Avis juridique important

|

31982L0471

Rådets direktiv 82/471/EØF af 30. juni 1982 om visse produkter, der anvendes i foderstoffer

EF-Tidende nr. L 213 af 21/07/1982 s. 0008 - 0014 den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 25 s. 0311  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 25 s. 0311  den finske specialudgave: kapitel 3 bind 15 s. 0098  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 15 s. 0098

++++  RAADETS DIREKTIV  af 30 . juni 1982  om visse produkter , der anvendes i foderstoffer   ( 82/474/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 43 og 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Den animalske produktion er af stor betydning for landbruget i Faellesskabet ; tilfredsstillende resultater er i meget hoej grad betinget af , at der anvendes velegnede foderstoffer af god kvalitet ;  en ordning paa foderstofomraadet spiller en vaesentlig rolle for produktivitetsstigningen inden for landbruget ;  forbruget af foderproteiner er fortsat voksende i Faellesskabet paa grund af de stadig stigende behov inden for opdraetten ;  denne foroegede efterspoergsel har i de senere aar vaeret ledsaget af en maerkbar nedgang i udbudet paa verdensmarkedet af visse proteinrige foderstoffer ;  i en saadan knaphedssituation maa foderindustrien soege efter substitutionsvarer , der kan sikre forsyningen ;  i de tilfaelde , hvor der i medlemsstaterne allerede findes visse administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om disse produkter , afviger disse paa vaesentlige punkter fra hinanden ; de indvirker derfor direkte paa faellesmarkedets oprettelse og funktion og boer harmoniseres ;  da disse substitutionsvarer fremstilles ved hjaelp af ny teknik , boer der fastsaettes regler for deres omsaetning i Faellesskabet som foderstoffer eller bestanddele heraf , og det boer for hver af de paagaeldende grupper fastsaettes , hvilke produkter der er godkendt , samt paa hvilke betingelser de godkendte produkter skal anvendes ;  inden et nyt produkt optages i en af de paagaeldende grupper , er det noedvendigt at sikre sig , at det indeholder de oenskede naeringsvaerdier , der boer ogsaa sikres , at disse produkter , naar de anvendes korrekt , ikke har en ugunstig virkning paa dyrs og menneskers sundhed eller paa miljoeet og ikke er til ulempe for forbrugeren ved at aendre animalske produkters egenskaber ;  for at sikre overholdelsen af de grundlaeggende principper i tilladelsen boer der for produkter , som henhoerer under saerlige grupper , paa en medlemsstats foranstaltning ske forelaeggelse af oplysningsmateriale ; for at lette undersoegelsen af de paagaeldende stoffer boer dette oplysningsmateriale udarbejdes paa grundlag af faelles retningslinjer fastlagt af Raadet senest paa datoen for direktivets gennemfoerelse ;  medlemsstaterne boer foreloebigt , og indtil der traeffes en faellesskabsafgoerelse herom , have mulighed for at opretholde de nationale tilladelser , som de har udstedt vedroerende produkter , som ikke for tiden er anfoert i direktivets bilag , eller vedroerende bestemte produkter , som i visse tilfaelde er omfattet af andre betingelser ; dog boer der under alle omstaendigheder traeffes en faellesskabsafgoerelse inden to aar efter meddelelsen af direktivet for saa vidt angaar produkter fremstillet paa basis af gaersorterne " Candida " dyrket paa n-alkaner ;  nitrogenholdige forbindelser , der ikke er proteiner , boer i deres egenskab af produkter , hvorved der sker direkte eller indirekte tilfoersel af protein , henhoere under bestemmelserne i dette direktiv ; derfor boer Raadets direktiv 70/524/EOEF af 23 . november 1970 om tilsaetningsstoffer til foderstoffer ( 4 ) aendres for saa vidt angaar bilagene , i hvilke der er fastsat foreloebige regler for denne gruppe af produkter ;  naeringsvaerdien af de paagaeldende produkter og deres uskadelighed afhaenger i hoej grad af produkternes sammensaetning , deres anvendelsesbetingelser og fremstillingsmaader ; derfor er det absolut noedvendigt i visse tilfaelde at foreskrive obligatorisk maerkning , for at forbrugeren kan vaere beskyttet mod bedrag og kan anvende de produkter , der stilles til raadighed , paa den bedst mulige maade ;  faellesskabsreglerne boer ikke anvendes paa de paagaeldende produkter eller de foderstoffer , der indeholder disse produkter , som er bestemt til udfoersel til tredjelande , fordi der i almindelighed der gaelder andre regler ;  for at sikre at bestemmelserne i dette direktiv overholdes , naar disse produkter eller foderstoffer , som indeholder disse produkter , bringes i handelen , boer medlemsstaterne fastsaette egnede kontrolforanstaltninger ;  naar produkter eller foder , der indeholder disse produkter , opfylder disse betingelser , maa de kun underkastes de i dette direktiv fastsatte handelsrestriktioner ;  en egnet faellesskabsprocedure er absolut noedvendig , dels med henblik paa at tilpasse bestemmelserne i bilaget og retningslinjerne for forelaeggelse af oplysningsmateriale vedroerende visse produkter , dels med henblik paa i givet fald at fastsaette kriterierne for disse produkters sammensaetning og renhed samt deres fysisk-kemiske og biologiske egenskaber i henhold til udviklingen inden for den videnskabelige og tekniske viden ;  med henblik paa at opstille alle noedvendige garantier boer den oprettede faellesskabsprocedure foreskrive en obligatorisk hoering af den af Kommissionen oprettede videnskabelige komité for foder og Den videnskabelige komité for Levnedsmidler i tilfaelde af visse aendringer af bilaget ;  medlemsstaterne boer have mulighed for , naar der er fare for dyr og menneskers sundhed , midlertidigt at suspendere tilladelsen til at anvende et produkt eller at aendre de bestemmelser , der i givet fald er fastsat for det paagaeldende produkt ;  for at undgaa at en medlemsstat misbruger denne mulighed , boer der paa faellesskabsplan omgaaende og som hastesag samt paa grundlag af bevismateriale traeffes afgoerelse om aendringer af bilagene ;  for at lette anvendelsen af dette direktiv boer der anvendes en fremgangsmaade , ved hvilken der inden for rammerne af Den staaende komité for Foderstoffer , der blev nedsat ved afgoerelse 70/372/EOEF ( 5 ) , skabes et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  1 . Dette direktiv gaelder for produkter , der fremstilles efter visse tekniske fremgangsmaader med henblik paa direkte eller indirekte tilfoersel af proteiner , og som bringes i handelen i Faellesskabet som foder eller iblandet i foder .  2 . Dette direktivs anvendelse beroerer ikke faellesskabsbestemmelserne vedroerende  a ) tilsaetningsstoffer til foder ;  b ) fastsaettelse af graensevaerdier for uoenskede stoffer og produkter i foder ;  c ) fastsaettelse af graensevaerdier for pesticidrester paa og i produkter , der er bestemt til foede for mennesker eller dyr ;  d ) handel med ublandet foder eller foderblandinger ;  e ) patogene mikroorganismer i foder .  Artikel 2  Definitionerne i artikel 2 i direktiv 70/524/EOEF finder anvendelse paa dette direktiv .  Artikel 3  1 . Medlemsstaterne foreskriver , at foderstoffer , der henhoerer under en af de grupper af produkter , som er anfoert i bilaget , eller som indeholder saadanne produkter , kun maa bringes i handelen , saafremt :  a ) det paagaeldende produkt er anfoert i bilaget ,  b ) de krav , der i givet fald er fastsat i bilaget , er opfyldt .  2 . Medlemsstaterne kan i forsoegs - eller i videnskabeligt oejemed bestemme , at stk . 1 kan fraviges , for saa vidt som der foretages en tilstraekkelig officiel kontrol .  Artikel 4  1 . Uanset artikel 3 , stk . 