Avis juridique important

|

31992L0072

Rådets direktiv 92/72/EØF af 21. september 1992 om luftforurening med ozon

EF-Tidende nr. L 297 af 13/10/1992 s. 0001 - 0007 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 11 s. 0204  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 11 s. 0204

RAADETS DIREKTIV 92/72/EOEF af 21. september 1992 om luftforurening med ozon  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 130 S,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og ud fra foelgende betragtninger:  Fjerde handlingsprogram for De Europaeiske Faellesskaber paa miljoeomraadet fra 1987 (4) aabner mulighed for at traeffe foranstaltninger vedroerende fotokemisk forurening, herunder for ozon, paa grund af skadeligheden og under hensyntagen til den foreliggende  viden om virkningerne for menneskers sundhed og miljoeet;  af hensyn til menneskers sundhed boer ozonkoncentrationerne i luften begraenses, og man boer udnytte og fremme tekniske og videnskabelige oplysninger med henblik paa at opnaa stoerre viden om denne type forurening og for i fremtiden at traeffe effektive og  egnede foranstaltninger til nedbringelse heraf;  der er behov for saa fuldstaendig en viden som muligt om omfanget af ozonforureningen i alle medlemsstater;  en saadan viden forudsaetter oprettelse af maalestationer, som kan levere data om ozonkoncentrationerne i luften;  for at kunne raade over sammenlignelige resultater inden for rammerne af dette direktiv er det noedvendigt, at medlemsstaterne anvender aekvivalente metoder til bestemmelse af koncentrationerne;  paa grund af den fotokemiske forurenings saerlige karakter er det noedvendigt, at medlemsstaterne og Kommissionen, samt Det Europaeiske Miljoeagentur (5) saa snart det er oprettet, gensidigt udveksler oplysninger for at opnaa viden om problemet;  ved at fastsaette oplysnings- eller alarmtaerskler, der udloeser forholdsregler fra befolkningens side, kan forureningsepisoders indvirkning paa sundheden begraenses;  talvaerdierne for disse taerskler skal bygge paa resultaterne af det arbejde, der udfoeres i Verdenssundhedsorganisationen (WHO), herunder det forhold mellem dosis og virkning, der er fastsat for dette forurenende stof;  de oplysninger, der indsamles i forbindelse med dette direktiv, skal evalueres regelmaessigt for at goere det muligt at foelge udviklingen i luftforureningen med ozon og at kontrollere virkningen af medlemsstaternes og Faellesskabets bestemmelser til  begraensning af de fotokemiske praekursorer samt i fremtiden at fastsaette nye bestemmelser vedroerende ozon og luftkvalitet; denne evaluering og disse oplysninger boer indgaa i en rapport, som Kommissionen udarbejder saa hurtigt som muligt og senest ved  udgangen af en periode paa fire aar efter direktivets ivaerksaettelse;  bekaempelse af luftforureningen med ozon kan ogsaa omfatte foranstaltninger til begraensning af ozonpraekursorerne; derfor skal Kommissionen i den tidligere naevnte rapport fremsaette forslag om kontrol af luftforurening med ozon, der om noedvendigt tager  sigte paa at nedbringe emissioner af ozonpraekursorer;  Faellesskabets og medlemsstaternes indsats mod fotokemisk forurening skal koordineres, saa udbyttet bliver stoerst muligt - VEDTAGET FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  1. Formaalet med dette direktiv er at fastlaegge en harmoniseret procedure for - overvaagning - informationsudveksling - underretning og alarmering af befolkningen i forbindelse med luftforurening med ozon, saaledes at medlemsstaternes kompetente myndigheder og Kommissionen kan erhverve stoerre viden om denne form for luftforurening i Faellesskabet, optimere den indsats, der er noedvendig for at nedbringe  ozondannelsen og sikre offentligheden et minimum af oplysninger i tilfaelde af overskridelse af de taerskelvaerdier for koncentrationen, der er naevnt i punkt 3 og 4 i bilag I.  2. I dette direktiv forstaas ved - taerskelvaerdi for beskyttelse af sundheden, den ozonkoncentration, der svarer til vaerdien i bilag I, punkt 1, som af hensyn til bevarelsen af menneskets sundhed ved laengere forureningsepisoder ikke maa overskrides - taerskelvaerdi for beskyttelse af plantevaeksten, den ozonkoncentration, der svarer til vaerdierne i bilag I, punkt 2, hvorover plantevaeksten kan blive paavirket - taerskelvaerdi for underretning af befolkningen, den ozonkoncentration, der svarer til vaerdien i bilag I, punkt 3, hvorover der forekommer begraensede og midlertidige virkninger paa sundheden hos saerligt foelsomme befolkningskategorier ved en eksponering  af kortere varighed, og hvor medlemsstaterne skal traeffe foranstaltninger paa de vilkaar, der er fastsat i dette direktiv - taerskelvaerdi for alarmering af befolkningen, den ozonkoncentration, der svarer til vaerdien i bilag I, punkt 4, hvorover der er fare for menneskers sundhed ved en eksponering af kortere varighed, og hvor medlemsstaterne skal traeffe foranstaltninger paa  de vilkaar, der er fastsat i dette direktiv.  Artikel 2  Hver medlemsstat udpeger et organ, der skal vaere ansvarligt for at underrette Kommissionen og for at koordinere gennemfoerelsen af den harmoniserede procedure, der er naevnt i artikel 1, stk. 1, og underretter straks Kommissionen herom.  Artikel 3  Medlemsstaterne udpeger eller opretter i givet fald maalestationer, der skal levere de data, der er noedvendige af hensyn til ivaerksaettelsen af dette direktiv. Antallet og placeringen af disse stationer fastsaettes af medlemsstaterne i henhold til bilag  II.  Artikel 4  1. Ved maaling af ozonkoncentrationerne anvender medlemsstaterne - enten den referencemetode, der er omhandlet i bilag V - eller enhver anden analysemetode, som paaviseligt giver maaleresultater, der er aekvivalente med resultaterne af referencemetoden.  Til dette formaal udpeger hver medlemsstat det eller de laboratorier, der har ansvaret for vurderingen af den metode, der anvendes paa nationalt plan, i forhold til dette direktivs referencemetode.  Den tilrettelaegger endvidere paa nationalt plan en sammenligning af de laboratorier, der deltager i indsamlingen og analysen af data.  2. Saa snart maalestationerne er oprettet, giver medlemsstaterne Kommissionen foelgende oplysninger:  - den anvendte metode til bestemmelse af ozonkoncentrationerne og, saafremt der anvendes en anden metode end dette direktivs referencemetode, belaeg for aekvivalensen hermed - maalestationernes geografiske koordinater, beskrivelse af den zone, der er daekket af stationerne, samt kriterierne for udvaelgelsen af stedet - resultaterne fra eventuelle vejledende maalekampagner, der er foretaget i henhold til bilag II, punkt 2.  3. Kommissionen kan paa faellesskabsplan gennemfoere maalekampagner til sammenligning af de i stk. 1 naevnte laboratorier.  Artikel 5  Ved overskridelse af vaerdierne i bilag I, punkt 3 og 4, traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger til, at offentligheden underrettes (f.eks. via radio, fjernsyn eller aviser) i henhold til i bilag IV.  Artikel 6  1. Fra den 1. januar 1995 giver medlemsstaterne senest seks maaneder efter den aarlige referenceperiode Kommissionen foelgende oplysninger - maksimum, median og 98-percentilen af timegennemsnittet og 8-timersgennemsnittet i aarets loeb paa hver maalestation; percentilerne beregnes efter metoden i bilag III - antallet af, datoerne for og varigheden af de perioder, hvori taerskelvaerdierne i bilag I, punkt 1 og 2, er overskredet.  Medlemsstaterne kan desuden indgive oplysninger baseret paa 99,9-percentilen.  2. Naar taerskelvaerdien for underretning i bilag I, punkt 3, er overskredet i loebet af en kalendermaaned, meddeler medlemsstaterne inden udgangen af den efterfoelgende maaned Kommissionen - paa hvilken eller hvilke datoer denne eller disse overskridelser indtraf - varigheden heraf - den maksimale timekoncentration observeret i hver enkelt overskridelsesperiode.  3. Naar taerskelvaerdien for alarmering i bilag I, punkt 4, er overskredet i loebet af en uge (fra mandag til den foelgende soendag), meddeler medlemsstaterne senest inden udgangen af den efterfoelgende maaned Kommissionen - paa hvilken eller hvilke datoer denne eller disse overskridelser indtraf - varigheden heraf - den maksimale timekoncentration observeret i hver enkelt overskridelsesperiode.  Disse oplysninger suppleres med relevante data om, hvad der kan vaere aarsag til overskridelsen.  4. Saafremt de data, der er omhandlet i stk. 1, 2 og 3, forefindes i medlemsstaterne for perioder, der ligger forud for den dato, der er anfoert i artikel 9, fremsender medlemsstaterne dem til Kommissionen senest ved fremsendelsen af data vedroerende den  foerste referenceperiode. Den paagaeldende periode maa ikke overstige fem aar.  5. Kommissionen sender alle de i stk. 1 til 4 omhandlede data til Det Europaeiske Miljoeagentur, saa snart dette har paabegyndt sin virksomhed.  Artikel 7  Kommissionen foretager regelmaessigt, og i hvert fald mindst en gang om aaret, en vurdering af de data, der er indsamlet i henhold til dette direktiv. Resultatet af denne vurdering meddeles medlemsstaterne.  