerligt kapitel om haandtering af emballage og emballageaffald, som omfatter de foranstaltninger,  der skal traeffes i henhold til artikel 4 og 5. Artikel 15 OEkonomiske instrumenter Raadet, som traeffer afgoerelse paa grundlag af de relevante artikler i traktaten, vedtager oekonomiske  instrumenter for at fremme realiseringen af dette direktivs maal. Saa laenge der ikke findes saadanne  foranstaltninger, kan medlemsstaterne i overensstemmelse med de principper, der gaelder for  Faellesskabets politik paa miljoeomraadet, bl. a. princippet om at forureneren betaler, og under  overholdelse af de forpligtelser, som foelger af traktaten, vedtage foranstaltninger med henblik paa  realiseringen af disse maal. Artikel 16 Anmeldelse 1.  Uden at dette indskraenker bestemmelserne i direktiv 83/189/EOEF, skal medlemsstaterne meddele  Kommissionen udkastene til de foranstaltninger, de agter at traeffe inden for rammerne af dette  direktiv, bortset fra foranstaltninger af fiskal karakter, men inklusive tekniske specifikationer i  forbindelse med fiskale foranstaltninger, som skal tilskynde til at opfylde saadanne tekniske  specifikationer, saa Kommissionen kan gennemgaa dem i lyset af de gaeldende bestemmelser; i saadanne  tilfaelde foelger Kommissionen proceduren i ovennaevnte direktiv. 2.  Hvis den foreslaaede foranstaltning ogsaa vedroerer et teknisk spoergsmaal som omhandlet i direktiv  83/189/EOEF, kan den paagaeldende medlemsstat i forbindelse med den i naervaerende direktiv fastsatte  anmeldelsesprocedure angive, at anmeldelsen ogsaa gaelder for direktiv 83/189/EOEF. Artikel 17 Rapporteringspligt Medlemsstaterne forelaegger i overensstemmelse med artikel 5 i direktiv 91/692/EOEF (1) Kommissionen  en rapport om gennemfoerelsen af naervaerende direktiv. Den foerste rapport skal omfatte perioden 1995  til 1997. Artikel 18 Markedsfoering Medlemsstaterne maa ikke forhindre, at emballage, der opfylder bestemmelserne i dette direktiv,  markedsfoeres paa deres omraade. Artikel 19 Tilpasning til den videnskabelige og tekniske udvikling De aendringer, der er noedvendige for at tilpasse identifikationssystemet - jf. artikel 8, stk. 2,  bilag I, og artikel 10, sidste led - og skemaerne med oplysninger fra databaserne - jf. artikel 12,  stk. 3, og bilag III - til den videnskabelige og tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i  artikel 21. Artikel 20 Specifikke foranstaltninger 1.  Kommissionen skal efter proceduren i artikel 21 fastsaette, hvilke tekniske foranstaltninger der  er noedvendige for at loese eventuelle vanskeligheder i forbindelse med anvendelsen af dette  direktivs bestemmelser paa navnlig primaeremballager til medicinske anordninger og laegemidler, smaa  emballager og luksusemballager. 2.  Kommissionen forelaegger ligeledes Europa-Parlamentet og Raadet en rapport om enhver anden  foranstaltning, der skal traeffes, eventuelt ledsaget af et forslag. Artikel 21 Udvalgsprocedure 1.  Kommissionen bistaas af et udvalg, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har  Kommissionens repraesentant som formand. 2.  Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal  traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan  fastsaette under hensyntagen til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster. Det udtaler sig med  det flertal, som er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som  Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Under afstemningen i udvalget tildeles de stemmer,  der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, som er fastlagt i naevnte artikel.  Formanden deltager ikke i afstemningen. 3. a) Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med  udvalgets udtalelse. b) Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der  ikke afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de  foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal. Har Raadet ikke truffet nogen afgoerelse efter udloebet af en frist, som under ingen omstaendigheder  kan vaere paa over tre maaneder regnet fra forslagets forelaeggelse for Raadet, vedtages de foreslaaede  foranstaltninger af Kommissionen. Artikel 22 Gennemfoerelse i national ret 1.  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at  efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 1996. De underretter straks Kommissionen herom. 2.  Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en  henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning.  De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne. 3.  Medlemsstaterne underretter derudover Kommissionen om alle love og administrative bestemmelser,  som de udsteder paa omraader, der er omfattet af dette direktiv. 4.  Kravene til emballagefremstilling gaelder under ingen omstaendigheder for emballage, der anvendes  til et givet produkt inden datoen for dette direktivs ikrafttraeden. 5.  Medlemsstaterne tillader i en periode paa hoejst fem aar fra tidspunktet for dette direktivs  ikrafttraeden, markedsfoering af emballage, der er fremstillet foer dette tidspunkt, og som opfylder  bestemmelserne i den nationale lovgivning. Artikel 23 Direktiv 85/339/EOEF ophaeves fra datoen i artikel 22, stk. 1. Artikel 24 Dette direktiv traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske  Faellesskabers Tidende. Artikel 25 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Bruxelles, den 20. december 1994 Paa Europa-Parlamentets vegne K. HAENSCH Formand Paa Raadets vegne K. KINKEL Formand (1) EFT nr. C 263 af 12. 10. 1992, s. 1 og EFT nr. C 285 af 21. 10. 1993, s.  1. (2) EFT nr. C 129 af 10. 5. 1993, s. 18. (3) Europa-Parlamentets udtalelse af 23. juni 1993 (EFT nr. C 194 af 19. 7. 1993, s. 177), Raadets  faelles holdning af 4. marts 1994 (EFT nr. C 137 af 19. 5. 1994, s. 65) og Europa-Parlamentets  afgoerelse af 4. maj 1994 (EFT nr. C 205 af 25. 7. 1994, s. 163). Bekraeftet den 2. december 1993  (EFT nr. C 342 af 20. 12. 1993, s. 15). Forligsudvalgets faelles udkast af 8. november 1994. (4) EFT nr. L 176 af 6. 7. 1985, s. 18. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/692/EOEF (EFT  nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 48). (5) EFT nr. C 122 af 18. 5. 1990, s. 2. (6) EFT nr. L 194 af 29. 7. 1975, s. 47. Direktivet er aendret ved direktiv 91/156/EOEF (EFT nr. L 78  af 26. 3. 1991, s. 32). (1) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. Direktivet er senest aendret ved direktiv 92/400/EOEF (EFT  nr. L 221 af 6. 8. 1992, s. 55). (2) EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 20. (1) EFT nr. L 326 af 29. 12. 1969, s. 36. (1) EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 48.  BILAG I IDENTIFIKATIONSSYSTEM For plast anvendes nummerering fra 1 til 19; for papir og  pap fra 20 til 39; for metal fra 40 til 49; for trae fra 50 til 59; for tekstiler fra 60 til 69 og  for glas fra 70 til 79. Identifikationssystemet kan ogsaa baseres paa forkortelser for det eller de anvendte materialer (f.  eks. HDPE: High Density Polyethylene). Tal eller forkortelser eller begge dele kan anvendes til at  identificere materialer. De omtalte identifikationsmetoder skal anbringes i midten af eller under  den grafiske genanvendelses- eller genbrugsmaerkning.  BILAG II VAESENTLIGE KRAV TIL EMBALLAGES SAMMENSAETNING OG MULIGHEDERNE FOR GENBRUG OG  GENANVENDELSE, HERUNDER GENVINDING, AF EMBALLAGE 1. Krav til emballages fremstilling og  sammensaetning - Emballage skal fremstilles paa en saadan maade, at emballagens rumfang og vaegt mindskes til det  minimum, der behoeves til at bevare det for det emballerede produkt og for forbrugeren noedvendige  sikkerheds-, hygiejne- og acceptniveau. - Emballage skal udformes, fremstilles og markedsfoeres paa en saadan maade, at den kan genbruges eller  genanvendes, herunder genvindes, og saaledes at miljoebelastningen herfra mindskes mest muligt i  forbindelse med bortskaffelse af emballageaffald eller restprodukter fra  emballageaffaldshaandtering. - Emballage skal fremstilles paa en saadan maade, at indholdet af skadelige og andre farlige stoffer  og materialer som bestanddele af emballagematerialet eller af emballagekomponenterne, minimeres for  saa vidt angaar deres tilstedevaerelse i emissioner, aske eller perkolat, naar emballager eller  restprodukter fra haandtering af emballageaffald forbraendes eller deponeres. 2. Krav i forbindelse med emballagens genbrugelighed Foelgende krav skal vaere opfyldt samtidig: - emballagens fysiske egenskaber skal vaere af en saadan art, at emballagen kan genbruges et antal  gange under normalt forudsigelige anvendelsesbetingelser, - det skal vaere muligt at behandle den brugte emballage i overensstemmelse med sundheds- og  sikkerhedskravene for arbejdstagerne, - emballagen skal opfylde kravene til genanvendelig emballage, naar emballagen ikke laengere  genbruges og dermed bliver til affald. 3. Krav i forbindelse med emballagens genanvendelighed a) Genanvendelse i form af materialegenvinding Emballage skal fremstilles paa en saadan maade, at det er muligt at genvinde en vis vaegtprocent af de  anvendte materialer til fremstilling af salgbare produkter under hensyn til de gaeldende standarder  i Faellesskabet. Fastsaettelsen af denne procentdel kan variere afhaengigt af, hvilken type materiale  emballagen bestaar af. b) Genanvendelse i form af energiudnyttelse Emballageaffald, der forarbejdes med henblik paa energiudnyttelse, skal have en mindste nedre  braendvaerdi for at give en optimal energiudnyttelse. c) Genanvendelse i form af kompostering Emballageaffald, der forarbejdes med henblik paa kompostering, skal vaere bionedbrydeligt i en saadan  grad, at det ikke hindrer separat indsamling og den komposteringsproces eller -aktivitet, som  affaldet underkastes. d) Bionedbrydelig emballage Bionedbrydeligt emballageaffald skal kunne nedbrydes fysisk, kemisk, termisk eller biologisk paa en  saadan maade, at det meste af komposten til slut nedbrydes til kuldioxid, biomasse og vand.  BILAG III MEDLEMSSTATERNES DATABASE VEDROERENDE EMBALLAGE OG EMBALLAGEAFFALD SKAL  INDEHOLDE FOELGENDE DATA (UDFORMES SOM SKEMA 1 TIL 4 I DET FOELGENDE) 1. Med hensyn til baade primaer,  sekundaer og tertiaer emballage angives: a) maengden af emballageforbruget paa nationalt omraade fordelt paa hver stoerre materialekategori  (produktion + import − eksport) (skema 1) b) maengden af genbrugt emballage (skema 2). 2. Med hensyn til emballageaffald fra baade husholdninger og fra andre kilder angives: a) maengden for hver stoerre materialekategori af genanvendt og bortskaffet affald paa nationalt  omraade (produktion + import − eksport) (skema 3) b) maengden af genvundet og genanvendt affald for hver stoerre materialekategori (skema 4). >TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>