1 , kan medlemsstaterne , indtil der traeffes beslutning i overensstemmelse med artikel 6 , fortsat tillade , at der goeres brug af de tilladelser , som er indroemmet paa deres omraade  a ) foer datoen for dette direktivs gennemfoerelse , for saa vidt angaar de produkter , der ikke optraeder under de i bilaget anfoerte produktgrupper , bortset fra produkter fremstillet paa basis af gaersorterne " Candida " dyrket paa n-alkaner ;  b ) foer meddelelsen af dette direktiv , for saa vidt angaar dels produkter fremstillet paa basis af gaersorterne  " Candida " dyrket paa n-alkaner , og dels de produkter , der er anfoert i bilaget , punkt 1.2.1 , og som opfylder andre krav end de deri stillede .  2 . Medlemsstaterne tilstiller de oevrige medlemsstater og Kommissionen en liste over de produkter , som i overensstemmelse med stk . 1 er tilladt paa deres omraade .  Artikel 5  1 . Uanset bestemmelserne om maerkning af enkeltfoderstoffer og foderblandinger , foreskriver medlemsstaterne , at de produkter , der er anfoert i bilaget kun maa bringes i handelen som foder eller iblandet foder , saafremt de angivelser , som i givet fald er fastsat i bilaget , anfoeres paa emballagen , paa beholderen eller paa en etiket fastgjort paa beholderen .  2 . Medlemsstaterne foreskriver , at de i stk . 1 naevnte angivelser skal anfoeres i et ledsagedokument , naar det drejer sig om produkter , der bringes i handelen som bulkvarer .  Artikel 6  1 . De aendringer af bilaget , som skal foretages af hensyn til den videnskabelige eller tekniske udvikling , fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 13 . For saa vidt angaar de i bilaget , punkt 1.1 og 1.2 , naevnte produkter , hoerer Kommissionen med henblik herpaa Den videnskabelige komité for Foder og Den videnskabelige komité for Levnedsmidler .  For saa vidt angaar de i artikel 4 , stk . 1 , omhandlede produkter fremstillet paa basis af gaersorterne " Candida " dyrket paa n-alkaner traeffes der afgoerelse efter fremgangsmaaden i artikel 13 senest to aar efter meddelelsen af dette direktiv og efter hoering af Den videnskabelige komité for Foder og Den videnskabelige komité for Levnedsmidler .  2 . Ved aendring af bilaget iagttages foelgende principper :  A . Et produkt anfoeres kun i bilaget , saafremt det  a ) har naeringsvaerdi for dyr i form af nitrogen - eller proteintilskud ,  b ) ved korrekt anvendelse ikke har skadelig virkning paa menneskers eller dyrs sundhed eller paa miljoeet , og ikke er til ulempe for forbrugeren ved at aendre de animalske produkters egenskaber ,  c ) kan kontrolleres i foderet .  B . Et produkt udgaar af bilaget , saafremt et af de krav , der er anfoert under litra A , ikke opfyldes .  3 . De kriterier , der goer det muligt at karakterisere de i dette direktiv omhandlede produkter , isaer kriterierne for sammensaetning og renhed samt de fysisk-kemiske og biologiske egenskaber , fastsaettes under hensyn til den videnskabelige og tekniske viden efter fremgangsmaaden i artikel 13 .  Artikel 7  1 . For at sikre sig , at de i bilaget , punkt 1.1 og 1.2 , omhandlede produkter er i overensstemmelse med principperne i artikel 6 , stk . 2 , paaser medlemsstaterne , at oplysningsmateriale i overensstemmelse med stk . 2 i denne artikel oversendes officielt til medlemsstaterne , til Kommissionen og til medlemmerne af de af Kommissionen oprettede videnskabelige komiteer , saafremt disse skal hoeres .  2 . Paa forslag af Kommissionen vedtager Raadet retningslinjer for udarbejdelsen af det i stk . 1 omhandlede oplysningsmateriale , saaledes at disse retningslinjer senest anvendes fra datoen for dette direktivs ivaerksaettelse .  Senere aendringer af retningslinjerne af hensyn til den videnskabelige og tekniske udvikling vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 13 .  3 . Medlemsstaterne og Kommissionen samt de oevrige modtagere af det i stk . 1 naevnte oplysningsmateriale soerger paa begrundet anmodning fra anmelderen for , at oplysninger , hvis udbredelse kunne skade den industrielle eller kommercielle ejendomsret , behandles fortroligt .  Foelgende kan ikke betragtes som fabrikations - eller forretningshemmeligheder :   - produktets benaevnelse og sammensaetning , i givet fald angivelsen af substrat og mikroorganisme ,   - produktets fysisk-kemiske og biologiske egenskaber ,   - fortolkningen af de farmakologiske , toksikologiske og oekotoksikologiske data ,   - analysemetoder til kontrol af det i foderet indeholdte produkt .  Artikel 8  1 . Saafremt en medlemsstat ud fra en gennemgaaende aendring som er fremkommet efter direktivets vedtagelse , som foelge af nye data , eller ved en nyvurdering af de allerede foreliggende data , konstaterer , at et af de produkter , der er naevnt i bilaget eller anvendelsen heraf paa eventuelt fastsatte betingelser , udgoer en fare for menneskers eller dyrs sundhed , selv om der er overensstemmelse med dette direktiv , kan denne medlemsstat paa sit omraade midlertidigt suspendere eller indskraenke anvendelsen af de omhandlede bestemmelser . Den underretter straks de oevrige medlemsstater og Kommissionen herom , idet den angiver de grunde , der har foert til dens afgoerelse .  2 . Kommissionen undersoeger snarest muligt de grunde , som den paagaeldende medlemsstat har anfoert , og konsulterer dernaest medlemsstaterne i Den staaende komité for Foder , hvorefter den straks afgiver sin udtalelse og traeffer passende foranstaltninger .  3 . Saafremt Kommissionen finder , at det er noedvendigt at foretage aendringer i direktivet for at afhjaelpe de i stk . 1 omhandlede vanskeligheder og for at sikre beskyttelsen af * enneskers og dyrs sundhed , ivaerksaetter den den i artikel 14 fastsatte fremgangsmaade med henblik paa at fastlaegge saadanne aendringer ; i dette tilfaelde kan den medlemsstat , som har indfoert beskyttelsesforanstaltninger , opretholde disse , indtil de omhandlede aendringer traeder i kraft .  Artikel 9  Til brug i samhandelen mellem medlemsstaterne affattes de i artikel 5 foreskrevne oplysninger paa mindst ét af modtagerlandets officielle sprog .  Artikel 10  Medlemsstaterne soerger for , at foder , der er i overensstemmelse med dette direktiv , med hensyn til eventuelt indhold af de i bilaget anfoerte produkter og til maerkning kun er undergivet de i dette direktiv fastsatte handelsrestriktioner .  Artikel 11  Medlemsstaterne soerger for , at animalske produkter ikke undergives nogen handelsrestriktioner som foelge af dette direktivs anvendelse .  Artikel 12  Medlemsstaterne traeffer alle noedvendige foranstaltninger til i handelsleddene i det mindste ved stikproever officielt at kunne kontrollere overholdelsen af de i dette direktiv fastsatte bestemmelser for foder .  Artikel 13  1 . Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel , indbringer formanden paa eget initiativ eller paa anmodning af en medlemsstats repraesentant sagen for Den staaende komité for Foderstoffer , der er nedsat ved Raadets afgoerelse af 20 . juli 1970 , i det foelgende benaevnt " komiteen " .  2 . Kommissionens repraesentant forelaegger komiteen et udkast til de foranstaltninger , der skal traeffes . Komiteen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist , som formanden kan fastsaette under hensyn til , hvor meget det foreliggende spoergsmaal haster . Udtalelsen vedtages med et flertal paa femogfyrre stemmer , idet medlemsstaternes stemmer tildeles vaegt efter traktatens artikel 148 , stk . 2 . Formanden deltager ikke i afstemningen .  3 . a ) Kommissionen traeffer de paataenkte foranstaltninger , saafremt de er i overensstemmelse med komiteens udtalelse .  b ) Saafremt de paataenkte foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med komiteens udtalelse , eller der ikke er afgivet nogen udtalelse , foreslaar Kommissionen omgaaende Raadet de foranstaltninger , der skal traeffes . Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal .  c ) Har Raadet efter forslagets forelaeggelse ikke inden udloebet af en frist paa tre maaneder truffet nogen afgoerelse , vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen , medmindre Raadet med simpelt flertal gaar imod de paagaeldende foranstaltninger .  Artikel 14  1 . Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel , indbringer formanden , paa eget initiativ eller paa anmodning af en medlemsstats repraesentant , sagen for komiteen .  2 . Kommissionens repraesentant forelaegger komiteen et udkast til de foranstaltninger , der skal traeffes . Komiteen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist paa to dage . Udtalelsen vedtages med et flertal paa femogfyrre stemmer , idet medlemsstaternes stemmer tildeles vaegt efter traktatens artikel 148 , stk . 2 . Formanden deltager ikke i afstemningen .  3 . a ) Kommissionen traeffer de paataenkte foranstaltninger , saafremt de er i overensstemmelse med komiteens udtalelse .  b ) Saafremt de paataenkte foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med komiteens udtalelse , eller der ikke er afgivet nogen udtalelse , foreslaar Kommissionen omgaaende Raadet de foranstaltninger , der skal traeffes . Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal .  c ) Har Raadet efter forslagets forelaeggelse ikke inden udloebet af en frist paa 15 dage truffet nogen afgoerelse , vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen , medmindre Raadet med simpelt flertal gaar imod de paagaeldende foranstaltninger .  Artikel 15  I bilag I , del K og bilag II , del D b ) i direktiv 70/524/EOEF udgaar alle henvisninger til nitrogenholdige forbindelser , der ikke er proteiner .  Artikel 16  Dette direktiv gaelder ikke for foder , for hvilket det mindst ved en passende angivelse godtgoeres , at det er bestemt til udfoersel til tredjelande .  Artikel 17  Medlemsstaterne saetter to aar efter meddelelsen af dette direktiv de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv . De underretter straks Kommissionen herom .  Artikel 18  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 30 . juni 1982 .  Paa Raadets vegne  Ph . MAYSTADT  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 197 af 18 . 8 . 1977 , s . 3 .  ( 2 ) EFT nr . C 63 af 13 . 3 . 1978 , s . 53 .  ( 3 ) EFT nr . C 84 af 8 . 4 . 1978 , s . 4 .  ( 4 ) EFT nr . L 270 af 14 . 12 . 1970 , s . 1 .  ( 5 ) EFT nr . L 170 af 3 . 8 . 1970 , s . 1 .  BILAG  1 * 2 * 3 * 4 * 5 * 6 * 7 *  Benaevnelse af produktgrupper * Benaevnelse af produktet * Produktets kemiske betegnelse eller mikroorganismens art * Kultursubstrat ( eventuelle naermere angivelser ) * Karakteristika for produktets sammensaetning * Dyreart * Saerlige bestemmelser *  1 . Proteiner , som er frembragt paa grundlag af foelgende grupper af mikroorganismer * * * * * * *  1.1 . Bakterner * * * * * * *  1.2 . Gaer : * Alle gaersorter * Saccharomyces cerevissae , Saccharomyces carlsbergiensis * Melasse , vinasse , korn og stivelsesholdige produkter , frugtsaft , valle , maelkesyre , hydrolysen af vegetabilske fibre *  - * Alle dyrearter * *   * * Kluyveromyces lactis , Kluyveromyces fragilis * Melasse , vinasse , korn og stivelsesholdige produkter , frugtsaft , valle , maelkesyre , hydrolysen af vegetabilske fibre * - * Alle dyrearter * *  1.2.1 . Gaer dyrket paa substrater af animalsk eller vegetabilsk oprindelse * - fremstillet paa grundlag af de i hhv . spalte 3 og 4 opregnede mikroorganismer og substrater * Saccharomyces cerevissae , Saccharomyces carlsbergiensis * Melasse , vinasse , korn og stivelsesholdige produkter , frugtsaft , valle , maelkesyre , hydrolysen af vegetabilske fibre * - * Alle dyrearter * *   * * Kluyveromyces lactis , Kluyveromyces fragilis * Melasse , vinasse , korn og stivelsesholdige produkter , frugtsaft , valle , maelkesyre , hydrolysen af vegetabilske fibre * - * Alle dyrearter * *   * - hvis celler er blevet draebt * * * * * *  1.2.2 . Gaert dyrket paa andre substrater end de under 1.2.1 omhandlede * * * * * * *  1.3 . Alger * - * - * * * * *  1.4 . Laverestaaende svampe * * * * * * *  2 . Ikke-aeggehvideholdige nitrogenforbindelser og tilsvarende produkter fra foelgende grupper : * * * * * * *  2.1 . Urinstof og derivater heraf : * 2.1.1 . Urinstof * CO(NH2)2 * - * Minimums renhed 98 % * Droevtygger fra det tidspunkt , hvor droevtygningen indlesdes * Foelgende oplyses paa foderblandingens etikette eller emballage : *   * * * * * * - produktets benaevnelse eventuelt den i foderblandingen indeholdte maengde , saafremt der findes officielle analysemetoder ; *   * * * * * * - indholdet af nitrogen udtrykt som proteinaekvivalens som bibringes af dende ikke-aeggehvideholdige nitrogenforbindelse(r ) *   * * * * * * - passende brugsanvisning med angivelse af bl.a . de dyrearter , foderstoffet er beregnet til , og det samlede maksimumindhold af ikke-aeggehvideholdige nitrogenstoffer som ikke maa overskrides i en dagsration . *   * 2.1.2 . Biuret * C2H5O2N3 * - * Minimums renhed 98 % * Droevtygger fra det tidspunkt , hvor droevtygningen indlesdes * Foelgende oplyses paa foderblandingens etikette eller emballage : *   * * * * * * - produktets benaevnelse eventuelt den i foderblandingen indeholdte maengde , saafremt der findes officielle analysemetoder ; *   * * * * * * - indholdet af nitrogen udtrykt som proteinaekvivalens som bibringes af dende ikke-aeggehvideholdige nitrogenforbindelse(r ) *   * * * * * * - passende brugsanvisning med angivelse af bl.a . de dyrearter , foderstoffet er beregnet til , og det samlede maksimumindhold af ikke-aeggehvideholdige nitrogenstoffer som ikke maa overskrides i en dagsration . *   * 2.1.3 . Urinphosphat * CO(NH2)2H3PO4 * - * Minimums renhed 98 % * Droevtygger fra det tidspunkt , hvor droevtygningen indlesdes * Foelgende oplyses paa foderblandingens etikette eller emballage : *   * * * * * * - produktets benaevnelse eventuelt den i foderblandingen indeholdte maengde , saafremt der findes officielle analysemetoder ; *   * * * * * * - indholdet af nitrogen udtrykt som proteinaekvivalens som bibringes af dende ikke-aeggehvideholdige nitrogenforbindelse(r ) *   * * * * * * - passende brugsanvisning med angivelse af bl.a . de dyrearter , foderstoffet er beregnet til , og det samlede maksimumindhold af ikke-aeggehvideholdige nitrogenstoffer som ikke maa overskrides i en dagsration . *   * 2.1.4 . Isobutandiurinstof * ( CH3)2-CH-CH-(NHCONH2)2 *  - * Minimums renhed 98 % * Droevtygger fra det tidspunkt , hvor droevtygningen indlesdes * Foelgende oplyses paa foderblandingens etikette eller emballage : *   * * * * * * - produktets benaevnelse eventuelt den i foderblandingen indeholdte maengde , saafremt der findes officielle analysemetoder ; *   * * * * * * - indholdet af nitrogen udtrykt som proteinaekvivalens som bibringes af dende ikke-aeggehvideholdige nitrogenforbindelse(r ) *   * * * * * * - passende brugsanvisning med angivelse af bl.a . de dyrearter , foderstoffet er beregnet til , og det samlede maksimumindhold af ikke-aeggehvideholdige nitrogenstoffer som ikke maa overskrides i en dagsration . *  1 * 2 * 3 * 4 * 5 * 6 * 7 *  Benaevnelse af produktgrupper * Benaevnelse af produktet * Produktets kemiske betegnelse eller mikroorganismens art * Kultursubstrat ( eventuelle naermere angivelser ) * Karakteristika for produktets sammensaetning * Dyreart * Saerlige bestemmelser *  2.2 . Aminosyrer og tilsvarende produkter * 2.2.1 . D , L-methionin * CH3S(CH2)2-CH(NH2)-COOH * - * Minimumsrenhed 98 % * dyrearter * - *   * 2.2.2 . L-lysin * NH2-(CH2)4-CH(NH2)-COOH * - * Minimumsrenhed 98 % * dyrearter * - *   * 2.2.3 . L-lysin hydroclorid * NH2(CH2)4-CH(NH2)-COOH.HCL * - * Minimumsrenhed 98 % * dyrearter * - *   * 2.2.4 . Analogt hydroxyl-D , L-methionin * ( CH3-S(CH2)2-(CH(OH)-COO)2Ca * - * Minimumsrenhed 98 % * dyrearter * -