Med henblik paa at koordinere Faellesskabets og medlemsstaternes foranstaltninger til bekaempelse af fotokemisk forurening afholder Faellesskabet konsultationer med medlemsstaterne med deltagelse af det i artikel 2 omhandlede ansvarlige organ om problemet  med fotokemisk luftforurening og isaer om foelgende spoergsmaal:  - udviklingen med hensyn til ozonkoncentrationer i medlemsstaterne som helhed og de observerede episoders eventuelle graenseoverskridende karakter - de foranstaltninger og programmer, som medlemsstaterne planlaegger for at nedbringe den luftforurening, der skyldes ozon - erfaringer med og viden om problemet med fotokemisk forurening.  Artikel 8  Snarest muligt og senest efter en periode paa fire aar efter dette direktivs ikrafttraeden forelaegger Kommissionen Raadet en rapport om de indsamlede oplysninger og om vurderingen af den fotokemiske forurening inden for Faellesskabet. Kommissionen forelaegger  samtidig med ovennaevnte rapport Raadet de forslag, den anser for hensigtsmaessige vedroerende kontrol med luftforureningen med ozon, og som om noedvendigt tager sigte paa at nedbringe emissionerne af ozonpraekursorer.  Artikel 9  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 18 maaneder efter dets vedtagelse. De underretter straks Kommissionen herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse love og bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.  Artikel 10  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. september 1992.  Paa Raadets vegne J. GUMMER Formand (1) EFT nr. C 192 af 23. 7. 1991, s. 17.(2) EFT nr. C 150 af 15. 6. 1992, s. 228.(3) EFT nr. C 49 af 24. 2. 1992, s. 1.(4) EFT nr. C 328 af 7. 12. 1987, s. 1.(5) EFT nr. L 120 af 11. 5. 1990, s. 1.   BILAG I   TAERSKELVAERDIER FOR OZONKONCENTRATIONEN I LUFTEN (*)  (Vaerdierne udtrykkes i ìg03/m³, henfoert til foelgende temperatur og tryk: 293 K og 101,3 kPa) 1. Taerskelvaerdi for beskyttelse af sundheden 110 ìg/m³ som gennemsnitsvaerdi over 8 timer (**) 2. Taerskelvaerdier for beskyttelse af plantevaeksten 200 ìg/m³ som gennemsnitsvaerdi over 1 time 65 ìg/m³ som gennemsnitsvaerdi over 24 timer 3. Taerskelvaerdi for underretning af befolkningen 180 ìg/m³ som gennemsnitsvaerdi over 1 time 4. Taerskelvaerdi for alarmering af befolkningen 360 ìg/m³ som gennemsnitsvaerdi over 1 time (*) Koncentrationerne skal maales kontinuerligt.  (**) 8-timersgennemsnittet er et mobilt gennemsnit uden overlapning; det beregnes fire gange om dagen paa grundlag af de 8 timevaerdier mellem kl. 0 og 9, kl. 8 og 17, kl. 16 og 1 og kl. 12 og 21. Med hensyn til de oplysninger, der skal gives i henhold  til artikel 6, stk. 1, foerste led, er 8-timersgennemsnittet et ensidigt mobilt gennemsnit, der beregnes hver time h paa grundlag af de 8 timevaerdier mellem h og h-9.   BILAG II   OVERVAAGNING AF OZONKONCENTRATIONEN  1. Formaalet med at maale luftens ozonkoncentration er at bedoemme i) saa noejagtigt som muligt, hvor stor en risiko der er for, at mennesker udsaettes for vaerdier over graensevaerdierne for beskyttelse af sundheden ii) plantevaekstens (f.eks. skove, naturlige oekosystemer, afgroeder, groensager) udsaettelse sammenholdt med vaerdierne i bilag I.  2. Maalepunkterne anbringes paa steder, der geografisk og vejrmaessigt set er repraesentative, og hvor i) faren for at naerme sig eller overskride taerskelvaerdierne i bilag I er hoejest ii) det er sandsynligt, at mennesker eller plantevaekst, jf. punkt 1, udsaettes for ozonforurening.  Paa steder, hvor medlemsstaterne ikke er i besiddelse af oplysninger om de steder, der er naevnt i nr. i) og ii), foretager de vejledende maalekampagner, foer de fastlaegger placeringen af de maalepunkter, der skal levere de data, der er noedvendige af hensyn  til ivaerksaettelsen af dette direktiv.  3. Medlemsstaterne opretter eller udpeger yderligere maalepunkter for at i) bidrage til identificering og beskrivelse af dannelsen og transporten af ozon og ozonpraekursorer ii) foelge udviklingen i ozonkoncentrationen i de zoner, der er beroert af baggrundsforurening.  Den obligatoriske maaling af kvaelstofoxider og den anbefalede maaling af flygtige organiske forbindelser, skal udfoeres saaledes, at den giver oplysning om dannelsen af ozon og oplysninger til brug for kontrollen med graenseoverskridende stroemme af flygtige  organiske forbindelser, og saaledes at det bliver muligt at fastslaa, hvilke forbindelser der er mellem de forskellige forurenende stoffer.  4. Den endelige aflaesning af ozonmaaleinstrumenterne skal foretages saaledes, at timegennemsnit og 8-timersgennemsnit kan beregnes i henhold til bilag I og III.   BILAG III   BEREGNING AF MAALERESULTATERNE FOR DEN AARLIGE REFERENCEPERIODE  1. Koncentrationerne skal maales kontinuerligt.  2. Den aarlige referenceperiode begynder den 1. januar og slutter den 31. december i samme kalenderaar.  3. For at kunne anerkende beregningen af percentilerne (*) er det noedvendigt, at 75 % af vaerdierne er disponible, og at de er saa ensartet fordelt som muligt over hele den paagaeldende periode for det paagaeldende maalested. Hvis dette ikke er tilfaeldet, skal  det naevnes ved meddelelsen af resultaterne.  Beregningen af 50- (98-)percentilen paa grundlag af vaerdierne fra hele aaret foretages saaledes: 50- (98-)percentilen beregnes paa grundlag af de faktisk maalte vaerdier. De maalte vaerdier afrundes til naermeste ìg/m³. Alle vaerdier anfoeres i  stigende orden paa en liste for hvert sted:  X1& {Ì9};X2& {Ì9};X3& {Ì9}; . . . . .& {Ì9};Xk& {Ì9}; . . . . .& {Ì9};XN-1& {Ì9};XN 50- (98-)percentilen er vaerdien af det k'te element, idet k beregnes ved hjaelp af foelgende formel:  k = 0,50(0,98)·N N er antallet af faktisk maalte vaerdier. Vaerdien 0,50(0,98)·N afrundes til naermeste hele tal.   BILAG IV  Nedennaevnte oplysninger skal videregives i tilstraekkelig stort omfang og saa hurtigt som muligt, for at den beroerte befolkningsgruppe kan traeffe alle fornoedne forebyggende og beskyttende foranstaltninger. De skal fremsendes til  medierne.  Liste over, hvilke oplysninger der mindst skal meddeles befolkningen i tilfaelde af hoeje ozonniveauer i luften 1. Dato, klokkeslaet og sted for koncentrationer, som ligger over de i bilag I, punkt 3 og 4, fastsatte taerskelvaerdier.  2. Henvisning til arten eller arterne af de overskredne faellesskabsvaerdier (underretning eller alarmering).  3. Forudsigelser: - udviklingen i koncentrationerne (forbedring, stabilisering eller forvaerring) - det beroerte geografiske omraade - varighed.  4. Den beroerte befolkningsgruppe.  5. De forholdsregler, som den beroerte befolkningsgruppe skal traeffe.  (1)() Medianen er lig med 50-percentilen.   BILAG V   REFERENCEANALYSEMETHODE, DER SKAL ANVENDES I FORBINDELSE MED DETTE DIREKTIV  Den referenceanalysemetode, der skal anvendes i forbindelsen med dette direktiv ved ozonbestemmelsen, er UV-absorptionsmetoden. Der er ved at ske en standardisering af denne  metode i ISO. Saa snart ISO har offentliggjort standarden, vil den heri beskrevne metode udgoere dette direktivs referencemetode.  Medlemsstaterne skal tage hensyn til foelgende ved anvendelsen af maalemetoder og maaleinstrumenter:  1) maaleinstrumentets overensstemmelse med de karakteristika og funktioner, der er anfoert af fabrikanten, herunder baggrundsstoej, reaktionstid og linearitet, skal verificeres foerst paa laboratoriet og dernaest paa stedet 2) instrumentet skal regelmaessigt kalibreres med et UV-referencefotometer som anbefalet af ISO 3) paa stedet skal instrumenterne kalibreres regelmaessigt, for eksempel for hver 23 eller 25 timer. Endvidere skal kalibreringens noejagtighed verificeres ved regelmaessigt sideloebende at anvende et instrument, der er kalibreret som under punkt 1.  Saafremt instrumentets indgangsfilter udskiftes inden kalibreringen, tages proeven foerst efter at filtret i en passende periode (fra 30 minutter til flere timer) har vaeret udsat for den omgivende ozonkoncentration 4) proeveudtagningsstudsen skal vaere anbragt mindst 1 m fra eventuelle vertikale skaerme for at undgaa skaermvirkninger 5) aabningen i proeveudtagningsstudsen skal vaere beskyttet mod regn og insekter. Der maa ikke anvendes noget forfilter 6) proeveudtagningen maa ikke paavirkes af naerliggende anlaeg (luftkonditioneringsanlaeg eller datatransmissionsudstyr) 7) proeveudtagningsledningen skal vaere af inert materiale (f.eks. glas, PTFE eller rustfrit staal), som ikke aendres, naar det udsaettes for ozon.  Den skal i forvejen udsaettes for passende ozonkoncentrationer 8) proeveudtagningsledningen mellem udtagningsstudsen og analyseinstrumentet skal vaere saa kort som mulig. Navnlig skal den tid det tager for gasproeven at loebe igennem proeveudtagningsledningen vaere saa kort som mulig (for eksempel af en stoerrelsesorden paa  nogle faa sekunder under tilstedevaerelsen af andre reaktive gasser som NO) 9) enhver kondensering i proeveudtagningsledningen skal undgaas 10) proeveudtagningsledningen skal rengoeres regelmaessigt under hensyntagen til de lokale forhold 11) proeveudtagningsledningen skal vaere vandtaet, og flow-hastigheden skal kontrolleres regelmaessigt 12) proevetagningen maa ikke paavirkes af gasudslip i instrumentet eller proeveudtagningssystemet 13) der skal traeffes alle noedvendige sikkerhedsforanstaltninger med henblik paa at undgaa temperaturudsving, som kan medfoere maalefejl.