title: Kommissionens direktiv 2005/54/EF af 19. september 2005 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage tribenuron som aktivt stof   (EØS-relevant tekst)

text:
               20.9.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 244/21

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2005/54/EF
   af 19. september 2005
   om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage tribenuron som aktivt stof
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (1), særlig artikel 6, stk. 1, og,
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 451/2000 (2) og (EF) nr. 703/2001 (3) fastsættes de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af anden fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF, og opstilles en liste over aktive stoffer, som skal vurderes med henblik på eventuel optagelse i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Listen omfatter tribenuron.

               (2)

               Tribenurons virkninger på menneskers sundhed og miljøet er blevet vurderet i henhold til forordning (EF) nr. 451/2000 og (EF) nr. 703/2001 for en række anvendelsesformål, som anmelderne har foreslået. Ved disse forordninger udpeges endvidere de rapporterende medlemsstater, som skal forelægge Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) deres vurderingsrapporter og henstillinger, jf. artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 451/2000. For tribenuron (i form af tribenuron-methyl) var den rapporterende medlemsstat Sverige, og alle relevante oplysninger blev forelagt den 19. juni 2003.

               (3)

               Medlemsstaterne og EFSA har underkastet vurderingsrapporten et peer review i EFSA's evalueringsarbejdsgruppe, og den blev forelagt Kommissionen den 19. oktober 2004 i form af EFSA's videnskabelige rapport om tribenuron (4). Denne rapport er blevet behandlet af medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og behandlingen blev afsluttet den 15. februar 2005 med Kommissionens reviderede vurderingsrapport om tribenuron.

               (4)

               Det fremgår af diverse undersøgelser, at plantebeskyttelsesmidler, der indeholder tribenuron, kan forventes generelt at opfylde kravene i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 91/414/EØF, især med hensyn til de anvendelsesformål, der er undersøgt og udførligt beskrevet i Kommissionens reviderede vurderingsrapport. Tribuneron bør derfor optages i bilag I for at sikre, at godkendelse af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder det pågældende aktive stof, i alle medlemsstater finder sted i overensstemmelse med direktivet.

               (5)

               Før et aktivt stof optages i bilag I, bør medlemsstaterne og de berørte parter have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav, optagelsen medfører.

               (6)

               Uden at det berører de forpligtelser, der i henhold til direktiv 91/414/EØF følger af, at et aktivt stof optages i bilag I, bør medlemsstaterne have en frist på seks måneder efter optagelsen til at tage eksisterende godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder tribenuron, op til fornyet overvejelse for at sikre, at kravene i direktiv 91/414/EØF, navnlig i artikel 13, og de relevante betingelser i bilag I er opfyldt. Medlemsstaterne bør, alt efter hvad der er relevant, ændre, erstatte eller tilbagekalde eksisterende godkendelser i henhold til direktiv 91/414/EØF. Uanset ovenstående frist bør der afsættes en længere periode til indgivelse og vurdering af det fuldstændige dossier, jf. bilag III, for hvert plantebeskyttelsesmiddel og for hvert enkelt påtænkt anvendelsesformål i overensstemmelse med de ensartede principper i direktiv 91/414/EØF.