Avis juridique important

|

31988L0660

Rådets direktiv 88/660/EØF af 19. december 1988 om ændring af direktiv 80/215/EØF om veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med samhandelen med kødprodukter inden for Fællesskabet

EF-Tidende nr. L 382 af 31/12/1988 s. 0035 - 0035 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 28 s. 0095  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 28 s. 0095

RAADETS DIREKTIV af 19 . december 1988 om aendring af direktiv 80/215/EOEF om veterinaerpolitimaessige problemer i forbindelse med samhandelen med koedprodukter inden for Faellesskabet  ( 88/660/EOEF )     RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,   under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ),   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ),   under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), og  ud fra foelgende betragtninger :   I artikel 4, stk . 1, i direktiv 80/215/EOEF ( 4 ), senest aendret ved direktiv 87/491/EOEF ( 5 ), defineres de behandlingsformer, der kan oedelaegge dyresygdomskim i koedprodukter med henblik paa under visse betingelser at muliggoere handel med saadanne produkter  mellem medlemsstaterne;   erfaringerne og den videnskabelige udvikling samt koedteknologien goer det muligt at anvende en ny behandling, der giver de kraevede garantier;   optagelsen af denne behandling blandt de allerede foreskrevne skulle yderligere lette de frie varebevaegelser i Faellesskabet og dermed oege produktionsvaerdien, samtidig med at risikoen for sygdomsspredning undgaas;   der er fremsat en videnskabelig udtalelse, hvori det anfoeres, at den vaegtgraense paa 5 kg, som hidtil har vaeret anvendt for saadanne koedprodukter, uden risiko kan opgives, saafremt alle de oevrige bestaaende sikkerhedsforanstaltninger opretholdes og  overholdes -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :   Artikel 1 I artikel 4, stk . 1, litra a ), nr . ii ), i direktiv 80/215/EOEF foretages foelgende aendringer :   1 . Andet led udgaar .   2 . I det tidligere fjerde led, foerste underled, aendres ordet »temperaturen« til »centrumstemperaturen «.   Artikel 2 Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den l . april 1989 . De underretter straks Kommissionen herom . Artikel 3 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .    Udfaerdiget i Bruxelles, den 19 . december 1988 .   Paa Raadets vegne  Y . POTTAKIS Formand    (  ( 1 ) EFT nr . L 273 af 22 . 10 . 1988, s . 9 .  ( 2 ) Udtalelse afgivet den 16 . december 1988 ( endnu ikke offentliggjort i EFT ).  ( 3 ) Udtalelse afgivet den 14 . december 1988 ( endnu ikke offentliggjort i EFT )..  ( 4 ) EFT nr . L 47 af 21 . 2 . 1980, s . 4.


Avis juridique important

|

31993L0065

Rådets direktiv 93/65/EØF af 19. juli 1993 om definition og anvendelse af kompatible tekniske specifikationer for erhvervelse af udstyr og systemer til regulering af lufttrafikken (air-traffic-management equipment and systems)

EF-Tidende nr. L 187 af 29/07/1993 s. 0052 - 0056 den finske specialudgave: kapitel 7 bind 4 s. 0202  den svenske specialudgave: kapitel 7 bind 4 s. 0202