Avis juridique important

|

31993L0001

Kommissionens direktiv 93/1/EØF af 21. januar 1993 om ændring af direktiv 77/535/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om stikprøve- og analysemetoder for gødning (Analysemetoder for mikronæringsstoffer)

EF-Tidende nr. L 113 af 07/05/1993 s. 0017 - 0036 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 24 s. 0039  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 24 s. 0039

KOMMISSIONENS DIREKTIV 93/1/EOEF af 21. januar 1993 om aendring af direktiv 77/535/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om stikproeve- og analysemetoder for goedning (Analysemetoder for mikronaeringsstoffer)  KOMMISSIONEN FOR DE  EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 76/116/EOEF af 18. december 1975 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om goedning (1), senest aendret ved direktiv 89/530/EOEF (2), saerlig artikel 9, stk. 2, og ud fra foelgende betragtninger:  Ved Traktatens artikel 8 A oprettes et omraade uden indre graenser med fri bevaegelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;  ved direktiv 89/530/EOEF suppleres og aendres direktiv 76/116/EOEF for saa vidt angaar mikronaeringsstofferne, bor, cobolt, kobber, jern, mangan, molybdaen og zink i goedninger;  ifoelge Kommissionens direktiv 77/535/EOEF (3), senest aendret ved direktiv 89/519/EOEF (4), skal der foretages officiel kontrol af EOEF-goedninger med henblik paa at fastslaa, at de opfylder de krav, som foelger af faellesskabsbestemmelserne vedroerende  goedningers kvalitet og sammensaetning; naevnte direktiv boer suppleres, saaledes at de goedninger, som omhandles i direktiv 89/530/EOEF, ligeledes kan blive kontrolleret;  i betragtning af de paataenkte foranstaltningers omfang og virkninger er de ved dette direktiv fastsatte EF-faellesskabsforanstaltninger uomgaengeligt noedvendige for at opfylde de fastsatte maal; disse maal kan ikke opfyldes af medlemsstaterne enkeltvis;  opfyldelsen af disse maal paa faellesskabsplan er i oevrigt allerede fastsat ved direktiv 76/116/EOEF;  de i dette direktiv fastsatte bestemmelser er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Tilpasning til den Tekniske Udvikling af direktiverne om fjernelse af tekniske hindringer for handel med goedning - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Metoderne, som er anfoert i bilaget til naervaerende direktiv, indsaettes i bilag II til direktiv 77/535/EOEF.  De metoder, som er anfoert i naevnte bilag II, som aendret ved naervaerende direktiv, anvendes paa EOEF-goedninger til bestemmelse af ethvert mikronaeringsstof, der er deklareret med mindre end eller lig med 10 %.  Artikel 2  1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1993. De underretter straks Kommissionen herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. januar 1993.  Paa Kommissionens vegne Martin BANGEMANN Medlem af Kommissionen (1) EFT nr. L 24 af 30. 1. 1976, s. 21.  (2) EFT nr. L 281 af 30. 9. 1989, s. 116.  (3) EFT nr. L 213 af 22. 8. 1977, s. 1.  (4) EFT nr. L 265 af 12. 9. 1989, s. 30.    BILAG  »Metode 9 MIKRONAERINGSSTOFFER Metode 9.1 EKSTRAKTION AF TOTALINDHOLDET AF MIKRONAERINGSSTOFFER 1. FORMAAL I denne metode fastsaettes proceduren til ekstraktion af totalindholdet af foelgende mikronaeringsstoffer: bor, cobolt, kobber, jern, mangan, molybdaen og zink. Det tilstraebes at foretage faerrest mulige ekstraktioner og i videst mulig udstraekning anvende  samme ekstrakt til bestemmelse af totalindholdet af hvert enkelt af ovennaevnte mikronaeringsstoffer.  2. ANVENDELSESOMRAADE Denne metode anvendes til EOEF-goedninger, der er omfattet af Raadets direktiv 89/530/EOEF (1), og hvor der er deklareret et eller flere af foelgende mikronaeringsstoffer: bor, cobolt, kobber, jern, mangan, molybdaen eller zink. Metoden anvendes til  bestemmelse af ethvert mikronaeringsstof, der er deklareret med mindre end eller lig med 10 %.  3. PRINCIP Oploesning i kogende, fortyndet saltsyre.  N.B.: Ekstraktionen er empirisk og er ikke noedvendigvis kvantitativ, afhaengigt af produktet og de oevrige bestanddele af goedningen. Navnlig kan den ekstraherede maengde for visse mangan-oxiders vedkommende vaere betydeligt lavere end den samlede maengde  mangan, som er indeholdt i produktet. Det paahviler goedningsfabrikanterne at sikre, at det deklarerede indhold reelt svarer til den maengde, som ekstraheres under de i metoden anvendte betingelser.  4. REAGENSER 4.1. Fortyndet saltsyreoploesning, ca. 6 M:  1 rumfang saltsyre (HCL, r = 1,18 g/ml) blandes med 1 rumfang vand.  4.2. Koncentreret ammoniumhydroxidoplysning (NH4OH, r = 0,9 g/ml).  5. APPARATUR Elektrisk varmeplade med temperaturregulering.  N.B.: Hvis ekstraktet skal benyttes til bestemmelse af bor, maa der ikke anvendes borosilikatglas. Teflon eller kvarts vil vaere velegnet til denne ekstraktion. Anvendes der opvaskemidler indeholdende borater til afvaskning af laboratorieudstyr, skal  dette skylles ekstra omhyggeligt.  6. PROEVEFORBEREDELSE Se metode nr. 1 [Kommissionens direktiv 77/535/EOEF (EOEF nr. L 213 af 22. 8. 1977, s. 1)].  7. FREMGANGSMAADE 7.1. Analyseproeve Alt efter det deklarerede indhold af det paagaeldende naeringsstof i produktet udtages en goedningsmaengde paa mellem 2 og 10 g. Foelgende tabel skal anvendes til fremstilling af en endelig oploesning, som efter passende fortynding ligger inden for  maaleintervallet for hver metode. Proeven afvejes med en noejagtighed paa 1 mg.   /* Tabel: Se EFT */       Proeven anbringes i et 250 ml baegerglas.  7.2. Fremstilling af oploesningen Hvis proeven er i fast form, fugtes den med en smule vand, hvorefter der forsigtigt og i smaa portioner foerst tilsaettes et rumfang fortyndet saltsyre (4.1) svarende til 10 ml pr. g goedning og derefter ca. 50 ml vand. Baegerglasset daekkes med et urglas, og  der blandes.  Proeven bringes i kog paa varmepladen og holdes kogende i 30 minutter, hvorefter den afkoeles, idet den omroeres med mellemrum.  Derefter overfoeres vaesken kvantitativt til en maalekolbe paa 250 eller 500 ml (se tabel), og der fyldes op til maerket med vand og blandes.  Der filtreres paa et toert filter over i en toer beholder, idet den foerste portion kasseres; filtratet skal vaere helt klart.  Det anbefales at foretage bestemmelsen hurtigst muligt paa alikvoter af det klare filtrat. I modsat fald tilproppes beholderen.  Bemaerkning: Ekstrakter til bestemmelse af borindhold: pH justeres til mellem 4 og 6 ved tilsaetning af koncentreret ammoniumhydroxidoploesning (4.2).  8. BESTEMMELSE Bestemmelsen af naeringsstofferne foretages paa alikvoter, som er tilpasset til de specifikke metoder for hvert enkelt naeringsstof.  Om noedvendigt fjernes organiske, chelaterende eller kompleksbindende stoffer paa en alikvot efter metode 9.3. Normalt er dette unoedvendigt for bestemmelser ved atomabsorptionsspektrometri.  Metode 9.2 EKSTRAKTION AF VANDOPLOESELIGE MIKRONAERINGSSTOFFER 1. FORMAAL I denne metode fastsaettes proceduren til ekstraktion af vandoploeselige former af foelgende mikronaeringsstoffer: bor, cobolt, kobber, jern, mangan, molybdaen og zink. Det tilstraebes at foretage faerrest mulige ekstraktioner og i videst mulig udstraekning  anvende samme ekstrakt til bestemmelse af indholdet af hvert enkelt af ovennaevnte mikronaeringsstoffer.  2. ANVENDELSESOMRAADE Denne metode anvendes til EOEF-goedninger, der er omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og hvor der er deklareret et eller flere af foelgende mikronaeringsstoffer: bor, cobolt, kobber, jern, mangan, molybdaen eller zink. Metoden anvendes til bestemmelse af  ethvert mikronaeringsstof, der er deklareret med mindre end eller lig med 10 %.  3. PRINCIP Naeringsstofferne ekstraheres ved omrystning af goedningen i vand ved en temperatur paa 20 ± 2 °C.  N.B.: Ekstraktionen er empirisk og vil ikke noedvendigvis vaere kvantitativ.  4. REAGENSER 4.1. Oploesning af fortyndet saltsyre, ca. 6 M:  1 rumfang saltsyre (HCL, r = 1,18 g/ml) blandes med 1 rumfang vand.  5. APPARATUR 5.1. Rysteapparat indstillet til 35 til 40 omdrejninger pr. minut.  5.2. pH-meter N.B.: Hvis ekstraktet skal benyttes til bestemmelse af bor, maa der ikke anvendes borosilikatglas. Teflon eller kvarts vil vaere velegnet til denne ekstraktion. Anvendes der opvaskemidler indeholdende borater til afvaskning af laboratorieudstyr, skal  dette skylles ekstra omhyggeligt.  6. PROEVEFORBEREDELSE Se metode nr. 1 [Kommissionens direktiv 77/535/EOEF (EOEF nr. L 213 af 22. 8. 1977, s. 1)].  7. FREMGANGSMAADE 7.1. Analyseproeve Alt efter det deklarerede indhold af det paagaeldende naeringsstof i produktet udtages en goedningsmaengde paa mellem 2 og 10 g. Foelgende tabel skal anvendes til fremstilling af en endelig oploesning, som efter passende fortynding ligger inden for  maaleintervallet for hver metode. Proeven afvejes med en noejagtighed paa 1 mg.   /* Tabel: Se EFT */       Proeven anbringes i en 250 eller 500 ml maalekolbe (jf. tabellen).  7.2. Fremstilling af oploesningen Der tilsaettes ca. 200 ml vand, hvis det er en 250 ml maalekolbe, eller 400 ml vand, hvis det er en 500 ml maalekolbe.  Kolben tilproppes omhyggeligt og rystes kraftigt i haanden, saa proeven bliver dispergeret. Derefter anbringes kolben paa rysteapparatet (5.1) i 30 minutter.  Der fyldes op til maerket med vand og blandes.  7.3. Praeparering af analyseoploesningen Der filtreres omgaaende i en ren og toer flaske, som straks tilproppes. Bestemmelsen foretages hurtigst muligt efter filtreringen.  N.B.: Hvis filtratet gradvis bliver uklart, foretages en ny ekstraktion som under 7.1. og 7.2. Maalekolbens rumfang er Ve. En portion af ekstraktet filtreres over i en maalekolbe med rumfanget W, hvori der paa forhaand er afpipetteret 5 ml saltsyreoploesning  (4). Filtreringen afbrydes i det oejeblik, maalestregen er naaet, og der blandes.  Ved denne fremgangsmaade er volumen af ekstraktet:  V = Ve × W / (W 5).  Denne vaerdi af V skal anvendes ved den efterfoelgende bestemmelse af de enkelte naeringsstoffer.  8. BESTEMMELSE Bestemmelsen af naeringsstofferne foretages paa alikvoter, som er afpasset efter den specifikke metode, der skal anvendes i det enkelte tilfaelde.  Om noedvendigt fjernes organiske, chelaterende eller kompleksbindende stoffer paa en alikvot efter metode 9.3. Normalt er dette unoedvendigt for bestemmelser ved atomabsorptionsspektrometri.  Metode 9.3 FJERNELSE AF ORGANISKE FORBINDELSER I GOEDNINGSEKSTRAKTER 1. FORMAAL I denne metode fastsaettes proceduren til fjernelse af organiske forbindelser i goedningsekstrakter.  2. ANVENDELSESOMRAADE Denne procedure anvendes til ekstrakter af goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof. Ekstrakterne fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.  N.B.: Saedvanligvis har tilstedevaerelsen af organisk materiale i smaa maengder ingen indflydelse paa bestemmelserne ved atomabsorptionsspektrometri.  3. PRINCIP De organiske forbindelser i en alikvot af ekstraktet oxideres med hydrogenperoxid.  4. REAGENSER 4.1. Oploesning af fortyndet saltsyre, ca. 0,5 M:  1 rumfang saltsyre, (HCL, r = 1,18 g/ml) blandes med 20 rumfang vand.  4.2. Hydrogenperoxidoploesning (30 % H2O2, r = 1,11 g/ml), fri for mikronaeringsstoffer.  5. APPARATUR Elektrisk varmeplade med temperaturregulering.  6. FREMGANGSMAADE Der udtages 25 ml af ekstraktionsoploesningen, fremkommet efter metode 9.1 eller 9.2, som overfoeres til et 100 ml baegerglas. Er der tale om ekstraktion 9.2, tilsaettes 5 ml fortyndet saltsyreoploesning (4.1). Derefter tilsaettes 5 ml  hydrogenperoxidoploesning (4.2), og baegerglasset daekkes med et urglas. Man lader oxidationen foregaa ved stuetemperatur i ca. 1 time og bringer derefter langsomt vaesken i kog og holder den kogende i en halv time. Om noedvendigt tilsaettes paa ny 5 ml  hydrogenperoxid til den afkoelede oploesning, og nedbrydningen af organiske forbindelser fortsaettes, og overskud af hydrogenperoxid fjernes ved kogning. Oploesningen afkoeles og overfoeres kvantitativt til en 50 ml maalekolbe, og der fyldes op til maerket med  vand. Om noedvendigt filtreres.  