               (7)

               Erfaringerne fra tidligere optagelser i bilag I til direktiv 91/414/EØF af aktive stoffer, som er vurderet inden for rammerne af Kommissionens forordning (EØF) nr. 3600/92 (5), har vist, at der kan opstå vanskeligheder med fortolkningen af de pligter, som indehavere af eksisterende godkendelser har med hensyn til adgang til data. For at undgå yderligere vanskeligheder synes det derfor nødvendigt at præcisere medlemsstaternes pligter, især pligten til at kontrollere, at indehaveren af en godkendelse kan påvise, at han har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til direktivet. Denne præcisering pålægger imidlertid ikke medlemsstaterne eller indehavere af godkendelser nye forpligtelser i forhold til de hidtil vedtagne direktiver om ændring af bilag I.

               (8)

               Direktiv 91/414/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (9)

               De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I til direktiv 91/414/EØF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 31. august 2006 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser fra den 1. september 2006.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Artikel 3
   1.   Om nødvendigt ændrer eller tilbagekalder medlemsstaterne i henhold til direktiv 91/414/EØF senest den 31. august 2006 eksisterende godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder tribenuron som aktivt stof.
   Inden da skal medlemsstaterne navnlig kontrollere, at betingelserne i bilag I til direktiv 91/414/EØF vedrørende tribenuron er overholdt, dog ikke betingelserne i del B vedrørende dette aktive stof, og at indehaveren af godkendelsen er i besiddelse af eller har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til direktivet, jf. betingelserne i direktivets artikel 13.
   2.   Uanset stk. 1 revurderer medlemsstaterne for hvert godkendt plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder tribenuron, enten som eneste aktive stof eller som ét af flere aktive stoffer, som alle er optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF pr. 28. februar 2006, midlet i overensstemmelse med de ensartede principper i bilag VI til direktiv 91/414/EØF på grundlag af et dossier, der opfylder kravene i bilag III til nævnte direktiv, idet der samtidig tages højde for del B i bilag I til direktivet vedrørende tribenuron. På grundlag af den vurdering fastslår medlemsstaterne, om midlet opfylder kravene i artikel 4, stk. 1, litra b)-e), i direktiv 91/414/EØF.
   Derefter skal medlemsstaterne:

               a)

               hvis det drejer sig om et middel, der indeholder tribenuron som eneste aktive stof, om nødvendigt ændre eller tilbagekalde godkendelsen senest den 28. februar 2010, eller

               b)

               hvis det drejer sig om et middel, der indeholder tribenuron som ét af flere aktive stoffer, om nødvendigt ændre eller tilbagekalde godkendelsen senest den 28. februar 2010 eller senest den dato, der er fastsat for en sådan ændring eller tilbagekaldelse i det eller de pågældende direktiver, hvorved det eller de pågældende stoffer blev optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF, alt efter hvilket der er det seneste tidspunkt.

         Artikel 4
   Dette direktiv træder i kraft den 1. marts 2006.
   Artikel 5
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. september 2005.

            På Kommissionens vegne

         Markos KYPRIANOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1. Senest ændret ved Europa Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 (EUT L 70 af 16.3.2005, s. 1).

      (2)  EFT L 55 af 29.2.2000, s. 25. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1044/2003 (EUT L 151 af 19.6.2003, s. 32).

      (3)  EFT L 98 af 7.4.2001, s. 6.

      (4)  EFSA's videnskabelige rapport (2004) 15, 1-52o, Peer review of the pesticide risk assessment of tribenuron (færdigbehandlet den 19. oktober 2004).

      (5)  EFT L 366 af 15.12.1992, s. 10. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2266/2000 (EFT L 259 af 13.10.2000, s. 27).

      BILAG
      Følgende indsættes sidst i tabellen i bilag I til direktiv 91/414/EØF:

                     Nr.

                     Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr.

                     IUPAC-navn

                     Renhed (1)

                     Ikrafttrædelse

                     Udløbsdato for stoffets optagelse i listen

                     Særlige bestemmelser

                     »107

                     Tribenuron
                     CAS-nr. 106040-48-6 (tribenuron)
                     CIPAC-nr. 546

                     2-[4-methoxy-6-methyl-1,3,5-triazin-2-yl(methyl)carbamoylsulfamoyl]benzoesyre

                     950 g/kg (udtrykt som tribenuron-methyl)

                     1. marts 2006

                     28. februar 2016

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som herbicid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om tribenuron, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed den 15. februar 2005. Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne være særligt opmærksomme på at beskytte landplanter, der ikke er målarter, højere vandplanter og grundvandet under sårbare forhold. Godkendelsesbetingelserne bør omfatte risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant.«

         (1)  Yderligere oplysninger om de aktive stoffers identitet og specifikationer fremgår af den reviderede vurderingsrapport.


Avis juridique important

|

31993L0119

Rådets direktiv 93/119/EF af 22. december 1993 om beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet

EF-Tidende nr. L 340 af 31/12/1993 s. 0021 - 0034 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 55 s. 0194  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 55 s. 0194