RAADETS DIREKTIV 93/65/EOEF af 19. juli 1993 om definition og anvendelse af kompatible tekniske specifikationer for erhvervelse af udstyr og systemer til regulering af lufttrafikken (air-traffic-management equipment and systems)  RAADET FOR  DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 84, stk. 2,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og ud fra foelgende betragtninger:  Lufttransporten i Europa er i dag under staerkt pres paa grund af traengsel i luftrummet;  systemer til regulering af lufttrafik har hidtil vaeret udviklet og ivaerksat under iagttagelse af de for Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO) gaeldende bestemmelser, der aabner mulighed for fortolkning paa nationalt eller lokalt plan;  fastlaeggelse og indfoerelse af faellesskabsstandarder er en effektiv fremgangsmaade til regulering af den ordinaere lufttrafik (General Air Traffic - GAT), idet de nationale eller lokale systemer, som danner grundlag for den nuvaerende regulering, er  uforenelige i teknisk og operationel henseende, hvilket i dag virker hindrende for overfoerslen af kontrollerede flyvninger mellem kontrolinstanserne i de forskellige medlemsstater;  der boer tages hensyn til det vigtige arbejde, som Den Europaeiske Konference for Civil Luftfart (ECAC) og Eurocontrol har gennemfoert inden for lufttrafikregulering, og de konklusioner, som ECAC-ministrene vedtog i april 1990 og marts 1992 vedroerende  dette omraade;  der maa tilvejebringes en funktionel integration for paa kort sigt at afhjaelpe traengslen i luftrummet og skabe en smidigere trafikafvikling;  harmoniserings- og integrationsprocessen vil kunne fremmes, hvis alle medlemsstaterne tiltraeder den internationale konvention om samarbejde vedroerende luftfartssikkerhed (International Convention relating to Cooperation for the Safety of Air  Navigation);  ifoelge resolution 89/C 189/02 (4) vil alle medlemsstaters tiltraedelse som kontraherende parter af den internationale konvention om samarbejde vedroerende luftfartssikkerhed kunne lettes, hvis de medlemsstater, der allerede er kontraherende parter i denne  konvention, naar det er relevant, i Eurocontrol arbejder for at faa vedtaget foranstaltninger med henblik paa at lette denne tiltraedelse;  de af Eurocontrol vedtagne tekniske specifikationer er udarbejdet i overensstemmelse med de standarder og den praksis, der anbefales af ICAO;  der boer gives Kommissionen, bistaaet af et udvalg af repraesentanter for medlemsstaterne, bemyndigelse til i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i Raadets afgoerelse 87/373/EOEF af 13. juli 1987 om fastsaettelse af de naermere vilkaar for  udoevelsen af de gennemfoerelsesbefoejelser, der tillaegges Kommissionen (5), at goere visse Eurocontrolstandarder obligatoriske paa faellesskabsniveau;  det europaeiske standardiseringsarbejde er af central betydning for at opnaa et ensartet sikkerhedsniveau i forbindelse med reguleringen af lufttrafikken, og Eurocontrol og de europaeiske standardiseringsorganisationer boer samarbejde om dette;  det boer praeciseres, at Kommissionen i overensstemmelse med Raadets direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (6) efter samraad med Eurocontrol kan give de europaeiske  standardiseringsorganisationer mandat til at udarbejde europaeiske standarder til stoette for systemer til regulering af lufttrafikken;  under alle omstaendigheder skal der for udstyr, der lovligt er bragt paa markedet i én medlemsstat, vaere fri bevaegelighed paa de oevrige medlemsstaters omraade;  den internationale konvention om samarbejde vedroerende luftfartssikkerhed udpeger Eurocontrol som det organ, der skal traeffe de noedvendige foranstaltninger til at loese de aktuelle problemer i Europa;  sikkerheden er en afgoerende faktor i lufttransporten i Faellesskabet; der boer i bestemmelserne i dette direktiv tages hensyn til konventionen angaaende international civil luftfart (ICAO), undertegnet den 7. december 1944 i Chicago, som giver grundlag for  at traeffe alle noedvendige forholdsregler for at sikre, at den internationale civile luftfart kan udvikle sig paa en betryggende og velordnet maade;  Raadets direktiv 77/62/EOEF af 21. december 1976 om samordning af fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb (7) og Raadets direktiv 90/531/EOEF af 17. september 1990 om fremgangsmaaderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og  telekommunikation (8) finder anvendelse inden for lufttrafikregulering, og det er noedvendigt at praecisere, hvem der er de ordregivende myndigheder;  i nogle medlemsstater er indkoeb af flyvesikringsudstyr ikke omfattet af ovennaevnte direktiver; samtlige medlemsstater skal dog overholde de Eurocontrolstandarder, der er blevet en del af faellesskabsretten - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Dette direktiv anvendes paa definition og anvendelse af kompatible tekniske specifikationer for erhvervelse af udstyr og systemer til regulering af lufttrafikken, isaer for saa vidt angaar:  - kommunikationssystemer - overvaagningssystemer - systemer for automatiseret bistand til flyvekontroltjeneste - navigationssytemer.  Artikel 2  I dette direktiv forstaas ved:  a) teknisk specifikation: samtlige tekniske forskrifter, navnlig saadanne der findes i udbudsbetingelserne, som fastlaegger kraevede egenskaber ved et arbejde, et materiale, et produkt eller en leverance, og som goer det muligt paa objektiv maade at beskrive  et arbejde, et materiale, et produkt eller en leverance saaledes, at de opfylder kravene for den anvendelse, som den ordregivende myndighed har bestemt dem til. Disse tekniske specifikationer kan omfatte kvalitet, ydeevne, sikkerhed, dimensioner samt  forskrifter for materialet, produktet eller leverancen for saa vidt angaar kvalitetssikring, terminologi, symboler, afproevning og afproevningsmetoder, emballering, maerkning og etikettering b) standard: den tekniske specifikation, som er godkendt af en anerkendt standardiseringsorganisation til gentagen eller konstant anvendelse, men hvis overholdelse normalt ikke er obligatorisk c) Eurocontrolstandard: de obligatoriske elementer i Eurocontrolspecifikationer vedroerende fysiske egenskaber, form, materiel, ydeevne, personale eller procedurespoergsmaal, hvis ensartede anvendelse erkendes at vaere af vaesentlig betydning for  gennemfoerelsen af et integreret system for lufttrafiktjenester (ATS) (de obligatoriske elementer udgoer en del af et Eurocontrolstandarddokument).  Artikel 3  1. Kommissionen kan efter fremgangsmaaden i artikel 6, isaer for de i bilag I angivne omraader, fastlaegge og vedtage de Eurocontrolstandarder og Eurocontrols senere aendringer af disse, hvis overholdelse skal vaere obligatorisk i henhold til  EF-retten. Kommissionen offentliggoer henvisningerne til alle tekniske specifikationer, der saaledes er obligatoriske, i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  2. For at sikre, at listen i bilag I over de Eurocontrolstandarder, som skal udarbejdes, er saa fuldstaendig som muligt, kan Kommissionen efter fremgangsmaaden i artikel 6 og i samraad med Eurocontrol efter omstaendighederne aendre bilag I i overensstemmelse  med Eurocontrols aendringer.  3. Den Italienske Republik og Kongeriget Spanien kan udsaette gennemfoerelsen af denne artikel i et aar. Kan disse medlemsstater ved udloebet af denne periode ikke anvende Eurocontrolstandarderne, traeffer Raadet i henhold til Traktaten afgoerelse om, hvilke  egnede foranstaltninger der skal traeffes.  Artikel 4  For om noedvendigt at supplere arbejdet med gennemfoerelsen af Eurocontrolstandarderne kan Kommissionen i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 83/189/EOEF og i samraad med Eurocontrol give europaeiske standardiseringsorganer  standardiseringsbefoejelser.  Artikel 5  1. Med forbehold af direktiv 77/62/EOEF og direktiv 90/531/EOEF traeffer medlemsstaterne de foranstaltninger, der er noedvendige, for at de ordregivende myndigheder, som er omhandlet i bilag II, henviser til de i henhold til dette direktiv  vedtagne specifikationer i de generelle dokumenter eller i udbudsbetingelserne for hver aftale i forbindelse med erhvervelse af flyvekontroludstyr.  2. For at sikre, at bilag II er saa fuldstaendigt som muligt, underretter medlemsstaterne Kommissionen om de aendringer, der foretages i deres lister. Kommissionen reviderer bilag II efter fremgangsmaaden i artikel 6.  Artikel 6  1. Kommissionen bistaas af et udvalg, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repraesentant som formand.  2. Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal  haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillaegges de stemmer, der afgives af  repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, der er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.  3. Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.  4. Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med  kvalificeret flertal.  5. Har Raadet ikke truffet nogen afgoerelse ved udloebet af en frist paa tre maaneder regnet fra forslagets forelaeggelse for Raadet, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen, medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig mod de naevnte  foranstaltninger.  Artikel 7  Kommissionen raadfoerer sig under udoevelsen af sine befoejelser jaevnligt med de beroerte europaeiske organisationer, som f.eks. de europaeiske repraesentanter for flyvekontroltjenesterne, for brugerne af luftrummet og for erhvervsorganisationerne,  og underretter det i artikel 6 omhandlede udvalg om resultaterne af disse konsultationer.  Artikel 8  1. Kommissionen forelaegger jaevnligt Europa-Parlamentet og Raadet en rapport om, hvorledes den ved dette direktiv indfoerte ordning fungerer, og forelaegger om noedvendigt forslag til gennemfoerelse af artikel 3 og 4.  2. Medlemsstaterne meddeler hvert aar Kommissionen, hvilke foranstaltninger de har truffet for at gennemfoere direktivets maalsaetninger.  Artikel 9  1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv inden et aar efter Raadets vedtagelse af det. De underretter straks Kommissionen herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af  medlemsstaterne.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom.  Artikel 10  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. juli 1993.  Paa Raadets vegne W. CLAES Formand (1) EFT nr. C 244 af 23. 9. 1992, s. 16.  (2) Udtalelse afgivet den 25. juni 1993 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).  (3) EFT nr. C 19 af 25. 1. 1993, s. 39.  (4) EFT nr. C 189 af 26. 7. 1989, s. 3.  (5) EFT nr. L 197 af 18. 7. 1987, s. 33.  (6) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. Direktivet er senest aendret ved Kommissionens beslutning 92/400/EOEF (EFT nr. L 221 af 6. 8. 1992, s. 55).  (7) EFT nr. L 13 af 15. 1. 1977, s. 1. Direktivet er senest aendret ved direktiv 92/50/EOEF (EFT nr. L 209 af 24. 7. 1992, s. 1).  (8) EFT nr. L 297 af 29. 10. 1990, s. 1.    BILAG I   EUROCONTROLSTANDARDER OMHANDLET I ARTIKEL 3   VEJLEDENDE LISTE  Kommunikationssystemer Flyveplansrelateret udveksling af oplysninger (meddelelsesformat) (1)() Radarudveksling (meddelelsesformat-ASTERIX) (**) Telefonsystemer til ATS (**) On Line Data Interchange (OLDI) (2)() Automatisk SSR-kodetildeling (**) Navigationssystemer RNAV (**) Radarseparation (3)() Short-Term-Conflict Alert (STCA) (***) Overvaagningssystemer Specifikationer for radardaekning (**) Faelles brug af radarfaciliteter (***) (1)() Foreligger.  (2)() Under udarbejdelse.  (3)() Arbejdet endnu ikke indledt.    BILAG II   ORDREGIVENDE MYNDIGHEDER MED ANSVAR FOR ERHVERVELSE AF FLYVEKONTROLUDSTYR  Eurocontrol Rue de la Loi 72 B-1040 Bruxelles Belgien Régie des voies aériennes C.C.N. - Rue du Progrès 80 B-1210 Bruxelles Danmark Statens Luftfartsvaesen (Civil Aviation Administration) Postbox 744 DK-Koebenhavn SV Tyskland DFS Deutsche Flugsicherung GmbH Kaiserleistr. 29-35 D-6050 Offenbach am Main Graekenland Ministry of Transport and Communications Civil Aviation Department Financial Administration and Procurement Directorate Purchasing Section Postadresse Vasileos Georgiou 1 PO Box 73751 16.604-Elliniko Athen-Graekenland Telefon (0030-1-) 89 47 71 21 Spanien AENA (Aeropuertos Españoles y Navegación Aérea) Calle Santa Engracia 120 E-Madrid Frankrig Le Directeur général de l'Aviation Civile 93, Boulevard du Montparnasse F-75270 Paris Cedex 06 som navnlig delegerer til:  - Monsieur le Chef du Service Technique de la Navigation Aérienne 246, Rue Lecourbe F-75732 Paris Cedex 15 - Monsieur le Directeur Général des Aéroports de Paris 291, Boulevard Raspail F-75675 Paris Cedex 14 Irland The Department of Tourism, Transport and Communications Air Navigation Services Office Corporate Services Division Scotch House Hawkins Street IRL-Dublin 2 Italien AAAVTAG Azienda Autonoma Assistenza al Volo per il Traffico Aereo Generale Via Salaria 715 I-00138 Roma Luxembourg Ministère des Transports Direction de l'Aviation civile L-2938 Luxembourg Nederlandene Luchtverkeersbeveiliging Postbus 7601 NL-1118 ZJ Luchthaven Schiphol Portugal Empresa pública de Aeroportos e Navegaçao Aérea (ANA e.p.) Avenida Sidónio Pais, no 8-5o P-1000 Lisboa Erhvervelser til de smaa lufthavne og aerodromer kan foretages af kommunerne eller af de regionale regeringer.  Det Forenede Kongerige Civil Aviation Authority CAA House 45-59 Kingsway UK-London WC2B 6TE Highlands &  Islands Airports Ltd (HIAL) Inverness Airport Inverness Skotland