Der tages hensyn til denne fortynding ved udtagningen af alikvote maengder og beregning af produktets procentvise indhold af mikronaeringsstoffer.  Metode 9.4 BESTEMMELSE AF MIKRONAERINGSSTOFFER I GOEDNINGSEKSTRAKTER VED ATOMABSORPTIONSSPEKTROMETRI (GENEREL FREMGANGSMAADE) 1. FORMAAL I denne metode beskrives en generelt anvendelig procedure til bestemmelse af visse mikronaeringsstoffer i goedningsekstrakter ved atomabsorptionsspektrometri.  2. ANVENDELSESOMRAADE Denne procedure anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter af goedning omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof. Ekstrakterne fremstilles efter  metoderne 9.1 eller 9.2.  Tilpasningen af denne procedure til de forskellige mikronaeringsstoffer fremgaar af metoderne for hvert enkelt naeringsstof.  N.B.: Normalt vil tilstedevaerelsen af smaa maengder af organisk stof i oploesningen ikke paavirke bestemmelser foretaget med atomabsoptionsspektrometri.  3. PRINCIP Efter en eventuel noedvendig behandling af ekstraktet for at mindske eller fjerne generende kemiske stoffer fortyndes ekstraktet saaledes, at dets koncentration ligger inden for spektrometrets optimale arbejdsomraade ved en boelgelaengde, der er givet ved  det naeringsstof, som skal bestemmes.  4. REAGENSER 4.1. Oploesning af fortyndet saltsyre, ca. 6 M:  1 rumfang saltsyre (HCL, r = 1,18 g/ml) blandes med 1 rumfang vand.  4.2. Oploesning af fortyndet saltsyre, ca. 0,5 M:  1 rumfang saltsyre, (HCL, r = 1,18 g/ml) blandes med 20 rumfang vand.  4.3. Lanthanoploesning, 10 g (La)/liter Dette reagens anvendes ved bestemmelse af cobolt, jern, mangan og zink. Det kan fremstilles ud fra:  a) Lathanoxid oploest i saltsyre (4.1). I en 1 liter maalekolbe bringes 11,73 g lanthanoxid (La2O3) i suspension i 150 ml vand, hvorefter der tilsaettes 120 ml 6 M (4.1). Efter at stoffet er oploest, fyldes op til maerket med vand og blandes. Denne oploesning  er ca. 0,5 M med hensyn til saltsyre. Eller b) Lathanchlorid, -nitrat, eller -sulfat. I en 1 liter maalekolbe oploeses 26,7 g lanthanchlorid, heptahydrat (LaCl3. 7H2O) eller 31,2 g lanthannitrat, hexahydrat (La(NO3)3. 6H2O) eller 26,2 g lanthansulfat, nonahydrat (La2(SO4)3. 9H2O) i 150 ml vand,  hvorefter der tilsaettes 85 ml 6 M saltsyre (4.1). Der fyldes op til maerket med vand og blandes. Denne oploesning er ca. 0,5 M med hensyn til saltsyre.  4.4. Standardoploesninger Med hensyn til fremstilling heraf henvises til metoderne for hvert enkelt mikronaeringsstof.  5. APPARATUR Atomabsorptionsspektrometer, udstyret med emissionskilder, som er karakteristiske for de naeringsstoffer, der skal bestemmes.  Ved anvendelsen af spektrometret skal producentens brugervejledning noeje foelges. Apparatet skal vaere udstyret, saa det er muligt om noedvendigt at foretage baggrundskorrektion. Dette gaelder specielt ved bestemmelse af zink og cobolt. Der anvendes  acetylen/luft-flamme.  6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNINGEN 6.1. Oploesning Se metoderne 9.1 og/eller 9.2 samt evt. 9.3.  6.2. Forberedelse af analyseoploesningen En alikvot af det ekstrakt, der er fremstillet efter metode 9.1, 9.2 eller 9.3, fortyndes med vand og/eller saltsyre (4.1) eller (4.2), saaledes at der i den endelige maaleoploesning opnaas en koncentration af det naeringsstof, der skal bestemmes, som ligger  i det anvendte kalibreringsomraade (7.2) og en saltsyrekoncentration paa mellem 0,5 M og 2,5 M. Fremgangsmaaden kan noedvendiggoere en eller flere successive fortyndinger.  Der udtages en alikvot, hvis volumen kaldes (a), af den sidste fortyndingsoploesning af ekstraktet, som overfoeres til en 100 ml maalekolbe. Til bestemmelse af cobolt, jern, mangan og zink tilfoejes 10 ml lanthanoploesning (4.3). Der fyldes op til maerket med  0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes. Denne oploesning er den endelige maaleoploesning. Fortyndingsfaktoren betegnes D.  7. FREMGANGSMAADE 7.1. Fremstilling af blindproeve Der fremstilles en blindproeve ved at gennemfoere hele proceduren, inklusive ekstraktionen, idet man blot udelader goedningsproeven.  7.2. Fremstilling af standardoploesninger Ud fra naeringsstofstandardoploesningen, fremstillet efter den metode, der er beskrevet for hvert enkelt mikronaeringsstof, fremstilles i 100 ml maalekolber en standardserie paa mindst fem oploesninger med stigende koncentration liggende i apparatets optimale  arbejdsomraade. Koncentrationen af saltsyre tilpasses bedst muligt til koncentrationen i den endelige maaleoploesning (6.2). Ved bestemmelse af cobolt, jern, mangan og zink tilsaettes 10 ml af samme lanthanoploesning (4.3) som anvendt under 6.2. Der fyldes  op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes.  7.3. Maaling Spektrometret (5) goeres klar til maaling og indstilling paa den boelgelaengde, der er angivet for det paagaeldende naeringsstof.  Der foretages indsugning tre gange af hhv. standardoploesningerne (7.2), analyseoploesningen (6.2) og blindproeven (7.1), idet alle resultater noteres. Instrumentet gennemskylles med destilleret vand mellem hver indsugning.  Kalibreringskurven tegnes ved som ordinat at afsaette gennemsnitsvaerdien af spektrometrets visning for hver standardoploesning (7.2) og som abscisse de tilsvarende naeringsstofkoncentrationer udtrykt i mg/ml.  Ud fra denne kurve bestemmes koncentrationerne af mikronaeringsstof i analyseoploesningen (6.2) og i blindproeven (7.1). Disse koncentrationer betegnes hhv. (Xs) og (Xb) og udtrykkes i mg/ml.  8. BEREGNING AF RESULTATERNE Det procentvise indhold af naeringsstof (E) i goedningen er lig med:  E % i goedningen = [(Xs   Xb) × V × D]/(M × 104) Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:  E % i goedningen = [(Xs   Xb) × V ×2D]/(M × 104) hvor E er maengden af det bestemte naeringsstof udtrykt i procent af goedningen Xs er koncentrationen i analyseoploesningen (6.2) i mg/ml Xb er koncentrationen i blindproeven (7.1) i mg/ml V er ekstraktrumfanget opnaaet ved metode 9.1 eller 9.2, i ml D er faktoren svarende til den under 6.2 gennemfoerte fortynding M er massen af den proeve, der er afvejet efter metode 9.1 eller 9.2, i gram Beregning af fortyndingsfaktoren D hvis (a1), (a2), (a3), ., ., ., (ai) og (a) er alikvoter, og (v1), (v2), (v3), ., ., ., (vi) og (100) er rumfanget i ml svarende til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:  D = (v1/a1) × (v2/a2) × (v3/a3) × . × . × . × (vi/ai) × (100/a) Metode 9.5 BESTEMMELSE AF BOR I GOEDNINGSEKSTRAKTER VED AZOMETHIN-H-SPEKTROFOTOMETRIMETODEN 1. FORMAAL I denne metode beskrives en procedure til bestemmelse af bor i goedningsekstrakter.  2. ANVENDELSESOMRAADE Denne metode anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter af goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof (bor). Ekstrakterne fremstilles  efter metoderne 9.1 eller 9.2.  3. PRINCIP Borationer danner med en oploesning af azomethin-H et gult kompleks, hvis koncentration bestemmes ved molekylaerabsorptionsspektrometri ved 410 nm. Interferende ioner maskeres med EDTA.  4. REAGENSER 4.1. EDTA-bufferoploesninger Til en 500 ml maalekolbe indeholdende 300 ml vand overfoeres:  - 75 g ammoniumacetat (NH4OOCCH3) - 10 g dinatriumsalt af ethylendiamintetraeddikesyre (Na2EDTA) - 40 ml eddikesyre (CH3COOH, r = 1,05 g/ml).  Der fyldes op til maerket med vand og blandes. Oploesningens pH, kontrolleret med glaselektrode, skal vaere 4,8 ± 0,1.  4.2. Azomethin-H-oploesning Til en 200 ml maalekolbe overfoeres:  - 10 ml bufferoploesning (4.1) - 400 mg asomethin-H (C17H12NNa08S2) - 2 g ascorbinsyre (C6H8O6).  Der fyldes op til maerket med vand og blandes. Der boer ikke tilberedes store maengder af dette reagens, som kun er holdbart i nogle faa dage.  4.3. Borstandardoploesninger 4.3.1. Borstamoploesninger, 100 mg (B)/ml I en 1 000 ml maalekolbe oploeses 0,5719 g borsyre (H3BO3), afvejet med en noejagtighed paa 0,1 mg, i vand, hvorefter der fyldes op til maerket med vand og blandes. Oploesningen overfoeres til en plastflaske og opbevares i koeleskab.  4.3.2. Borarbejdsoploesning, 10 mg (B)/ml 50 ml stamoploesning (4.3.1) overfoeres til en 500 ml maalekolbe, og der fyldes op til maerket med vand og blandes.  5. APPARATUR Spektrometer udstyret til molekylaerabsorption med 10 mm kuvetter og indstillet paa en boelgelaengde paa 410 nm.  6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNINGEN 6.1. Oploesning af bor i goedningsproeven Se metoderne 9.1 og/eller 9.2 samt eventuelt 9.3.  6.2. Forberedelse af analyseoploesning En alikvot af ekstraktet (6.1) fortyndes med vand, saa der opnaas en borkoncentration, der ligger inden for omraadet specificeret i afsnit 7.2. To paa hinanden foelgende fortyndinger kan vaere noedvendige. Fortyndingsfaktoren betegnes D.  6.3. Fremstilling af korrektionsoploesning Hvis analyseoploesningen (6.2) er farvet, fremstilles en tilsvarende korrektionsoploesning ved at overfoere 5 ml analyseoploesning (6.2), 5 ml EDTA-bufferoploesning (4.1) og 5 ml vand til en plastflaske. Der blandes.  7. FREMGANGSMAADE 7.1. Fremstilling af blindproeve Der fremstilles en blindproeve ved at gennemfoere hele proceduren inklusive ekstraktionen og kun udelade goedningsproeven.  7.2. Fremstilling af standardoploesninger Til en raekke maalekolber paa 100 ml overfoeres henholdsvis 0, 5, 10, 15, 20 og 25 ml borarbejdsoploesning (4.3.2). Der fyldes op til maerket med vand og blandes grundigt. Disse oploesninger indeholder fra 0 til 2,5 mg bor (B)/ml.  7.3. Farveudvikling Til en raekke plastflasker overfoeres 5 ml af hver af standardoploesningerne (7.2), af analyseoploesningen (6.2) og af blindproeven (7.1).  Der tilsaettes 5 ml EDTA-bufferoploesning (4.1) og 5 ml azomethin-H-oploesning (4.2) til hver af flaskerne. Der blandes, og farven udvikles i moerke i 2 en halv til 3 timer.  7.4. Maaling Ved boelgelaengden 410 nm og med vand som reference maales og noteres absorbanserne af oploesningerne (7.3), samt i givet fald af korrektionsoploesningen (6.3). Kuvetterne skylles med vand forud for maalingen af den foelgende oploesning.  8. BEREGNING AF RESULTATERNE Kalibreringskurven tegnes med koncentrationen af standardoploesningerne (7.2) som abscisse og de tilsvarende absorbansvaerdier (7.4), aflaest paa spektrofotometret, som ordinat.  Ud fra kalibreringskurven bestemmes borkoncentrationen (B) i blindproeven (7.1), borkoncentrationen i analyseoploesningen (6.2) og i givet fald, hvis analyseoploesningen er farvet, den korrigerende koncentration til analyseoploesningen. For at beregne den  korrigerede koncentration traekkes absorbansvaerdien af korrektionsoploesningen (6.3) fra absorbansvaerdien for analyseoploesningen. Koncentrationen i analyseoploesningen (6.2) eller den korrigerede koncentration i analyseoploesningen noteres (xs).  Koncentrationen i blindproeven noteres (xb).  Det procentvise indhold af bor (B) i goedningen er:  B % = [(xs   xb) × V × D]/(M ×104) Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:  B % = [(xs  xb) × V × 2D]/(M × 104) hvor B er det procentvise indhold af bor (B) i goedningen xs er koncentrationen af bor i analyseoploesningen (6.2) uden eller med korrektion i mg/ml xb er koncentrationen af bor i blindproeven (7.1) i mg/ml V er rumfanget af ekstraktet fremstillet ved metode 9.1 eller 9.2, i ml D er fortyndingsfaktoren svarende til den under 6.2 foretagne fortynding M er massen af den afvejede proeve efter metode 9.1 eller 9.2, i gram Beregning af fortyndingsfaktoren D hvis (a1), (a2), er de successive alikvoter og (v1), (v2) de rumfang, der svarer til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:  D = (v1/a1) × (v2/a2) Metode 9.6 BESTEMMELSE AF COBOLT I GOEDNINGSEKSTRAKTER VED ATOMABSORPTIONSSPEKTROMETRI1. FORMAAL I denne metode beskrives en procedure til bestemmelse af cobolt i goedningsekstrakter.  2. ANVENDELSESOMRAADE Denne procedure anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter til goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof (cobolt). Ekstrakterne  fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.  