RAADETS DIREKTIV 93/119/EFaf 22. december 1993om  beskyttelse af dyr paa slagte- eller aflivningstidspunktetRAADET FOR DEN EUROPAEISKE  UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig  artikel 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), ogud fra foelgende  betragtninger: Ved Raadets direktiv 74/577/EOEF (4) blev der fastsat bestemmelser om bedoevelse af dyr inden  slagtning; den europaeiske konvention om beskyttelse af slagtedyr godkendtes paa Faellesskabets vegne ved Raadets  afgoerelse 88/306/EOEF (5); konventionen er mere vidtraekkende end de nuvaerende  faellesskabsbestemmelser paa dette omraade; medlemsstaternes bestemmelser om beskyttelse af dyr paa slagte- eller aflivningstidspunktet har  indflydelse paa konkurrencevilkaarene og dermed ogsaa paa, hvorledes det faelles marked for  landbrugsprodukter fungerer; der boer derfor fastsaettes faelles minimumsnormer for beskyttelse af dyr paa slagte- eller  aflivningstidspunktet for at sikre en rationel udvikling af produktionen og lette gennemfoerelsen af  det indre marked for dyr og animalske produkter; ved slagtning og aflivning af dyr skal disse skaanes for enhver undgaaelig smerte og lidelse; det er imidlertid noedvendigt, at det tillades at udfoere tekniske og videnskabelige undersoegelser og  tage hensyn til saerlige behov i forbindelse med visse religioese ritus; bestemmelserne boer ogsaa sikre, at dyr, der ikke omfattes af konventionen, er tilfredsstillende  beskyttet paa slagte- eller aflivningstidspunktet; i den erklaering om dyrebeskyttelse, der er knyttet til slutakten til traktaten om Den Europaeiske  Union, opfordrer konferencen Europa-Parlamentet, Raadet og Kommissionen samt medlemsstaterne til  fuldt ud at tage hensyn til de velfaerdsmaessige krav for dyr ved udarbejdelse og gennemfoerelse af  faellesskabsforskrifter inden for den faelles landbrugspolitik; faellesskabshandlingen i forbindelse hermed skal vaere i overensstemmelse med  subsidiaritetsprincippet i traktatens artikel 3 B; direktiv 74/577/EOEF boer ophaeves -UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV: KAPITEL I Almindelige bestemmelser Artikel 11. Dette direktiv gaelder for  flytning, opstaldning, immobilisering bedoevelse, slagtning og aflivning af dyr, der opdraettes og  holdes med henblik paa fremstilling af koed, skind, pelsvaerk eller andre produkter og for  aflivningsmetoder med henblik paa bekaempelse af epizootier. 2. Direktivet gaelder ikke for- teknisk og videnskabelige undersoegelser, der vedroerer forhold efter  stk. 1, udfoert under tilsyn af den kompetente myndighed- for dyr, der aflives under kultur- eller  sportsarrangementer- for vildtlevende vildt, der aflives i overensstemmelse med artikel 3 i  direktiv 92/45/EOEF. Artikel 2I dette direktiv forstaas ved: 1) slagteri: enhver virksomhed eller ethvert anlaeg, herunder anlaeg til flytning eller opstaldning  af dyr, som anvendes til erhvervsmaessig slagtning af dyr, der er naevnt i artikel 5, stk. 12)  flytning: aflaesning af dyr eller drivning af dem fra aflaesningsplatforme, stalde eller folde paa  slagterier til det lokale eller sted, hvor de skal slagtes3) opstaldning: anbringelse af dyr i  stalde, folde, paa overdaekkede arealer eller graesarealer, der anvendes af slagterier for eventuelt  at give dem den noedvendige pasning (vand, foder, hvile), foer de slagtes4) immobilisering: enhver  metode, som er beregnet til at indskraenke et dyrs bevaegelsesfrihed for at goere bedoevelse eller  aflivning effektiv5) bedoevelse: enhver metode, som, naar den anvendes paa et dyr, hurtigt bringer  dyret i bevidstloes tilstand, som varer, indtil doeden indtraeder6) aflivning: enhver metode, som  medfoerer, at et dyr doer7) slagtning: aflivning af et dyr ved afbloedning8) kompetent myndighed:  den centrale myndighed i en medlemsstat, som har ansvaret for veterinaerkontrollen, eller enhver  myndighed, som den har overdraget denne befoejelse. Den religioese myndighed i den medlemsstat, for hvis regning slagtningen foretages, har dog  befoejelse til at anvende og kontrollere saerlige bestemmelser vedroerende slagtning efter visse  religioese ritus. Denne myndighed er med hensyn til naevnte bestemmelser underlagt embedsdyrlaegen som  defineret i artikel 2 i direktiv 64/433/EOEF. Artikel 3Dyrene skal skaanes for undgaaelig ophidselse, smerte og lidelse under flytning,  opstaldning, immobilisering, bedoevelse, slagtning og aflivning. KAPITEL II Krav til slagterierne Artikel 4Slagterierne, herunder faciliteter og inventar, skal  vaere konstrueret og drives saaledes, at dyrene skaanes for enhver form for undgaaelig ophidselse,  smerte og lidelse. Artikel 51. Hovdyr, droevtyggere, svin, kaniner og fjerkrae tilfoert til slagtning paa slagterier  skal: a) flyttes og, om noedvendigt, opstaldes som angivet i bilag Ab) immobiliseres som angivet i bilag  Bc) bedoeves inden slagtning eller aflives omgaaende som angivet i bilag Cd) afbloedes som angivet i  bilag D. 2. Kravene i stk. 1, litra c), finder ikke anvendelser paa dyr, der slagtes efter saerlige metoder,  der kraeves i forbindelse med visse religioese ritus. 3. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan under overholdelse af traktatens almindelige  bestemmelser for saa vidt angaar virksomheder, der er omfattet af undtagelser i henhold til artikel 4  og 13 i direktiv 64/433/EOEF, artikel 4 i direktiv 91/498/EOEF og artikel 7 og 18 i direktiv  71/118/EOEF, undlade at anvende bestemmelserne i stk. 1, litra a), og fremgangsmaaderne for bedoevelse  og slagtning i bilag C paa fjerkrae, kaniner, svin, faar og geder, hvis bestemmelserne i artikel 3  samt med hensyn til kvaeg bestemmelserne i stk. 1, litra a), overholdes. Artikel 61. Instrumenter, immobiliseringsanordninger, apparatur og anlaeg til bedoevelse eller  aflivning skal udformes, konstrueres, vedligeholdes og anvendes saaledes, at bedoevelsen eller  aflivningen foregaar hurtigt og effektivt efter dette direktivs bestemmelser. Den kompetente  myndighed kontrollerer, at instrumenter, immobiliseringsanordninger og apparatur til bedoevelse  eller aflivning er i overensstemmelse med ovennaevnte principper, og kontrollerer regelmaessigt, at  de er i god stand og tjener formaalet. 2. Paa slagtestedet skal der forefindes reserveapparatur og -instrumenter til brug i noedsituationer.  Apparaturet og instrumenterne skal vedligeholdes og efterses med regelmaessige mellemrum. Artikel 7Flytning, opstaldning, immobilisering, bedoevelse, slagtning eller aflivning af dyr maa  kun foretages af personer, der har det fornoedne kendskab og de fornoedne faerdigheder til at udfoere  arbejdet humant og effektivt i overensstemmelse med kravene i dette direktiv. Den kompetente myndighed paaser, at de personer, der varetager slagtningen, har de fornoedne  faerdigheder, det fornoedne kendskab og den fornoedne faglige viden. Artikel 8Den kompetente myndighed foretager kontrollen og tilsynet med slagterierne og skal til  enhver tid have fri adgang til alle dele af slagterierne for at sikre sig, at bestemmelserne i  dette direktiv overholdes. Kontrollen og tilsynet kan imidlertid gennemfoeres i forbindelse med  kontrolbesoeg med andet formaal. KAPITEL III Slagtning og aflivning uden for slagterier Artikel 91. Ved slagtningen uden for  slagterier af dyr, som er naevnt i artikel 5, stk. 1, gaelder artikel 5, stk. 1, litra b), c) og d). 