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/36/EF af 11. marts 2008 om ændring af Rådets direktiv 92/49/EØF om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring, for så vidt angår de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen

text:
               20.3.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 81/69

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2008/36/EF
   af 11. marts 2008
   om ændring af Rådets direktiv 92/49/EØF om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring, for så vidt angår de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2, og artikel 55,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ifølge Rådets direktiv 92/49/EØF (3) skal visse foranstaltninger vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (4).

               (2)

               Ved afgørelse 2006/512/EF om ændring af afgørelse 1999/468/EF indførtes forskriftsproceduren med kontrol, som skal anvendes i forbindelse med vedtagelse af generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i en basisretsakt, som er vedtaget efter proceduren i traktatens artikel 251, herunder ved at lade sådanne bestemmelser udgå eller ved at supplere retsakten med nye ikke-væsentlige bestemmelser.

               (3)

               I overensstemmelse med Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens erklæring (5) vedrørende afgørelse 2006/512/EF skal en række retsakter vedtaget efter proceduren i traktatens artikel 251, som allerede er trådt i kraft, tilpasses efter de gældende procedurer, for at forskriftsproceduren med kontrol kan finde anvendelse på dem.

               (4)

               Kommissionen bør tillægges beføjelse til at vedtage de nødvendige foranstaltninger til gennemførelsen af direktiv 73/239/EØF (6), 88/357/EØF (7) og 92/49/EØF for at tage hensyn til den tekniske udvikling i forsikringsbranchen eller på kapitalmarkedet og for at sikre en ensartet anvendelse af direktiverne. Det drejer sig især om de foranstaltninger, der har til formål at udvide listen over retlige former, ændre listen over forsikringsklasser eller tilpasse denne listes terminologi, præcisere, hvilke elementer der kan anvendes til dækning af solvensmargenen, ændre minimumsgarantifonden, ændre listen over aktiver, der kan medgå til dækning af forsikringsmæssige hensættelser, ændre reglerne for risikospredning, ændre lempelserne i kongruensreglerne og præcisere definitionerne. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i direktiv 73/239/EØF, 88/357/EØF og 92/49/EØF, herunder ved at supplere disse med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.