3. PRINCIP Efter passende behandling og fortynding af ekstrakterne bestemmes coboltindholdet ved atomabsorptionsspektrometri.  4. REAGENSER 4.1. Saltsyreoploesning, ca. 6 M Se metode 9.4, afsnit 4.1.  4.2. Saltsyreoploesning, ca. 0,5 M Se metode 9.4, afsnit 4.2.  4.3. Lanthanoploesninger, 10 g (La) pr. liter Se metode 9.4, afsnit 4.3.  4.4. Coboltstandardoploesninger 4.4.1. Coboltstamoploesning, 1 000 mg/ml.  I et 250 ml baegerglas oploeses noejagtigt 1 g metallisk cobolt, afvejet med en noejagtighed paa 0,1 mg, i 25 ml 6 M saltsyre (4.1). Der opvarmes paa varmeplade indtil fuldstaendig oploesning. Efter afkoeling overfoeres vaesken kvantitativt til en 1 000 ml  maalekolbe, og der fyldes op til maerket med vand og blandes.  4.4.2. Coboltarbejdsoploesning, 100 mg Co/ml.  Til en 100 ml maalekolbe overfoeres 10 ml stamoploesning (4.4.1), og der fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2). Derefter blandes.  5. APPARATUR Atomabsorptionsspektrometer: Se metode 9.4, afsnit 5. Apparatet skal vaere udstyret med en coboltlampe og indstilles paa boelgelaengden 240,7 nm. Maalingen skal gennemfoeres med baggrundskorrektion.  6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNING 6.1. Oploesning af cobolt i goedningsproeven Se metoderne 9.1 og/eller 9.2 samt evt. 9.3.  6.2. Forberedelse af analyseoploesning Se metode 9.4, afsnit 6.2. Analyseoploesningen skal indeholde 10 % (v/v) lanthanoploesning (4.3).  7. FREMGANGSMADE 7.1. Fremstilling af blindproeve Se metode 9.4, afsnit (7.1). Blindproeven skal indeholde 10 % (v/v) af den under (6.2) anvendte lanthanoploesning.  7.2. Fremstilling af standardoploesninger Se metode 9.4, afsnit 7.2.  For at opnaa det optimale maaleomraade mellem 0 og 5 mg/ml cobolt (Co)/ml overfoeres til en raekke 100 ml maalekolber henholdsvis 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 og 5 ml coboltarbejdsoploesning (4.4.2). Om noedvendigt tilpasses saltsyrekoncentrationen mest muligt til  analyseoploesningens koncentration. Der tilsaettes til hver kolbe 10 ml af den under (6.2) anvendte lanthanoploesning og fyldes op til 100 ml med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2). Der blandes. Disse oploesninger indeholder henholdsvis 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 og 5  mg cobolt (Co)/ml.  7.3. Maaling Se metode 9.4, afsnit 7.3. Spektrometret (5) indstilles til at maale ved boelgelaengden 240,7 nm.  8. BEREGNING AF RESULTATERNE Se metode 9.4, afsnit 8.  Det procentvise indhold af cobolt (Co) i goedningen er lig med:  Co % = [(xs   xb) × V × D] / (M ×104) Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:  Co % = [(xs   xb) × V × 2D] / (M × 104) hvor Co er maengden af cobolt (Co) udtrykt i procent af goedningen xs er koncentrationen af cobolt i analyseoploesningen (6.2) i mg/ml xb er koncentrationen af cobolt i blindproeven (7.1) i mg/ml V er ekstrakrumfanget fremstillet efter metode 9.1 eller 9.2, i ml D er faktoren svarende til den under 6.2 gennemfoerte fortynding M er massen af den proeve, der er afvejet efter metode 9.1 eller 9.2, i gram Beregning af fortyndingsfaktoren D hvis (a1), (a2), (a3), ., ., ., (ai) og (a) er alikvoter (v1), (v2), (v3), ., ., ., (vi) og (100) er rumfanget i ml svarende til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:  D = (v1/a1) × (v2/a2) × (v3/a3) ×.×.×.× (vi/ai) × (100/a) Metode 9.7 BESTEMMELSE AF KOBBER I GOEDNINGSEKSTRAKTER VED ATOMABSORPTIONSSPEKTROMETRI 1. FORMAAL I denne metode beskrives en procedure til bestemmelse af kobber i goedningsekstrakter.  2. ANVENDELSESOMRAADE Denne procedure anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter af goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof (kobber). Ekstrakterne  fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.  3. PRINCIP Efter passende behandling og fortynding af ekstrakterne bestemmes kobberindholdet ved atomabsorptionsspektrometri.  4. REAGENSER 4.1. Saltsyreoploesning, ca. 6 M Se metode 9.4, afsnit 4.1.  4.2. Saltsyreoploesning, ca. 0,5 M Se metode 9.4, afsnit 4.2.  4.3. Oploesning af hydrogenperoxid (30 % H2O2, p = 1,11 g/ml), fri for mikronaeringsstoffer 4.4. Kobberstandardoploesninger 4.4.1. Kobberstamoploesning, 1 000 mg Cu/ml I et 250 ml baegerglas afvejes, med en noejagtighed paa 0,1 mg, noejagtig 1 g kobber i pulverform. Der tilsaettes 25 ml 6 M saltsyre (4.1) og 5 ml hydrogenperoxidoploesning (4.3), og der varmes paa en varmeplade, til alt kobber er oploest. Efter afkoeling  overfoeres kvantitativt til en 1 000 ml maalekolbe, og der fyldes op til maerket med vand og blandes.  4.4.2. Kobberarbejdsoploesning, 100 mg Cu/ml Til en 200 ml maalekolbe overfoeres 20 ml stamoploesning (4.4.1), og der fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes.  5. APPARATUR Atomabsorptionsspektrometer: Se metode 9.4, afsnit 5. Apparatet skal vaere udstyret med en kobberlampe og indstilles paa boelgelaengden 324,8 nm.  6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNING 6.1. Oploesning af kobber i goedningsproeven Se metoderne 9.1 og/eller 9.2, samt eventuelt 9.3.  6.2. Forberedelse af analyseoploesningen Se metode 9.4, afsnit 6.2.  7. FREMGANGSMAADE 7.1. Fremstilling af blindproeve Se metode 9.4. afsnit 7,1.  7.2. Fremstilling af standardoploesninger Se metode 9.4, afsnit 7.2.  For at opnaa det optimale maaleomraade mellem 0 og 5 mg kobber (Cu)/ml overfoeres til en raekke 100 ml maalekolber henholdsvis 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 og 5 ml kobberarbejdsoploesning (4.4.2). Om noedvendigt tilpasses saltsyrekoncentrationen mest muligt til  koncentrationen i analyseoploesningen (6.2). Der fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes. Disse oploesninger indeholder henholdsvis 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 og 5 mg kobber (Cu)/ml.  7.3. Maaling Se metode 9.4, afsnit 7.3. Spektrometret (5) indstilles til at maale ved boelgelaengden 324,8 nm.  8. BEREGNING AF RESULTATERNE Se metode 9.4, afsnit 8.  Det procentvise indhold af kobber (Cu) i goedningen er lig med:  Cu % = [Xs   Xb) × V × D]/(M ×104) Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:  Cu % = [Xs   Xb) × V × 2D]/(M × 104) hvor Cu er maengden af kobber (Cu) udtrykt i procent af goedningen Xs er koncentrationen af kobber i analyseoploesningen (6.2) i mg/ml Xb er koncentrationen af kobber i blindproeven (7.1) i mg/ml V er ekstraktrumfanget fremstillet efter metode 9.1 eller 9.2 i ml D er faktoren svarende til den under 6.2 gennemfoerte fortynding M er massen af den proeve, der er afvejet efter metode 9.1 eller 9.2, i gram Beregning af fortyndingsfaktoren D hvis (a1), (a2), (a3) ., ., ., (ai) og (a) er alikvoter, og (v1), (v2), (v3), ., ., ., (vi) og (100) er rumfanget i ml svarende til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:  D = (v1/a1) × (v2/a2) × (v3/a3) ×. ×. ×. ×. (vi/ai) × (100/a) Metode 9.8 BESTEMMELSE AF JERN I GOEDNINGSEKSTRAKTER VED ATOMABSORPTIONSSPEKTROMETRI 1. FORMAAL I denne metode beskrives en procedure til bestemmelse af jern i goedningsekstrakter.  2. ANVENDELSESOMRAADE Denne procedure anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter af goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof (jern). Ekstrakterne  fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.  3. PRINCIP Efter passende behandling og fortynding af ekstrakterne bestemmes jernindholdet ved atomabsorptionsspektrometri.  4. REAGENSER 4.1. Saltsyreoploesning, ca. 6 M Se metode 9.4, afsnit 4.1.  4.2. Saltsyreoploesning, ca. 0,5 M Se metode 9.4, afsnit 4.2.  4.3. Hydrogenperoxidoploesning (30 % H2O2, p = 1,11 g/ml), fri for mikroernaeringsstoffer.  4.4. Lanthanoploesninger, 10 g (La)/liter Se metode 9.4, afsnit 4.3.  4.5. Jernstandardoploesninger 4.5.1. Jernstamoploesning, 1 000 mg Fe/ml I et 500 ml baegerglas afvejes, med en noejagtighed paa 0,1 mg, noejagtigt 1 g ren jerntraad. Der tilsaettes ca. 200 ml 6 M saltsyre (4.1) og 15 ml hydrogenperoxidoploesning (4.3) og der varmes paa en varmeplade, til alt jern er oploest. Efter afkoeling overfoeres  kvantitativt til en 1 000 ml maalekolbe, og der fyldes op til maerkat med vand og blandes.  4.5.2. Jernarbejdsoploesning, 100 mg Fe/ml Til en 200 ml maalekolbe overfoeres 20 ml stamoploesning (4.5.1), og der fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes.  5. APPARATUR Atomabsorptionsspektrometer: Se metode 9.4, afsnit 5. Apparatet skal vaere forsynet med en jernlampe og indstilles paa boelgelaengden 248,3 nm.  6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNING 6.1. Oploesning af jern i goedningsproeven Se metoderne 9.1 og/eller 9.2 samt evt. 9.3.  6.2. Forberedelse af analyseoploesning Se metode 9.5, afsnit 6.2. Analyseoploesningen skal indeholde 10 % (v/v) lanthanoploesning.  7. FREMGANGSMAADE 7.1. Fremstilling af blindproeve Se metode 9.4, afsnit 7.1. Blindproeven skal indeholde 10 % (v/v) af den under (6.2) anvendte lanthanoploesning.  7.2. Fremstilling af standardoploesninger Se metode 9.4, afsnit 7.2.  For at opnaa det optimale maaleomraade mellem 0 og 10 mg jern (Fe)/ml overfoeres til en raekke 100 ml maalekolber henholdsvis 0, 2, 4, 6, 8 og 10 ml jernarbejdsoploesning (4.5.2). Om noedvendigt tilpasses saltsyrekoncentrationen mest muligt koncentrationen i  analyseoploesningen. Der tilsaettes 10 ml af den under (6.2) anvendte lanthanoploesning. Der fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes. Disse oploesninger indeholder henholdsvis 0, 2, 4, 6, 8 og 10 mg jern (Fe)/ml.  7.3. Maaling Se metode 9.4, afsnit 7.3. Spektrometret (5) indstilles til at maale ved boelgelaengden 248,3 nm.  8. BEREGNING AF RESULTATERNE Se metode 9.4, afsnit 8.  Det procentvise indhold af jern (Fe) i goedningen er lig med:  Fe % = [(xs  xb) × V × D)] / (M × 104) Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:  Fe % = [(xs  xb) × V × 2D)] / (M × 104) hvor Fe er maengden af jern (Fe) udtrykt i procent af goedningen xs er koncentrationen af jern i analyseoploesningen (6.2) i mg/ml xb er koncentrationen af jern i blindproeven (7.1) i mg/ml V er ekstraktrumfanget fremstillet efter metode 9.1 eller 9.2 i ml.  D er faktoren svarende til den under 6.2 gennemfoerte fortynding M er massen af den proeve, der er afvejet efter metode 9.1 eller 9.2, i gram Beregning af fortyndingsfaktoren D hvis (a1), (a2), (a3), ., ., ., (ai) og (a) er alikvoter, og (v1), (v2), (v3), ., ., ., (vi) og (100) er rumfanget i ml svarende til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:  D = (v1/a1) × (v2/a2) × (v3/a3) × . × . × . × (vi/ai) × (100/a) Metode 9.9 BESTEMMELSE AF MANGAN I GOEDNINGSEKSTRAKTER VED ATOMABSORPTIONSSPEKTROMETRI 1. FORMAAL I denne metode beskrives en procedure til bestemmelse af mangan i goedningsekstrakter.  2. ANVENDELSESOMRAADE Denne procedure anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter af goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof (mangan). Ekstrakterne skal  fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.  3. PRINCIP Efter passende behandlng og fortynding af ekstrakterne bestemmes manganindholdet ved atomabsorptionsspektrometri.  4. REAGENSER 4.1. Saltsyreoploesning, ca. 6 M.  Se metode 9.4, afsnit 4.1.  4.2. Saltsyreoploesning, ca. 0,5 M Se metode 9.4, afsnit 4.2.  4.3. Lanthanoploesninger, 10 g (La)/liter Se metode 9.4, afsnit 4.3.  4.4. Manganstandardoploesninger 4.4.1. Manganstamoploesning, 1 000 mg Mn/ml I et 250 ml baegerglas afvejes, med en noejagtighed paa 0,1 mg, noejagtigt 1 g manganpulver. Der tilsaettes 25 ml 6 M saltsyre (4.1), og der varmes paa en varmeplade til alt mangan er oploest. Efter afkoeling overfoeres kvantitativt til en 1 000 ml maalekolbe, og  der fyldes op til maerket med vand og blandes.  4.4.2. Manganarbejdsoploesning, 100 mg Mn/ml Til en 200 ml maalekolbe overfoeres 20 ml af stamoploesningen (4.4.1), og der fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes.  5. APPARATUR Atomabsorptionsspektrometer: Se metode 9.4, afsnit 5. Apparatet skal vaere udstyret med en manganlampe og indstilles paa boelgelaengden 279,6 nm.  6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNING 6.1. Oploesning af mangan i goedningsproeven Se metoderne 9.1 og/eller 9.2 samt evt. 9.3.  