2. Medlemsstaterne kan dog indroemme undtagelser fra stk. 1, for saa vidt angaar ejerens slagtning  eller aflivning af fjerkrae, kaniner, svin, faar og geder uden for slagterier til eget forbrug,  forudsat at bestemmelserne i artikel 3 er opfyldt, og at svin, faar og geder foerst er blevet  bedoevet. Artikel 101. Hvis dyr, som er naevnt i artikel 5, stk. 1, skal slagtes eller aflives med henblik  paa sygdomsbekaempelse, skal dette foregaa som angivet i bilag E. 2. Opdraettede pelsdyr skal aflives som angivet i bilag F. 3. Overskydende daggamle kyllinger som defineret i artikel 2, nr. 3), i direktiv 90/539/EOEF, af  embryoner i rugeaffald skal aflives hurtigst muligt som angivet i bilag G. Artikel 11Artikel 9 og 10 gaelder ikke, naar det drejer sig om dyr, der i en noedsituation omgaaende  skal aflives. Artikel 12Tilskadekomne eller syge dyr skal slagtes eller aflives paa stedet. Den kompetente  myndighed kan dog tillade transport af tilskadekomne eller syge dyr med henblik paa slagtning eller  aflivning, for saa vidt dette ikke paafoerer dyrene ekstra lidelser. KAPITEL IV Afsluttende bestemmelser Artikel 131. Om noedvendigt vedtager Raadet med kvalificeret  flertal paa forslag af Kommissionen andre bestemmelser om beskyttelse af dyr paa slagte- eller  aflivningstidspunktet end dem, der er indeholdt i dette direktiv. 2. a) I det omfang, det er noedvendigt, aendres bilagene til dette direktiv af Raadet, der traeffer  afgoerelse paa forslag af Kommissionen efter proceduren i stk. 1, med henblik navnlig paa tilpasning  til den teknologiske og videnskabelige udviklingb) Endvidere forelaegger Kommissionen senest den  31. december 1995 Raadet en rapport, som er udarbejdet paa grundlag af en udtalelse fra Den  Videnskabelige Veterinaerkomité ledsaget af relevante forslag med hensyn til anvendelsen af bl.a.: - pistol med skarp ammunition, hvor kuglen drives i hjernen, eller andre gasarter end de i bilag C  naevnte eller kombinationer heraf, der anvendes ved bedoevelse, herunder isaer kuldioxid til bedoevelse  af fjerkrae- andre gasarter end de i bilag C naevnte eller kombinationer heraf, der anvendes ved  aflivning- enhver anden bedoevelses- eller aflivningsmetode, som er videnskabeligt anerkendt. Raadet tager stilling til disse forslag med kvalificeret flertalc) Uanset litra a) forelaegger  Kommissionen senest den 31. december 1995 efter proceduren i artikel 16 Den Staaende Veterinaerkomité  en rapport, som er udarbejdet paa grundlag af en udtalelse fra Den Videnskabelige Veterinaerkomité  ledsaget af relevante forslag med henblik paa at fastsaette: i) noedvendig stroemstyrke og varighed ved bedoevelse af de forskellige arterii) den noedvendige  gaskoncentration og udsaettelsesvarighed ved bedoevelse af de forskellige arterd) De nationale  bestemmelser paa dette omraade finder, under iagttagelse af de almindelige bestemmelser i traktaten,  fortsat anvendelse, saa laenge bestemmelserne i litra b) og c) ikke er gennemfoert. Artikel 141. Kommissionens sagkyndige kan i det omfang, det er noedvendigt for en ensartet  anvendelse af dette direktiv, udfoere kontrol paa stedet. Med henblik herpaa kan de kontrollere et  repraesentativt udsnit af anlaeggene for at sikre sig, at den kompetente myndighed kontrollerer, at  anlaeggene opfylder kravene i dette direktiv. Kommissionen underretter medlemsstaterne om resultatet af kontrollen. 2. Den i stk. 1 naevnte kontrol udfoeres i samarbejde med den kompetente myndighed. 3. Den medlemsstat, paa hvis omraade der foeres kontrol, yder de sagkyndige al den hjaelp, der er  noedvendig for gennemfoerelsen af deres opgave. 4. Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 16. Artikel 15Ved inspektion af slagterier eller virksomheder i tredjelande, der er autoriseret  eller skal autoriseres til at kunne eksportere til Faellesskabet i overensstemmelse med  EF-bestemmelserne, forvisser Kommissionens sagkyndige sig om, at dyr som naevnt i artikel 5 er  blevet slagtet under vilkaar, der sikrer mindst samme humane behandling som den, der er fastsat i  dette direktiv. Ved indfoersel af koed fra et tredjeland skal det sundhedscertifikat, der ledsager koedet, suppleres  med en attest som dokumentation for, at dette krav er overholdt. Artikel 161. Naar der henvises til proceduren i denne artikel indbringer formanden straks sagen  for Den Staaende Veterinaerkomité, enten paa dennes eget initiativ eller efter anmodning fra en  repraesentant for en medlemsstat. 2. Kommissionens repraesentant forelaegger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal  traeffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan  fastsaette under hensyn til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster. Det udtaler sig med det  flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som  Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i komitéen tillaegges de stemmer, der  afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne den vaegt, som er fastlagt i naevnte artikel.  Formanden deltager ikke i afstemningen. 3. a) Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med  komitéens udtalelse. b) Naar de paataenkte foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller naar  der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen omgaaende Raadet et forslag om de  foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal. Saafremt Raadet ikke har truffet afgoerelse inden udloebet af en frist paa tre maaneder fra den dato, paa  hvilken det har faaet sagen forelagt, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen,  medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig imod de paagaeldende foranstaltninger. Artikel 17Direktiv 74/577/EOEF ophaeves med virkning fra den 1. januar 1995. Artikel 181. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser, herunder  eventuelle sanktionsmuligheder, i kraft for at efterkomme dette direktiv pr. 1. januar 1995. De  underretter straks Kommissionen herom. Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en  henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning.  De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne. 2. Fra den i stk. 1 fastsatte dato kan medlemsstaterne imidlertid under overholdelse af traktatens  almindelige bestemmelser paa deres omraade fastholde eller anvende bestemmelser, der er mere  restriktive end dem, der er indeholdt i direktivet. De underretter Kommissionen om alle saadanne  foranstaltninger. 