               (5)

               Direktiv 92/49/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (6)

               Eftersom de ændringer, der foretages i direktiv 92/49/EØF ved nærværende direktiv, er af teknisk art og kun vedrører udvalgsproceduren, er der intet krav om, at de skal gennemføres af medlemsstaterne. Det er således ikke nødvendigt at vedtage bestemmelser herom —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Ændringer
   Artikel 51, indledningen, i direktiv 92/49/EØF affattes således:

      »Følgende tekniske tilpasninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF samt i nærværende direktiv, herunder ved at supplere disse, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 2 i direktiv 91/675/EØF:«.

   Artikel 2
   Ikrafttræden
   Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 3
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 11. marts 2008.

            På Europa-Parlamentets vegne

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

            På Rådets vegne

         J. LENARČIČ

            Formand

      (1)  EUT C 161 af 13.7.2007, s. 45.

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 10.7.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 3.3.2008.

      (3)  EFT L 228 af 11.8.1992, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/44/EF (EUT L 247 af 21.9.2007, s. 1).

      (4)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. Ændret ved afgørelse 2006/512/EF (EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11).

      (5)  EUT C 255 af 21.10.2006, s. 1.

      (6)  Rådets første direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til udøvelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (EFT L 228 af 16.8.1973, s. 3). Senest ændret ved direktiv 2006/101/EF (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 238).

      (7)  Rådets andet direktiv 88/357/EØF af 22. juni 1988 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring, om fastsættelse af bestemmelser, der kan lette den faktiske gennemførelse af den frie udveksling af tjenesteydelser (EFT L 172 af 4.7.1988, s. 1). Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/14/EF (EUT L 149 af 11.6.2005, s. 14).


Avis juridique important

|

32002L0039

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/39/EF af 10. juni 2002 om ændring af direktiv 97/67/EF for så vidt angår yderligere åbning af Fællesskabets marked for posttjenester