6.2. Forberedelse af analyseoploesningen Se metode 9.4, afsnit 6.2. Analyseoploesningen skal indeholde 10 % (v/v) lanthanoploesning (4.3).  7. FREMGANGSMAADE 7.1. Fremstilling af blindproeve Se metode 9.4, afsnit 7.1. Blindproeven skal indeholde 10 % (v/v) af den under 6.2 anvendte lanthanoploesning.  7.2. Fremstilling af standardoploesninger Se metode 9.4, afsnit 7.2.  For at opnaa det optimale maaleomraade mellem 0 og 5 mg mangan (Mn)/ml overfoeres til en raekke 100 ml maalekolber henholdsvis 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 og 5 ml manganarbejdsoploesning (4.4.2). Om noedvendigt tilpasses saltsyrekoncentrationen mest muligt til  koncentrationen i analyseoploesningen. Der tilsaettes til hver kolbe 10 ml af den under (6.2) anvendte lanthanoploesning, fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes. Disse oploesninger indeholder henholdsvis 0, 05, 1, 2, 3, 4 og 5 mg  mangan (Mn)/ml.  7.3. Maaling Se metode 9.4, afsnit 7.3. Spektrometret (5) indstilles til at maale ved boelgelaengden 279,6 nm.  8. BEREGNING AF RESULTATERNE Se metode 9.4 afsnit 8.  Det procentvise indhold af mangan (Mn) i goedningen er lig med:  Mn % = [(xs   xb) × V × D] / (M × 104) Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:  Mn % = [(xs   xb) × V × 2D] / (M × 104) hvor Mn er maengden af mangan (Mn) udtrykt i procent af goedningen xs er koncentrationen af mangan i analyseoploesningen (6.2) i mg/ml xb er koncentrationen af mangan i blindproeven (7.1) i mg/ml V er ekstraktrumfanget fremstillet efter metode 9.1 eller 9.2, i ml D er faktoren svarende til den under 6.2 gennemfoerte fortynding M er massen af den proeve, der er afvejet efter metode 9.1 eller 9.2, i gram Beregning af fortyndingsfaktoren D hvis (a1), (a2), (a3), ., ., ., (ai) og (a) er alikvoter, og (v1), (v2), (v3), ., ., ., (vi) og (100) er rumfanget i ml svarende til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:  D = (v1/a1) × (v2/a2) × (v3/a3) ×.×.×.× (vi/ai) × (100/a) Metode 9.10 BESTEMMELSE AF MOLYBDAEN I GOEDNINGSEKSTRAKTER SPEKTROFOTOMETRI AF ET KOMPLEKS MED AMMONIUMTHIOCYANAT 1. FORMAAL I denne metode beskrives en procedure til bestemmelse af molybdoen i goedningsekstrakter.  2. ANVENDELSESOMRAADE Denne procedure anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter af goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof (molybdaen). Ekstrakterne  fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.  3. PRINCIP Molybdaen(V) danner i surt miljoe sammen med SCN -ioner et [MoO(SCN)5]  2-komplex. Molybdaenkomplekset udtraekkes med n-butylacetat. Interfererende ioner som jern fjernes i vandfasen. Den gul-orange farve bestemmes ved molekylaerabsorptionsspektrometri ved  470 nm.  4. REAGENSER 4.1. Fortyndet saltsyreoploesning, ca. 6 M.  1 rumfang saltsyre (HCl, p = 1,18 g/ml) blandes med 1 rumfang vand.  4.2. Kobberoploesning, 70 mg/l i 1,5 M saltsyre I en 1 000 ml maalekolbe oploeses 275 mg kobbersulfat (CuSO4 × 5H2O) afvejet med en noejagtighed paa 0,1 mg, i 250 ml 6 M saltsyreoploesning (4.1). Der fyldes op til maerket med vand og blandes.  4.3. Ascorbinsyreoploesning 50 g/l I en 1 000 ml maalekolbe oploeses med vand 50 g ascorbinsyre (C6H8O6). Der fyldes op til maerket med vand og blandes. Oploesningen opbevares i koeleskab.  4.4. n-butylacetat.  4.5. Ammoniumthiocyanatoploesning, 0,2 M I en 1 000 ml maalekolbe oploeses med vand 15,224 g NH4SCN. Der fyldes op til maerket med vand og blandes. Oploesningen opbevares i en farvet flaske.  4.6. Stannochloridoploesning, 50 g/l i 2 M saltsyre Oploesningen skal vaere helt klar og tilberedes umiddelbart foer brug. Der anvendes meget rent stannochlorid, idet oploesningen ellers ikke bliver klar.  Til fremstilling af 100 ml oploesning oploeses 5 g stannochlorid (SnCl2 × 2H2O) i 35 ml 6M saltsyre (4.1) i en 100 ml maalekolbe. Der tilsaettes 10 ml kobberoploesning (4.2), hvorefter der fyldes op til maerket med vand og blandes.  4.7. Molybdaenstandardoploesninger 4.7.1. Molybdaenstamoploesninger, 500 mg (Mo) pr. ml I en 1 000 ml maalekolbe oploeses 0,920 g ammoniummolybdat [(NH4)6Mo7O24 × 4H2O], afvejet med en noejagtighed paa 0,1 mg, i 6 M saltsyre (4.1). Der fyldes op til maerket med samme saltsyre og blandes.  4.7.2. Molybdaenmellemoploesning, 25 mg (Mo)/ml Til en 500 ml maalekolbe overfoeres 25 ml af stamoploesningen (4.7.1). Der fyldes op til maerket med 6 M saltsyre (4.1) og blandes.  4.7.3. Molybdaenarbejdsoploesning, 2,5 mg (Mo)/ml 10 ml af mellemoploesningen (4.7.2) overfoeres til en 100 ml maalekolbe, og der fyldes op til maerket med 6 M saltsyre (4.1) og blandes.  5. APPARATUR 5.1. Spektrometer til molekylaerabsorption, indstillet til 470 nm, og udstyret med 20 mm kuvetter 5.2. Skilletragt paa 200 eller 250 ml.  6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNINGEN 6.1. Oploesning af molybdaen i goedningsproeven Se metoderne 9.1 og/eller 9.2 samt evt. 9.3.  6.2. Forberedelse af analyseoploesningen En alikvot af ekstraktet (6.1) fortyndes med 6 M saltsyreoploesning, saa der opnaas en passende koncentration af molybdaen (Mo). Fortyndingsfaktoren betegnes D.  Af denne sidste oploesning udtages en alikvot (a) indeholdende 1 til 12 mg molybdaen (Mo), som overfoeres til skilletragten (5.2). Der fyldes op til 50 ml med 6 M saltsyreoploesning (4.1).  7. FREMGANGSMAADE 7.1. Fremstilling af blindproeve Der fremstilles en blindproeve ved at gennemfoere samtlige trin inklusive ekstraktionen og kun udelade goedningsproeven.  7.2. Fremstilling af standardoploesninger For at opnaa det optimale maaleomraade mellem 0 og 12,5 m Mo fremstilles 6 standardoploesninger med stigende koncentration ved at overfoere henholdsvis 0, 1, 2, 3, 4 og 5 ml af molybdaenarbejdsoploesningen (4.7.3) til skilletragtene (5.2). Der fyldes op til 50  ml med 6 M saltsyre (4.1). Tragtene indeholder henholdsvis 0, 2,5, 5,0, 7,5, 10 og 12,5 mg molybdaen (Mo).  7.3. Dannelse og adskillelse af kompekset Til hver skilletragt (6.2), (7.1) og (7.2), overfoeres efterhaanden i raekkefoelge:  - 10 ml kobberoploesning (4.2)- 20 ml ascorbinsyreoploesning (4.3).  Der blandes grundigt og ventes 2 til 3 minutter. Derefter tilsaettes:  - 10 ml n-butylacetat (4.4) med praecisionspipette, og - 20 ml thiocyanatoploesning (4.5).  Der omrystes i 1 minut for at traekke komplekset over i den organiske fase. Efter adskillelse af de to faser fjernes vandfasen fuldstaendigt og bortkastes. Derefter vaskes den organiske fase med - 10 ml stannochloridoploesning (4.6).  Der omrystes i 1 minut. Efter adskillelse af de to faser fjernes vandfasen fuldstaendigt. Den organiske fase opsamles i et reagensglas for at samle vanddraaberne i suspension.  7.4. Maaling Ved boelgelaengden 470 nm og under anvendelse af standardoploesningen paa 0 mg molybdaen (Mo)/ml (7.2) som reference maales og noteres absorbanserne af oploesningerne fremstillet under (7.3).  8. BEREGNING AF RESULTATERNE Kalibreringskurven tegnes ved som abscisse at afsaette de paagaeldende masser i mg molybdaen (Mo) i standardoploesningerne (7.2) og som ordinat de tilsvarende absorbansvaerdier (7.4), aflaest paa spektrometret.  Ud fra denne kurve bestemmes massserne af molybdaen (Mo) i analyseoploesningen (6.2) og i blindproeven (7.1). Disse masser betegnes henholdsvis (xs) og (xb).  Det procentvise indhold af molybdaen (Mo) i goedningen er lig med:  Mo % = [(xs   xb) × V/a × D]/(M × 104) Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:  Mo % = [(xs   xb) × V/a × 2D]/(M × 104) hvor Mo er maengden af molybdaen (Mo) udtrykt i procent af goedningen a er rumfanget af den alikvot, der er udtaget af den sidste fortyndingsoploesning (6.2), i ml xs er massen af molybdaen (Mo) i analyseoploesningen (6.2), i mg xb er massen af molybdaen (Mo) i blindproeven (7.1) svarende til samme rumfang (a) som den alikvote analyseoploesning (6.2), i mg V er ekstraktrumfanget fremstillet efter metode 9.1 eller 9.2, i ml D er faktoren svarende til den under 6.2 gennemfoerte fortynding M er massen af den proeve, der er afvejet efter metode 9.1 eller 9.2, i gram Beregning af fortyndingsfaktoren D hvis (a1), (a2) er alikvoter, og (v1), (v2) er rumfanget i ml svarende til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:  D = (v1/a1) × (v2/a2) Metode 9.11 BESTEMMELSE AF ZINK I GOEDNINGSEKSTRAKTER VED ATOMABSORPTIONSSPEKTROMETRI 1. FORMAAL I denne metode beskrives en procedure til bestemmelse af zink i goedningsekstrakter.  2. ANVENDELSESOMRAADE Denne procedure anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter af goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof (zink). Ekstrakterne  fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.  3. PRINCIP Efter passende behandling og fortynding af ekstraktet bestemmes zinkindholdet ved atomabsorptionsspektrometri.  4. REAGENSER 4.1. Saltsyreoploesning, ca. 6 M Se metode 9.4, afsnit 4.1.  4.2. Saltsyreoploesning, ca. 0,5 M Se metode 9.4, afsnit 4.2.  4.3. Lanthanoploesninger, 10 g (La)/liter Se metode 9.4, afsnit 4.3.  4.4. Zinkstandardoploesninger 4.4.1. Zinkstamoploesning, 1 000 mg Zn/ml I en 1 000 ml maalekolbe afvejes, med en noejagtighed paa 0,1 mg, noejagtigt 1 g zinkstoev eller zinkskael, og der tilsaettes 25 ml 6 M saltsyre (4.1). Naar alt zink er oploest fyldes op til maerket med vand og blandes.  4.4.2. Zinkarbejdsoploesning, 100 mg Zn/ml Til en 200 ml maalekolbe overfoeres 20 ml af stamoploesningen (4.4.1). Der fyldes op til maerket med 0,2 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes.  5. APPARATUR Atomabsorptionsspektrometer: Se metode 9.4, afsnit 5. Apparatet skal vaere forsynet med en zinklampe og instilles paa boelgelaengden 213,8 nm. Maalingen skal gennemfoeres med baggrundskorrektion.  6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNING 6.1. Oploesning af zink i goedningsproeven Se metoderne 9.1 og/eller 9.2, samt evt. 9.3.  6.2. Forberedelse af analyseoploesningen Se metode 9.4, afsnit 6.2. Analyseoploesningen skal indeholde 10 % (vv) lanthanoploesning.  7. FREMGANGSMAADE 7.1. Fremstilling af blindproeve Se metode 9.4, afsnit 7.1. Blindproeven skal indeholde 10 % (v/v) af den under 6.2 anvendte lanthanoploesning.  7.2. Fremstilling af standardoploesninger Se metode 9.4, afsnit 7.2.  For at opnaa det optimale maaleomraade mellem 0 og 5 mg zink (Zn)/ml overfoeres til en raekke 100 ml maalekolber henholdsvis 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 og 5 ml zinkarbejdsoploesning (4.4.2). I givet fald justeres saltsyrekoncentrationen, saa den ligger saa naert som  muligt op ad koncentrationen i analyseoploesningen. Der tilsaettes 10 ml af den under 6.2 anvendes lanthanoploesning til hver kolbe, hvorefter der fyldes op til maerket med 0,5 m saltsyreoploesning (4.2) og blandes.  Disse oploesninger indeholder henholdsvis 0, 0,5, 1, 2, 3, 4, og 5 mg zink (Zn)/ml.  7.3. Maaling Se metode 9.4, afsnit 7.3. Spektrometret (5) indstilles til at maale ved boelgelaengden 213,8 nm.  8. BEREGNING AF RESULTATERNE Se metode 9.4, afsnit 8.  Det procentvise indhold af zink (Zn) i goedningen er lig med:  Zn % = [(xs   xb) × V × D]/(M × 104) Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:  Zn % = [(xs   xb) × V × 2D]/(M × 104) hvor zn er maengden af zink (Zn) udtrykt i procent af goedningen xs er koncentrationen af zink i analyseoploesningen (6.2) i mg/ml xb er koncentrationen af zink i blindproeven (7.1) i mg/ml V er ekstratrumfanget fremstillet efter metode 9.1 eller 9.2, i ml D er faktoren svarende til den under 6.2 gennemfoerte fortynding M er massen af den proeve, der er afvejet efter metode 9.1 eller 9.2, i gram.  Beregning af fortyndingsfaktoren D hvis (a1), (a2), (a3), ., ., ., (ai) og (a) er alikvoter, og (v1), (v2), (v3), ., ., ., (vi) og (100) er rumfanget i ml svarende til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:  D % = [(v1/a1) × (v2/a2) × (v3/a3) ×.×.×.× (vi/ai) × (100/a)« (1) EFT nr. L 281 af 30. 9. 1989, s. 116.