3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de  udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. Artikel 19Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1993. Paa Raadets vegneJ.-M. DEHOUSSEFormand(1) EFT nr. C 314 af 5. 12. 1991, s.  14. (2) EFT nr. C 241 af 21. 9. 1992, s. 75. (3) EFT nr. C 106 af 27. 4. 1992, s. 15. (4) EFT nr. L 316 af 26. 11. 1974, s. 10. (5) EFT nr. L 137 af 2. 6. 1988, s. 25.  BILAG A KRAV TIL FLYTNING OG OPSTALDNING AF DYR PAA SLAGTERIERNE I. Almindelige krav  1. Slagterier, der tages i brug efter den 30. juni 1994, skal have egnet udstyr og faciliteter til  raadighed til aflaesning af dyr fra transportmidler, og alle eksisterende slagterier skal have  saadanne faciliteter til raadighed inden den 1. januar 1996. 2. Dyrene skal aflaesses saa hurtigt som muligt efter ankomsten. Hvis der ikke kan undgaas ventetid,  skal de beskyttes mod ekstreme vejrforhold og have tilstraekkelig ventilation. 3. Hvis der er fare for, at dyrene forvolder skade paa hinanden paa grund af art, koen, alder eller  oprindelse, skal de holdes og opstaldes adskilt fra hinanden. 4. Dyrene skal beskyttes mod ugunstige verjforhold. Hvis dyrene har vaeret udsat for hoeje  temperaturer i fugtigt vejr, skal de afkoeles paa passende maade. 5. Det skal mindst hver morgen og aften undersoeges, hvorledes dyrene har det. 6. Uden at dette beroerer bestemmelserne i kapitel VI i bilag I til direktiv 64/433/EOEF, skal dyr,  der har lidelser eller smerter under transporten eller ved ankomsten til slagteriet, samt ikke  fravaennede dyr slagtes straks. Hvis dette ikke er muligt, skal de holdes for sig og slagtes  hurtigst muligt og i hvert fald inden for to timer. Dyr, som ikke er i stand til at gaa, maa ikke  traekkes hen til slagtestedet, men skal aflives der, hvor de ligger, eller, naar det er muligt, og  det ikke medfoerer nogen form for unoedig lidelse, transporteres paa en vogn eller lignende til  noedslagtelokalet. II. Krav gaeldende for dyr, der ikke leveres i containere 1. Paa slagterier med aflaesningsudstyr  skal gangbanerne vaere forsynet med skridsikker belaegning og om noedvendigt med sidebeskyttelse.  Gangbroer og ramper skal vaere udstyret med sidevaegge, gelaendere eller anden beskyttelse for at  hindre dyrene i at falde. Ind- og udgangsramper skal have den mindst mulige haeldning. 2. Under aflaesning maa dyrene ikke skraemmes, ophidses eller lide overlast, og de maa ikke vaeltes  omkuld. Dyrene maa ikke loeftes ved hoved, horn, oerer, ben, hale eller pels, saaledes at de paafoeres  unoedig smerte eller lidelse. Om noedvendigt skal dyrene ledes enkeltvis. 3. Dyrene skal flyttes med varsomhed. Drivgangene skal vaere udformet saaledes, at risikoen for, at  dyrene kommer til skade, mindskes mest muligt, og indrettet saaledes, at deres socialadfaerd  udnyttes. Der maa kun anvendes redskaber til at styre dyrene og kun i korte perioder. Redskaber, som  giver elektriske stoed, maa kun anvendes til fuldvoksne kreaturer og svin, som ikke vil flytte sig,  forudsat at stoedene hoejst varer i to sekunder og kommer med tilstraekkeligt lange mellemrum, og at  dyrene har plads til at rykke frem. Der maa kun gives stoed paa bagpartiets muskulatur. 4. Der maa ikke slaas paa dyrene eller trykkes paa saerligt foelsomme dele af deres kroppe. Dyrenes haler  maa ikke knuses, vrides eller braekkes, og der maa ikke gribes fat i dyrenes oejenhuler. Dyrenes maa  ikke tildeles unoedige slag og spark. 5. Dyrene maa ikke foeres til slagtestedet, medmindre de kan slagtes med det samme. Hvis de ikke  slagtes straks ved ankomsten, skal de opstaldes. 6. Uden at dette beroerer undtagelserne i medfoer af bestemmelserne i artikel 4 og 13 i direktiv  64/433/EOEF, skal slagterierne vaere udstyret med et tilstaekkeligt antal folde, hvor dyrene kan  anbringes paa passende maade, og disse skal vaere beskyttet mod ugunstige vejrforhold. 7. Opstaldningsarealerne skal ud over at opfylde eksisterende EF-krav, have- skridsikre gulve, som  ikke skader de dyr, som kommer i beroering med dem- tilstraekkelig ventilation under hensyntagen til  de hoejeste og laveste temperaturer og fugtighedsgrader, der kan forventes. Ved anvendelse af  mekanisk ventilation, skal der forefindes noedanlaeg til brug ved driftsforstyrrelser- kunstig  belysning, der er tilstraekkelig staerk til, at alle dyrene til enhver tid kan inspiceres; der skal  om noedvendigt forefindes et tilstraekkeligt noedbelysningsanlaeg- udstyr til om noedvendigt at toejre  dyrene- tilstraekkelige maengder stroeelse af passende art til, at alle dyrene om noedvendigt kan  overnatte i de paagaeldende lokaler. 8. Hvis slagterierne ud over ovennaevnte opstaldningsarealer ogsaa anbringer dyrene i folde uden  naturligt lae eller skygge, skal der vaere opstillet en passende form for beskyttelse mod ugunstige  vejrforhold. Graesarealerne skal holdes i en saadan stand, at dyrene ikke udsaettes for fysiske,  kemiske eller andre sundhedsmaessige farer. 9. Dyr, som ikke straks ved ankomsten foeres til slagtestedet, skal hele tiden have adgang til  drikkevand ved hjaelp af egnet apparatur. Dyr, som ikke er blevet slagtet senest tolv timer efter  ankomsten til slagteriet, skal fodres og siden have begraensede maengder foder med passende  mellemrum. 10. Dyr, der holdes i tolv timer eller derover paa et slagteri, skal opstaldes og eventuelt toejres  saaledes, at de kan ligge ned uden besvaer. Hvis dyrene ikke er toejret, skal der fodres paa en saadan  maade, at de kan aede i fred. III. Krav gaeldende for dyr, der leveres i containere 1. Containere, hvori der transporteres dyr,  skal behandles varsomt; de maa ikke kastes, tabes eller vaeltes. Om muligt skal de laesses og aflaesses  horisontalt og mekanisk. 2. Dyr, der leveres i containere med perforeret eller fleksibel bund, skal aflaesses med saerlig  varsomhed for at undgaa skader. I paakommende tilfaelde skal dyrene aflaesses fra containerne  enkeltvis. 3. Dyr, der er blevet transporteret i containere, skal slagtes saa hurtigt som muligt; sker dette  ikke, skal de om noedvendigt vandes og fodres i henhold til afsnit II, punkt 9.  BILAG B IMMOBILISERING AF DYR INDEN BEDOEVELSE, SLAGTNING ELLER AFLIVNING 1. Dyrene skal  immobiliseres paa passende maade, for at de ikke udsaettes for undgaaelig smerte, lidelse, ophidselse,  laesioner eller kvaestelser. Ved rituel slagtning er det obligatorisk at immobilisere kvaeg inden slagtningen med en mekanisk  metode, der har til formaal at undgaa smerte, lidelse, ophidselse, laesioner eller kvaestelser. 2. Dyrenes ben maa ikke bindes sammen, og dyrene maa ikke ophaenges foer bedoevelsen eller aflivningen.  Fjerkrae og kaniner kan dog ophaenges foer slagtningen, saafremt der traeffes passende foranstaltninger  til, at fjerkraeet og kaninerne lige inden bedoevelsen er i en afslappet tilstand, saaledes at  behandlingen bliver saa effektiv som muligt, og enhver unoedvendig forsinkelse undgaas. Fastholdelse af et dyr i fikseringsudstyr kan under ingen omstaendigheder betragtes som ophaengning. 3. Dyr, der bedoeves eller aflives ved, at der paa hovedet anvendes et mekanisk instrument eller en  elektrisk stroem, skal immobiliseres i en saadan stilling, at apparaturet kan anvendes og betjenes  let og praecist i det fornoedne tidsrum. Den kompetente myndighed kan dog for hovdyrs og oksers  vedkommende tillade anvendelsen af passende midler til at begraense bevaegelserne af dyrenes hoved. 4. Det elektriske bedoevelsesapparatur maa ikke anvendes til at fastholde eller immobilisere dyrene  eller til at faa dem til at bevaege sig.  BILAG C BEDOEVELSE OG AFLIVNING AF DYR BORTSET FRA PELSDYR I. TILLADTE METODER A.  Bedoevelse1) Boltpistol2) Bedoevelse med skydeapparat3) Bedoevelse med elektrisk stroem4) Bedoevelse  med kuldioxidB. Aflivning1) Pistol eller gevaer med skarp ammunition2) Aflivning med elektrisk  stroem3) Aflivning med kuldioxidC. Den kompetente myndighed kan dog tillade afhugning af hovedet,  dislokation af halsen og anvendelse af et lufttomt rum som aflivningsmetode i forbindelse med  bestemte arter, forudsat at bestemmelserne i artikel 3 og de saerlige krav i punkt III i dette bilag  overholdes. II. SPECIFIKKE KRAV TIL BEDOEVELSEN Dyrene maa ikke bedoeves, hvis der ikke er mulighed for  afbloedning umiddelbart herefter. 1. Boltpistola) Instrumenterne skal anbringes saaledes, at projektilet drives ind i hjernebarken.  Hos hornkvaeg er det forbudt at placere indskuddet i nakken. Hos faar og geder maa indskuddet gerne placeres i nakken, hvis hornene forhindrer, at indskuddet  placeres i panden. Indskuddet skal i saa fald placeres lige bag hornene med retning mod munden, og  afbloedningen skal begynde senest 15 sekunder efter, at skuddet er affyret. b) Ved anvendelse af boltpistol skal det sikres, at bolten gaar tilbage til udgangsstillingen efter  hvert skud. Hvis den ikke goer det, maa instrumentet ikke bruges igen, foer det er blevet repareret. c) Dyrene maa ikke placeres i en bedoevelsesbaas, hvis den person, der skal foretage bedoevelsen, ikke  er parat til at foretage indgrebet, naar dyret er placeret i baasen. Dyrene hoved maa ikke  immobiliseres, foer bedoevelsen kan foretages. 2. Bedoevelse med skydeapparata) Dette er kun tilladt, hvis der anvendes et instrument med  ikke-penetrerende bolt. Indskuddet skal placeres korrekt, og der skal anvendes en korrekt  patronstoerrelse i overensstemmelse med fabrikantens anvisninger, saaledes at der opnaas en effektiv  bedoevelse uden kraniebrud. b) Naar der ved et begraenset antal kaniner anvendes penetrerende bold, skal dette dog foretages  saaledes, at dyrene omgaaende kommer i en tilstand af bevidstloeshed, der varer, indtil doeden  indtraeder, og de almindelige bestemmelser i artikel 3 skal overholdes. 3. Bedoevelse med elektrisk stroemA. Elektroder1) Der skal anbringes elektroder paa en saadan maade,  at dyrets hjerne omspaendes. Desuden skal der traeffes de foranstaltninger, der er noedvendige for at  sikre god elektrisk kontakt, navnlig skal generende uld fjernes, og skindet skal goeres vaadt. 2) Hvis dyrene bedoeves eller aflives enkeltvis, skal apparaturet: a) vaere forsynet med en anordning, som maaler impedansen og saetter apparaturet ud af funktion, hvis  der ikke kan opnaas den kraevede minimumsstroemstyrkeb) give et lyd- eller lyssignal i det tidsrum,  stroemmen gaar igennem dyretc) vaere tilsluttet en anordning, som angiver spaendingen og stroemstyrken,  og som er anbragt saaledes, at den let kan aflaeses. B. Vandbade1. Ved anvendelse af vandbade til bedoevelse af fjerkrae skal vandstanden kunne  reguleres, saaledes at der sikres en god kontakt med fuglens hoved. Stroemmens styrke og varighed fastsaettes i dette tilfaelde af den kompetente myndighed, saaledes at  det sikres, at dyret omgaaende kommer i en tilstand af bevidstloeshed, der varer, indtil doeden  indtraeder. 2. Naar fjerkrae bedoeves i grupper i et vandbad, skal der holdes en spaendning, der er tilstraekkelig  til at frembringe en stroemstyrke, som er kraftig nok til, at hver fugl konstant er bedoevet. 3. Der skal traeffes passende foranstaltninger for at sikre en god stroemgennemgang og navnlig en god  kontakt og befugtning af denne kontakt mellem ben og slagteboejler. 4. Vandbandene til fjerkrae skal vaere tilstraekkeligt store og dybe til den type fjerkrae, der skal  slagtes, og maa ikke loebe over ved tilfoerslen. Den elektrode, der er nedsaenket i vandet, skal  straekke sig i hele vandbadets laengde.5. Om noedvendigt skal der vaere mulighed for at gribe ind manuelt. 4. Bedoevelse med kuldioxid1) Kuldioxidkoncentrationen til bedoevelse af svin skal vaere mindst 70  volumenprocent. 2) Det kammer, hvor svinene kommer i kontakt med gassen, og det udstyr, som anvendes til at  transportere svinene gennem det, skal vaere udformet, konstrueret og vedligeholdt saaledes, at  svinene ikke kommer til skade, brystkassen ikke sammentrykkes, og at de kan staa oprejst, indtil de  mister bevidstheden. Der skal vaere tilstraekkelig belysning paa fremfoerelsesmekanismen og i kammeret,  saaledes at svinene kan se andre svin eller deres omgivelser. 3) Kammeret skal vaere udstyret med anordninger, som maaler CO2-koncentrationen paa det sted, hvor  koncentrationen er stoerst, og som giver et klart lys- eller lydsignal, hvis CO2-koncentrationen  bliver lavere end det kraevede niveau. 4) Svinene skal anbringes i folde eller containere paa en saadan maade, at de kan se hinanden og  transporteres ind i gassen inden 30 sekunder, efter at de er kommet ind i anordningen. De skal  transporteres saa hurtigt som muligt fra indgangen til det sted, hvor CO2-koncentrationen er stoerst,  og de skal vaere i kontakt med gassen i tilstraekkelig lang tid til at sikre, at de forbliver  bevidstloese, indtil de er blevet aflivet. III. SPECIFIKKE KRAV TIL AFLIVNINGEN 1) Pistol eller gevaer med skarp ammunitionDisse metoder kan  anvendes til aflivning af forskellige arter, navnlig opdraettet storvildt og hjortedyr, efter  godkendelse fra den kompetente myndighed, der navnlig skal sikre, at de udfoeres af kvalificeret  personale under overholdelse af de almindelige bestemmelser i dette direktivs artikel 3. 2) Afhugning af hovedet og dislokation af halsenDisse metoder maa kun anvendes til aflivning af  fjerkrae efter godkendelse fra den kompetente myndighed, der navnlig skal sikre, at de udfoeres af  kvalificeret personale under overholdelse af de almindelige bestemmelser i dette direktivs artikel  3. 3) Aflivning med elektrisk stroem og kuldioxidDen kompetente myndighed kan tillade aflivning af  forskelige arter ved hjaelp af disse metoder, forudsat at saavel de almindelige bestemmelser i  artikel 3 og de saerlige bestemmelser i punkt 3 og 4 i punkt II i dette bilag overholdes; den  fastsaetter endvidere med henblik herpaa stroemmens styrke og varighed samt kuldioxidkoncentrationen  og udsaettelsesvarigheden. 