Avis juridique important

|

31986L0102

Rådets direktiv 86/102/EØF af 24. marts 1986 om fjerde ændring af direktiv 74/329/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om emulgatorer, stabilisatorer, fortyknings- og geleringsmidler, der må anvendes i levnedsmidler

EF-Tidende nr. L 088 af 03/04/1986 s. 0040 - 0041 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 15 s. 0062  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 15 s. 0062

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 24. marts 1986  om fjerde aendring af direktiv 74/329/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om emulgatorer, stabilisatorer, fortyknings- og geleringsmidler, der maa anvendes i levnedsmidler  (86/102/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Ved Raadets direktiv 74/329/EOEF (4), senest aendret ved direktiv 85/6/EOEF (5), er der opstillet en liste over emulgatorer, stabilisatorer, fortyknings- og geleringsmidler, der maa anvendes i levnedsmidler;  i bilag II til direktiv 74/329/EOEF er der anfoert betegnelser for de stoffer, som medlemsstaterne midlertidigt kan godkende til anvendelse i levnedsmidler; denne undtagelsesbestemmelse gaelder kun indtil den 30. september 1985;  perioden for den midlertidige godkendelse af polysorbater boer forlaenges, saaledes at disse stoffer kan underkastes en fornyet bedoemmelse paa grundlag af enhver oplysning, som ikke hidtil er taget i betragtning;  anvendelsen af traganth (E 413) boer undersoeges efter en enquete foranstaltet af Kommissionen;  der boer fastsaettes en ny periode for den midlertidige godkendelse af karayagummi og af termisk oxideret sojaolie, omsat med mono- og diglycerider af spisefedtsyrer, saaledes at visse toksikologiske og teknologiske undersoegelser kan afsluttes, og en afgoerelse kan traeffes om disse stoffers eventuelle optagelse i bilag I til direktiv 74/329/EOEF eller om deres fjernelse fra naevnte direktiv;  pectin og amideret pectin kan paa grundlag af de seneste toksikologiske undersoegelser anses som aekvivalente;  polyoxyethylen (8) stearat, polyosyethylen (40) stearat, blandede maelkesyre- og spisefedtsyreestere af glycerol og propylenglycol samt dioctylnatriumsulfosuccinat maa ikke godkendes ved udloebet af en overgangsperiode, der skal muliggoere salg af levnedsmidler, som allerede er paa markedet, og som indeholder disse stoffer -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I direktiv 74/329/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. Artikel 2, stk. 2, affattes saaledes:  »2. Hvad angaar det i bilag I under nr. E 413 naevnte stof, traganth, foranstalter Kommissionen en undersoegelse og foreslaar paa grundlag af resultaterne om fornoedent Raadet, at dette senest den 31. december 1988 og efter fremgangsmaaden i traktatens artikel 100 traeffer afgoerelse om, at det skal udgaa af naevnte bilag eller om enhver anden hensigtsmaessig aendring af de for dette stof gaeldende regler.«.  2. Artikel 3 affattes saaledes:  »Artikel 3  1. Uanset artikel 2, stk. 1, kan medlemsstaterne indtil den 31. december 1988 give tilladelse til anvendelse i levnedsmidler af de i bilag II naevnte stoffer. For saa vidt angaar karayagummi og termisk oxideret sojaolie omsat med mono- og diglycerider af spisefedtsyrer kan Raadet dog i henhold til den i traktatens artikel 100 fastsatte fremgangsmaade inden den 31. december 1988 og efter en undersoegelse af Kommissionen traeffe bestemmelse om, at disse stoffer skal udgaa af naevnte bilag eller om enhver anden aendring af de for disse stoffer gaeldende regler.  Medlemsstaterne kan dog indtil 31. marts 1987 tillade markedsfoering af levnedsmidler, der indeholder foelgende stoffer:  - polyoxyethylen (8) stearat,  - polyoxyethylen (40) stearat,  - blandede maelkesyre- og spisefedtsyreestere af glycerol og propylenglycol,  - dioctylnatriumsulfosuccinat.  2. Saafremt en medlemsstat goer brug af den i stk. 1 omhandlede mulighed paa anden maade end ved opretholdelse af sin lovgivning, saadan som den var paa tidspunktet for meddelelsen af dette direktiv, skal den straks give de oevrige medlemsstater og Kommissionen meddelelse om de trufne foranstaltninger og fremlaegge dem dokumentation, som efter dens opfattelse berettiger disse foranstaltninger.  3. Raadet kan, inden udloebet af det i stk. 1, foerste afsnit, fastsatte tidsrum og med forbehold af stk. 1, foerste afsnit, i henhold til den i artikel 100 i traktaten fastsatte fremgangsmaade traeffe afgoerelse om optagelse i bilag I af de andre i bilag II omhandlede stoffer.  I det i stk. 2 naevnte tilfaelde kan Raadet i henhold til den i artikel 100 i traktaten fastsatte fremgangsmaade vedtage enhver anden hensigtsmaessig foranstaltning.«  3. I bilag I aendres betegnelserne E 440 a Pectin og E 440 b Amideret pectin saaledes:  »E 440 i) Pectin  ii) Pectin, amideret«.  4. Bilag II affattes saaledes:  »BILAG II  BETEGNELSER  Karayagummi (synonym: sterculia-gummi).  Polyoxyethylen (20) sorbitanmonolaurat (synonym: polysorbat 20).  Polyoxyethylen (20) sorbitanmonopalmitat (synonym: polysorbat 40).  Polyoxyethylen (20) sorbitanmonostearat (synonym: polysorbat 60).  Polyoxyethylen (20) sorbitantristearat (synonym: polysorbat 65).  Polyoxyethylen (20) sorbitanmonooleat (synonym: polysorbat 80).  Termisk oxideret sojaolie, omsat med mono- og diglycerider af spisefedtsyrer.«  Artikel 2  Artikel 1 faar virkning fra den 1. oktober 1985.  Artikel 3  Inden for en frist paa et aar fra meddelelsen af dette direktiv aendrer medlemsstaterne deres lovgivning i overensstemmelse med ovenstaaende bestemmelser og underretter straks Kommissionen herom. Den saaledes aendrede lovgivning kommer til anvendelse to aar efter meddelelsen af dette direktiv.  Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 24. marts 1986.  Paa Raadets vegne  G. BRAKS  Formand  (1) EFT nr. C 247 af 15. 9. 1984, s. 3.  (2) EFT nr. C 12 af 14. 1. 1985, s. 109.  (3) EFT nr. C 44 af 15. 2. 1985, p. 2.  (4) EFT nr. L 189 af 12. 7. 1974, s. 1.  (5) EFT nr. L 155 af 3. 1. 1985, s. 21.


Avis juridique important

|

31983L0585

Rådets direktiv 83/585/EØF af 25. november 1983 om 17. ændring af direktiv 64/54/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om konserveringsstoffer, som må anvendes i levnedsmidler

EF-Tidende nr. L 335 af 30/11/1983 s. 0038 - 0038 den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 14 s. 0242  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 14 s. 0242

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 25. november 1983  om 17. aendring af direktiv 64/54/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om konserveringsstoffer, som maa anvendes i levnedsmidler  (83/585/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  I direktiv 64/54/EOEF (4), senest aendret ved direktiv 81/214/EOEF (5), er der opstillet en liste over de konserveringsstoffer, hvis anvendelse til beskyttelse af levnedsmidler mod fordaervelse foraarsaget af mikroorganismer er tilladt;  det for tiden behandlede forslag fra Kommissionen tager sigte paa dels at tilfoeje kaliumsulfit og natamycin paa listen over tilladte konserveringsstoffer og dels at tillade thiabendazol til overfladebehandling af citrusfrugter og bananer uden tidsbegraensning;  indtil Raadet kan traeffe afgoerelse om dette forslag i dets helhed, og med forbehold af de loebende forhandlinger i denne anledning, boer tilladelsen til at anvende thiabendazol som bevarende foranstaltning midlertidigt forlaenges til 15. december 1983 med virkning fra den 1. juli 1982 for at undgaa enhver afbrydelse i det traditionelle handelsmoenster med hensyn til citrusfrugter og bananer -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Under nr. E 233, litra c), i sektion I i bilaget til direktiv 64/54/EOEF aendres »1. juli 1982« til »16. december 1983«.  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter med virkning fra den 1. juli 1982 de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv og underretter straks Kommissionen herom.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 25. november 1983.  Paa Raadets vegne  G. MORAITIS  Formand  (1) EFT nr. C 330 af 17. 12. 1981, s. 7.  (2) EFT nr. C 125 af 17. 5. 1982, s. 147.  (3) EFT nr. C 178 af 15. 7. 1982, s. 4.  (4) EFT nr. 12 af 27. 1. 1964, s. 161/64.  (5) EFT nr. L 101 af 11. 4. 1981, s. 10.