4) Lufttomt rumDenne metode, der er forbeholdt aflivning uden afbloedning af visse dyr til konsum,  der tilhoerer arter af opdraettet vildt (vagtler, agerhoens og fasaner) maa kun anvendes efter  godkendelse fra den kompetente myndighed, der ud over at sikre sig, at kravene i artikel 3 er  opfyldt, forvisser sig om, at- dyrene anbringes i et lufttaet rum, hvor lufttomheden hurtigt  etableres ved hjaelp af en kraftig elektrisk pumpe- det lave luftryk fastholdes, indtil dyrene er  doede- dyrene anbringes i grupper i transportcontainere, der kan skubbes ind i det lufttomme rum,  hvis dimensioner er afpasset efter dette formaal.  BILAG D AFBLOEDNING AF DYR 1. Naar dyrene er blevet bedoevet, skal afbloedningen paabegyndes  saa hurtigt som muligt efter bedoevelsen og skal vaere hurtig, kraftig og fuldstaendig. Under alle  omstaendigheder skal afbloedningen ske, inden dyret kommer til bevidsthed. 2. Alle dyr, der er bedoevet, skal afbloedes, ved at mindst én af de to halspulsaarer eller blodkar,  som den udloeber fra, gennembrydes. Efter at blodkarrene er gennembrudt, maa der ikke foretages yderligere rensning til el-stimulering  af dyrene, foer afbloedningen er faerdig. 3. Hvis samme person staar for bedoevelse, opkaedning, ophejsning og afbloedning af dyr, skal  vedkommende foretage dem fortloebende paa det enkelte dyr, foer de indledes paa et andet dyr. 4. Hvis fjerkrae afbloedes ved automatisk halsskaering, skal der vaere nogen, som er parat til at gribe  ind, saa dyrene kan slagtes straks, hvis udstyret svigter.  BILAG E AFLIVNINGSMETODER TIL SYGDOMSBEKAEMPELSE Tilladte metoderEnhver metode, som er  tilladt efter bilag C, og som garanterer en sikker doed. Endvidere kan den kompetente myndighed under overholdelse af de almindelige bestemmelser i dette  direktivs artikel 3, give tilladelse til, at der anvendes andre metoder til aflivning af de beroerte  dyr, idet den navnlig sikrer, at- der traeffes de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at  dyrene aflives hurtigst muligt, og under alle omstaendigheder inden de igen kommer til bevidsthed,  hvis der anvendes metoder, der ikke medfoerer oejeblikkelig aflivning (f.eks. boltpistol)- der ikke  foretages yderligere med dyrene, foer den kompetente myndighed har fastslaaet, at de er doede.  BILAG F METODER TIL AFLIVNING AF PELSDYR I. Tilladte metoder 1. Mekaniske  instrumenter med penetrerende bolt, der drives ind i hjernen. 2. Injektion af en doedelig dosis af et bedoevelsesmiddel. 3. Aflivning med elektrisk stroem med hjertestop til foelge. 4. Kulilte. 5. Chloroform. 6. Kuldioxid. Den kompetente myndighed afgoer, hvilken aflivningsmetode der er mest hensigtsmaessig til de  forskellige beroerte arter under overholdelse af de almindelige bestemmelser i dette direktivs  artikel 3. II. Saerlige krav 1. Mekaniske instrumenter med penetrerende bolta) Instrumenterne skal placeres  saaledes, at det sikres, at projektilet drives ind i hjernebarken. b) Denne metode er kun tilladt, hvis den efterfoelges af oejeblikkelig afbloedning. 2. Injektion af en doedelig dosis bedoevelsesmiddelDer maa kun anvendes bedoevelsesmidler i saadanne  doser og administreret paa en saadan maade, at de foraarsager oejeblikkelig bevidstloeshed efterfulgt af  doeden. 3. Anvendelse af elektrisk stroem med hjertestop til foelgeDer anbringes elektroder paa en saadan  maade, at stroemmen ledes gennem dyrets hjerte, idet der anvendes en saa hoej stroemstyrke, at dyret  straks mister bevidstheden og faar hjertestop. Hvis der anbringes elektroder paa mund og rectum, skal  der imidlertid for raeves vedkommende anvendes en effektivvaerdi paa 0,3 ampere i mindst tre  sekunder. 4. Anvendelse af kuliltea) Det kammer, hvor dyrene kommer i kontakt med gassen, skal vaere  udformet, konstrueret og vedligeholdt saaledes, at dyrene ikke kommer til skade, og saaledes, at de  kan overvaages. b) Dyrene maa foerst lukkes ind i kammeret, naar det er blevet tilfoert ren kulilte til en  kuliltekoncentration paa mindst 1 volumenprocent. c) Der kan anvendes udstoedningsgas fra en motor, der er beregnet til dette formaal, til aflivning af  medlemmer af maarfamilien og chinchillaer, hvis det ved forsoeg er paavist, at den anvendte gas er: - tilstraekkelig afkoelet- tilstraekkelig filtreret- fri for alle irriterende stoffer eller gasser-  dyrene foerst lukkes ind, naar kuliltekoncentrationen er naaet op paa mindst 1 volumenprocent. d) Gassen skal, naar den indaandes, foerst medfoere totalbedoevelse og derefter med sikkerhed medfoere  doeden. e) Dyrene skal forblive i kammeret, indtil de er doede. 5. Anvendelse af chloroformChloroform maa anvendes til aflivning af chinchillaer, hvis foelgende  betingelser er opfyldt: a) Det kammer, hvor dyrene kommer i kontakt med gassen, skal vaere udformet, konstrueret og  vedligeholdt saaledes, at dyrene ikke kommer til skade, og saaledes, at de kan overvaages. b) Dyrene lukkes foerst ind i kammeret, naar luften er maettet med chloroform. c) Gassen skal, naar den indaandes, foerst medfoere totalbedoevelse og til sidst med sikkerhed medfoere  doeden. d) Dyrene forbliver i kammeret, indtil de er doede. 6. Anvendelse af kuldioxidKuldioxid fra en beholder kan anvendes til aflivning af medlemmer af  maarfamilien og chinchillaer, hvis: a) det kammer, hvor dyrene kommer i kontakt med gassen, er udformet, konstrueret og vedligeholdt  saaledes, at dyrene ikke kommer til skade, og saaledes at de kan overvaagesb) dyrene foerst lukkes ind  i kammeret, naar luften har naaet den stoerst mulige kuldioxidkoncentration, der er tilfoert i ren  formc) gassen, naar den indaandes, foerst medfoerer totalbedoevelse og til sidst med sikkerhed doedend)  dyrene forbliver i kammeret, indtil de er doede.  BILAG G AFLIVNING AF OVERSKYDENDE DAGGAMLE KYLLINGER OG EMBRYONER I RUGERIAFFALD I.  Tilladte metoder til aflivning af daggamle kyllinger 1. Anvendelse af mekanisk apparatur, der  medfoerer hurtig doed. 2. Kuldioxid. 3. Den kompetente myndighed kan imidlertid give tilladelse til, at der anvendes andre  videnskabeligt anerkendte aflivningsmetoder, hvis de er i overensstemmelse med de almindelige  bestemmelser i artikel 3. II. Saerlige krav 1. Anvendelse af mekanisk apparatur, der medfoerer hurtig doeda) Dyrene skal  aflives med et apparatur, som indeholder hurtigt roterende mekaniske drevne knive eller  skumgummidupper. b) Apparaturets kapacitet skal vaere stor nok til, at alle dyr straks aflives, selv om der er tale  om aflivning af et stoerre antal dyr. 2. Anvendelse af kuldioxida) Dyrene skal anbringes i en atmosfaere med den hoejst mulige  kuldioxidkoncentration, der er tilfoert i ren form. b) Dyrene skal forblive i den naevnte atmosfaere, indtil de er doede. III. Tilladte metoder til aflivning af embryoner i rugeriaffald 1. For straks at aflive levende  embryoner skal alt rugeriaffald behandles i det mekaniske apparatur, der er omhandlet i afsnit II,  punkt 1. 2. Den kompetente myndighed kan dog tillade, at der anvendes andre videnskabeligt anerkendte  aflivningsmetoder, hvis de er i overensstemmelse med de almindelige bestemmelser i artikel 3.