Avis juridique important

|

31996L0028

Kommissionens Direktiv 96/28/EF af 10. maj 1996 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 76/116/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om gødning (Tekst af betydning for EØS)

EF-Tidende nr. L 140 af 13/06/1996 s. 0030 - 0031

KOMMISSIONENS DIREKTIV 96/28/EF af 10. maj 1996 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 76/116/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om gødning (Tekst af betydning for EØS) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,under henvisning til Rådets direktiv 76/116/EØF af 18. december 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om gødning (1), senest ændret ved direktiv 89/530/EØF (2), særlig artikel 9, stk. 1 ogud fra følgende betragtninger:Ved traktatens artikel 7A etableres et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;i direktiv 76/116/EØF er der fastsat bestemmelser vedrørende markedsføring af EØF-gødninger på det indre marked;det er nødvendigt at tilføje nye gødninger til bilag I til direktiv 76/116/EØF, så disse kan drage fordel af den EF-mærkning, der er åbnet mulighed for i bilag II til dette direktiv;i meddelelse 94/C 138/04 (3) indføres en procedure, som bør følges af ethvert firma (fabrikant eller dennes repræsentant), som ønsker at gøre brug af den EF-mærkning, der er åbnet mulighed for i bilag II til direktiv 76/116/EØF, ved at indlevere en teknisk sagsmappe hos myndighederne i en medlemsstat, som refererer sagsmappen i arbejdsgruppen »Gødninger« under Europa-Kommissionen;de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Tilpasning til den Tekniske Udvikling af Direktiver, som tager sigte på at fjerne de tekniske hindringer for samhandelen i gødningssektoren -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 I bilag I til direktiv 76/116/EØF foretages følgende ændringer:1) Gødningen i bilag I til nærværende direktiv indsættes i del A, punkt 1, med titlen »Kvælstofgødninger«.2) Gødningerne i bilag II til nærværende direktiv indsættes i del D med titlen »Gødninger indeholdende sekundære næringsstoffer«.Artikel 2 Følgende produkt og tolerance indsættes under punkt A.1 i bilag III til direktiv 76/116/EØF:>TABELPOSITION>Artikel 3 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 31. maj 1997. De underretter straks Kommissionen herom.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 4 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 10. maj 1996.På Kommissionens vegneMartin BANGEMANNMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 24 af 30. 1. 1976, s. 21.(2) EFT nr. L 281 af 30. 9. 1989, s. 116.(3) EFT nr. C 138 af 20. 5. 1994, s. 4.BILAG I BILAG I >TABELPOSITION>BILAG II BILAG I >TABELPOSITION>


title: Kommissionens direktiv 2007/39/EF af 26. juni 2007 om ændring af bilag II til Rådets direktiv 90/642/EØF for så vidt angår maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af diazinon (EØS-relevant tekst)

text:
               27.6.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 165/25

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2007/39/EF
   af 26. juni 2007
   om ændring af bilag II til Rådets direktiv 90/642/EØF for så vidt angår maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af diazinon
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager (1), særlig artikel 7, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den rapporterende medlemsstat har meddelt Kommissionen, at det i lyset af betænkelighederne vedrørende forbrugernes indtagelse af diazinon kunne være nødvendigt at revidere maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer af dette stof i direktiv 90/642/EØF. Forslag til revision af EF-maksimalgrænseværdierne er blevet forelagt for Kommissionen.

               (2)

               EF-maksimalgrænseværdierne og de grænseværdier, der anbefales af Codex Alimentarius, fastsættes og vurderes efter de samme procedurer. Der findes flere Codex-maksimalgrænseværdier for diazinon. De EF-maksimalgrænseværdier, der er baseret på Codex-maksimalgrænseværdier, er også blevet vurderet af den rapporterende medlemsstat på baggrund af de nye oplysninger om risikoen for forbrugerne.

               (3)

               Forbrugernes livslange og kortfristede eksponering for diazinon via fødevarer er blevet revurderet efter Fællesskabets procedurer og praksis under hensyntagen til de retningslinjer, der er offentliggjort af Verdenssundhedsorganisationen (2). Der bør på dette grundlag fastsættes nye maksimalgrænseværdier, der sikrer, at der ikke sker en uacceptabel eksponering af forbrugerne.

               (4)

               Hvor det er relevant, er den akutte eksponering af forbrugerne for diazinon via hver af de fødevarer, der kan indeholde restkoncentrationer, blevet vurderet efter Fællesskabets procedurer og praksis under hensyntagen til de retningslinjer, der er offentliggjort af Verdenssundhedsorganisationen. Det konkluderes, at tilstedeværelse af pesticidrester på niveau med eller under de nye maksimalgrænseværdier ikke vil give anledning til akutte toksiske virkninger.

               (5)

               Det er derfor nødvendigt at ændre de maksimalgrænseværdier, der er indeholdt i bilag II til direktiv 90/642/EØF, for at sikre passende overvågning af og kontrol med forbuddet mod dets anvendelse og for at beskytte forbrugerne.

               (6)

               Fællesskabets handelspartnere er blevet konsulteret om de nye maksimalgrænseværdier via Verdenshandelsorganisationen, og der er taget hensyn til deres kommentarer til disse grænseværdier.

               (7)

               Bilag II til direktiv 90/642/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (8)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Direktiv 90/642/EØF ændres i overensstemmelse med bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 27. december 2007 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser fra den 28. december 2007.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juni 2007.

            På Kommissionens vegne

         Markos KYPRIANOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 350 af 14.12.1990, s. 71. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2007/28/EF (EUT L 135 af 26.5.2007, s. 6).

      (2)  Guidelines for predicting dietary intake of pesticide residues (revised), prepared by the GEMS/Food Programme in collaboration with the Codex Committee on Pesticide Residues, offentliggjort af Verdenssundhedsorganisationen i 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).

      BILAG
      I del A i bilag II til direktiv 90/642/EØF affattes oplysningerne om diazinon således:

                     Pesticidrester og maksimalgrænseværdier (mg/kg)

                     »Grupper af og eksempler på individuelle produkter, for hvilke der gælder MGV

                     Diazinon

               1.   Frugter, friske, tørrede eller ubehandlede, konserveret ved frysning, ikke tilsat sukker; nødder

                                 i)

                                 CITRUSFRUGTER

                     0,01 (1)

                     Grapefrugter

                     Citroner

                     Limefrugter

                     Mandariner (herunder klementiner og lignende krydsninger)

                     Appelsiner

                     Pompelmus

                     Andre

                                 ii)

                                 TRÆNØDDER (også afskallede)

                     Mandler

                     0,05

                     Paranødder

                     Cashewnødder

                     Kastanjer

                     Kokosnødder

                     Hasselnødder

                     Macadamia

                     Pekannødder

                     Pinjekerner

                     Pistacienødder

                     Valnødder

                     Andre

                     0,01 (1)

                                 iii)

                                 KERNEFRUGTER

                     0,01 (1)

                     Æbler

                     Pærer

                     Kvæder

                     Andre

                                 iv)

                                 STENFRUGTER

                     0,01 (1)

                     Abrikoser

                     Kirsebær

                     Ferskner (herunder nektariner og lignende krydsninger)

                     Blommer

                     Andre

                                 v)

                                 BÆR OG SMÅFRUGTER

                                 a)

                                 Spisedruer og druer til vinfremstilling

                     0,01 (1)

                     Spisedruer

                     Druer til vinfremstilling

                                 b)

                                 Jordbær (undtagen vildtvoksende)

                     0,01 (1)

                                 c)

                                 Stængelfrugter (undtagen vildtvoksende)

                     0,01 (1)

                     Brombær

                     Korbær

                     Loganbær

                     Hindbær

                     Andre

                                 d)

                                 Andre småfrugter og bær (undtagen vildtvoksende)

                     Blåbær

                     Tranebær

                     0,2

                     Solbær og ribs (røde, hvide)

                     Stikkelsbær

                     Andre

                     0,01 (1)

                                 e)

                                 Vildtvoksende bær og frugter

                     0,01 (1)

                                 vi)

                                 DIVERSE FRUGTER

                     Avocadoer

                     Bananer

                     Dadler

                     Figner

                     Kiwifrugter

                     Kumquats

                     Litchiblommer

                     Mangofrugter

                     Spiseoliven

                     Oliven (oliefremstilling)

                     Papaja

                     Passionsfrugter

                     Ananas

                     0,3

                     Granatæbler

                     Andre

                     0,01 (1)

               2.   Grøntsager, friske eller ubehandlede, frosne eller tørrede

                                 i)

                                 ROD- OG KNOLDGRØNTSAGER

                     Rødbeder

                     Gulerødder

                     Maniok

                     Knoldselleri

                     Peberrod

                     Jordskokker

                     Pastinakker

                     Persillerod

                     Radiser

                     0,1

                     Skorzonerrod

                     Batater

                     Kålroer

                     Majroer

                     Yams

                     Andre

                     0,01 (1)

                                 ii)

                                 LØG

                     Hvidløg

                     Løg, alm.

                     0,05

                     Skalotteløg

                     Forårsløg

                     Andre

                     0,01 (1)

                                 iii)

                                 FRUGTGRØNTSAGER

                                 a)

                                 Solanacea

                     Tomater

                     Peberfrugter

                     0,05

                     Auberginer

                     Okra

                     Andre

                     0,01 (1)

                                 b)

                                 Cucurbitae — spiselig skræl

                     0,01 (1)

                     Agurker

                     Drueagurker

                     Courgetter

                     Andre

                                 c)

                                 Cucurbitae — ikke spiselig skræl

                     0,01 (1)

                     Meloner

                     Græskar

                     Vandmeloner

                     Andre

                                 d)

                                 Sukkermajs

                     0,02

                                 iv)

                                 KÅL

                                 a)

                                 Blomsterkål

                     0,01 (1)

                     Broccoli

                     Blomkål

                     Andre

                                 b)

                                 Hovedkål

                     Rosenkål

                     Hvid- og rødkål

                     0,5

                     Andre

                     0,01 (1)

                                 c)

                                 Bladkål

                     Kinakål

                     0,05

                     Grønkål

                     Andre

                     0,01 (1)

                                 d)

                                 Kålrabi

                     0,2

                                 v)

                                 BLADGRØNTSAGER OG FRISKE URTER

                     0,01 (1)

                                 a)

                                 Salat og lignende

                     Karse

                     Vårsalat

                     Hoved- og pluksalat

                     Endivie, bredbladet

                     Rucola

                     Blade og stilke af kål

                     Andre

                                 b)

                                 Spinat og lignende

                     Spinat

                     Bladbeder

                     Andre

                                 c)

                                 Brøndkarse

                                 d)

                                 Julesalat

                                 e)

                                 Urter

                     Kørvel

                     Purløg

                     Persille

                     Selleriblade

                     Andre

                                 vi)

                                 BÆLGFRUGTER (friske)

                     0,01 (1)

                     Bønner (med bælg)

                     Bønner (uden bælg)

                     Ærter (med bælg)

                     Ærter (uden bælg)

                     Andre

                                 vii)

                                 STÆNGELGRØNTSAGER (friske)

                     0,01 (1)

                     Asparges

                     Kardoner

                     Selleri

                     Fennikel

                     Artiskokker

                     Porrer

                     Rabarber

                     Andre

                                 viii)

                                 SVAMPE

                     0,01 (1)

                                 a)

                                 Svampe, dyrkede

                                 b)

                                 Svampe, vildtvoksende

                                 3.

                                 Bælgplanter

                     0,01 (1)

                     Bønner

                     Linser

                     Ærter

                     Lupiner

                     Andre

                                 4.

                                 Oliefrø

                     0,02 (1)

                     Hørfrø

                     Jordnødder

                     Valmuefrø

                     Sesamfrø

                     Solsikkefrø

                     Rapsfrø

                     Sojabønner

                     Sennepsfrø

                     Bomuldsfrø

                     Hampefrø

                     Andre

                                 5.

                                 Kartofler

                     0,01 (1)

                     Nye kartofler

                     Spisekartofler

                                 6.

                                 Te (blade og stilke, tørrede, også gærede, af Camellia sinensis))

                     0,02 (1)

                                 7.

                                 Humle (tørret), også humlepellets og ikke koncentreret pulver

                     0,5

         (1)  Angiver bestemmelsesgrænseværdien.«