EF-Tidende nr. L 176 af 05/07/2002 s. 0021 - 0025

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/39/EFaf 10. juni 2002om ændring af direktiv 97/67/EF for så vidt angår yderligere åbning af Fællesskabets marked for posttjenesterEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2, artikel 55 og artikel 95,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(3),efter proceduren i traktatens artikel 251(4), ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådet erklærede i sin resolution af 7. februar 1994 om udvikling af Fællesskabets posttjenester(5), at et af de vigtigste mål for Fællesskabets postpolitik er at forene en gradvis og kontrolleret liberalisering af postmarkedet med en varig garanti for opfyldelse af postbefordringspligten.(2) Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67/EF af 15. december 1997 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet(6) er der fastlagt en lovgivningsmæssig ramme for postsektoren på fællesskabsplan, herunder foranstaltninger der skal sikre, at befordringspligten opfyldes, maksimumsgrænser for de posttjenester, som medlemsstaterne kan give deres befordringspligtige virksomhed(er) eneret på med henblik på at opfylde befordringspligten, og en tidsplan for beslutningerne om yderligere åbning af markedet med det formål at skabe et indre marked for posttjenester.(3) I traktatens artikel 16 understreges den plads, som tjenesteydelser af almen økonomisk interesse indtager i Unionens fælles værdinormer, og den rolle, som de spiller med henblik på at fremme social og territorial samhørighed. I samme artikel hedder det også, at der skal sørges for, at sådanne tjenester ydes på grundlag af principper og vilkår, der gør det muligt for dem at opfylde deres opgaver.(4) I Europa-Parlamentets beslutninger af 14. januar 1999(7) og 18. februar 2000(8) om de europæiske posttjenester understreges posttjenesternes økonomiske og sociale betydning og behovet for at fastholde et højt kvalitetsniveau for tjenester, der er omfattet af befordringspligten.(5) Foranstaltninger på dette område bør udformes sådan, at også Fællesskabets sociale opgaver i henhold til artikel 2 i traktaten - nemlig et højt beskæftigelsesniveau og et højt socialt beskyttelsesniveau - gennemføres som mål.(6) Postnettet i landdistrikter, blandt andet i bjergområder og på øer, spiller en vigtig rolle for integrationen af virksomheder i den nationale/globale økonomi og for opretholdelsen af social samhørighed og beskæftigelse i disse landdistrikter. Desuden kan postkontorerne i landdistrikterne, i bjergområderne og på øerne fungere som et vigtigt infrastrukturnet for den almene adgang til nye kommunikationsteknologier.(7) I konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 nævnes to områder inden for posttjenester, hvor der kræves en indsats fra Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne i overensstemmelse med deres respektive beføjelser. For det første skal der inden udgangen af 2000 fastlægges en strategi for fjernelse af hindringer for posttjenester. For det andet skal der sættes mere skub i liberaliseringen på områder som posttjenester. Målet er, at det indre marked kommer til at fungere fuldt ud på posttjenesteområdet.(8) Det Europæiske Råd i Lissabon var også af den opfattelse, at det er væsentligt, at der som et led i det indre marked og en videnbaseret økonomi fuldt ud tages hensyn til traktatens bestemmelser om tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse og om de virksomheder, som det pålægges at levere sådanne tjenesteydelser.(9) Kommissionen har foretaget en grundig gennemgang af Fællesskabets postsektor og har i den forbindelse også iværksat undersøgelser af den økonomiske, sociale og teknologiske udvikling i sektoren samt foretaget omfattende høringer af de berørte parter.(10) Fællesskabets postsektor kræver en moderne lovgivningsmæssig ramme, som navnlig har til formål at fremme det indre marked for posttjenester. En forøget konkurrenceevne skal muliggøre postsektorens integrering i alternative kommunikationsformer og en forbedring af kvaliteten af de tjenester, der ydes de stadigt mere krævende brugere.(11) Det grundlæggende mål, nemlig at garantere en bæredygtig opfyldelse af befordringspligten på et ensartet grundlag i hele Fællesskabet i overensstemmelse med de kvalitetskrav, der er fastlagt af medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 3 i direktiv 97/67/EF, kan nås, såfremt muligheden for at give eneret på tjenester bevares på dette område, og såfremt der samtidig sikres fri udveksling af tjenesteydelser i et sådant omfang, at effektivitetsniveauet er højt.(12) Den forventede stigning i efterspørgslen i postsektoren som helhed på mellemlang sigt vil kunne bidrage til at opveje det tab af markedsandele, som de befordringspligtige virksomheder kan komme ud for som følge af en yderligere markedsåbning, hvilket vil være en ekstra garanti for, at befordringspligten vil blive opfyldt.(13) Blandt de faktorer, der påvirker beskæftigelsen inden for postsektoren, er den teknologiske udvikling og markedets krav om effektivitetsgevinster de vigtigste. Markedsåbningen spiller en mindre fremtrædende rolle. Markedsåbningen vil bidrage til at gøre postmarkederne større generelt. Eventuelle nedskæringer i personalet hos de befordringspligtige virksomheder som følge af sådanne foranstaltninger (eller forventningen om dem) vil sandsynligvis blive opvejet af den deraf følgende vækst i beskæftigelsen blandt private virksomheder og nye virksomheder på markedet.(14) Der bør på fællesskabsplan fastlægges en tidsplan for en gradvis og kontrolleret åbning af brevpostmarkedet, som giver alle de befordringspligtige virksomheder tilstrækkelig tid til at indføre de yderligere moderniserings- og strukturomlægningsforanstaltninger, der er nødvendige for at sikre deres overlevelse på lang sigt på de nye markedsbetingelser. Medlemsstaterne bør også have tilstrækkelig tid til at tilpasse deres lovgivning til et mere åbent miljø. Den yderligere markedsåbning bør derfor ske skridt for skridt, hvor der i første omgang sker en væsentlig, men kontrolleret åbning af markedet, hvorefter der på grundlag af en fornyet gennemgang af markedet skal fremsættes et forslag, der som hensigtsmæssigt bekræfter 2009 som tidspunktet for den fulde gennemførelse af det indre marked for posttjenester eller fastsætter relevante alternative skridt i retning heraf på baggrund af resultaterne af gennemgangen.(15) Det bør sikres, at de næste faser i markedsåbningen er af omfattende karakter og samtidig opnåelige i praksis for medlemsstaterne, mens befordringspligten opretholdes.(16) Generelle nedsættelser af vægtgrænsen for de tjenester, som de befordringspligtige virksomheder kan få eneret på, til 100 g i 2003 og 50 g i 2006 kombineret med en fuldstændig åbning af markedet for udgående grænseoverskridende post, dog med mulige undtagelser i det fornødne omfang for at sikre befordringspligten, udgør yderligere faser, som er relativt simple og kontrollerede, men som ikke desto mindre er væsentlige.(17) Almindelige brevforsendelser på mellem 50 g og 350 g udgør i gennemsnit inden for Fællesskabet omkring 16 % af de befordringspligtige virksomheders samlede indtægter ved postvirksomhed, hvoraf 9 % er almindelige brevforsendelser, som vejer mellem 100 g og 350 g. Udgående grænseoverskridende post under vægtgrænsen på 50 g udgør i gennemsnit inden for Fællesskabet yderligere omkring 3 % af de befordringspligtige virksomheders samlede indtægter ved postvirksomhed.(18) Prisgrænser for de tjenester, som der kan gives eneret på, på henholdsvis tre gange den offentlige takst for en brevforsendelse på første vægtsats i den hurtigste standardkategori i 2003 og to og en halv gange i 2006 er passende i kombination med vægtgrænser på 100 g og 50 g, når sådanne finder anvendelse.(19) Adresserede reklameforsendelser udgør allerede i de fleste medlemsstater et dynamisk og voksende marked med store udsigter for vækst, mens der i de resterende medlemsstater er et betydeligt vækstpotentiale. Markedet for adresserede reklameforsendelser er allerede i vidt omfang åbent for konkurrence i seks medlemsstater. Den bedre servicefleksibilitet og prisfastsættelse som følge af konkurrencen vil stille adresserede reklameforsendelser bedre i forhold til alternative kommunikationsmedier. Dette vil til gengæld sandsynligvis medføre nye former for forsendelser som en yderligere følgevirkning og styrke postsektorens position som helhed. I det omfang det er nødvendigt for at sikre, at befordringspligten opfyldes, bør det fastsættes, at der stadig kan gives eneret på adresserede reklameforsendelser inden for ovennævnte vægt- og prisgrænser.(20) Udgående grænseoverskridende post udgør i gennemsnit 3 % af de samlede indtægter ved postvirksomhed. Hvis dette marked åbnes i samtlige medlemsstater med de undtagelser, der er nødvendige for at sikre befordringspligten, får de forskellige postvirksomheder mulighed for at indsamle, sortere og transportere al udgående grænseoverskridende post.(21) Hvis indgående grænseoverskridende post åbnes for konkurrence, bliver det muligt at omgå grænsen på 100 g i 2003 og på 50 g i 2006 ved at sende en del af de indenlandske masseforsendelser et andet sted fra, hvorved virkningerne bliver uforudsigelige. Angivelse af brevforsendelsernes oprindelse kan indebære yderligere vanskeligheder med håndhævelsen. En vægtgrænse på 100 g og 50 g for almindelige indgående grænseoverskridende brevforsendelser og adresserede reklameforsendelser ligesom for almindelige indenlandske brevforsendelser er praktisk, da den ikke indebærer en risiko for omgåelse enten på denne måde eller gennem en kunstig forøgelse af de enkelte forsendelsers vægt.(22) Det er vigtigt nu at fastsætte en tidsplan med henblik på yderligere skridt hen imod den fulde gennemførelse af det indre marked for posttjenester, både af hensyn til opfyldelsen af befordringspligten på lang sigt og af hensyn til den fortsatte udvikling af moderne og effektive postvæsner.(23) Det bør også fortsat være muligt for medlemsstaterne at give deres befordringspligtige virksomhed(er) eneret på visse posttjenester. Dette vil give de befordringspligtige virksomheder mulighed for at fuldføre processen med at tilpasse deres aktiviteter og menneskelige ressourcer til den øgede konkurrence, uden at deres finansielle balance forrykkes, og dermed uden at sikringen af befordringspligten bringes i fare.(24) Der bør defineres nye vægt- og prisgrænser, og det bør fastsættes, hvilke tjenester de kan anvendes på, ligesom det bør bestemmes, at der skal foretages en fornyet gennemgang og træffes en beslutning, der om hensigtsmæssigt bekræfter 2009 som tidspunktet for den fulde gennemførelse af det indre marked for posttjenester eller fastsætter relevante alternative skridt i retning heraf på baggrund af resultaterne af gennemgangen.(25) Foranstaltninger vedtaget af en medlemsstat, herunder etablering af en udligningsfond, ændringer i en sådan fonds virksomhed eller udbetalinger fra en sådan fond, kan indebære støtte ydet af en medlemsstat eller gennem andre statslige ressourcer i en hvilken som helst form efter traktatens artikel 87, stk. 1, som på forhånd skal meddeles Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 88, stk. 3.(26) Muligheden for at give tilladelser til konkurrenter på befordringspligtområdet kan kombineres med et krav om, at disse skal levere befordringspligttjenester.(27) I henhold til direktiv 97/67/EF udpeger hver medlemsstat en eller flere nationale forvaltningsmyndigheder for postsektoren, der er retligt selvstændige og driftsmæssigt uafhængige af postvirksomhederne. I betragtning af det europæiske postmarkeds indre dynamik bør de nationale forvaltningsmyndigheders vigtige rolle anerkendes og fremmes yderligere, navnlig med hensyn til at sikre at eneretstjenesterne respekteres, undtagen i medlemsstater hvor der ikke findes eneretstjenester. I henhold til artikel 9 i direktiv 97/67/EF kan medlemsstaterne gå videre end direktivets mål.(28) Medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder kan eventuelt kombinere indførelsen af tilladelser med krav om, at forbrugerne af tjenester leveret af indehavere af tilladelser skal have gennemsigtige, enkle og billige procedurer til rådighed i forbindelse med klager, uanset om disse vedrører de(n) befordringspligtige virksomhed(er)s tjenester eller tjenester leveret af virksomheder, der er indehavere af tilladelser, herunder indehavere af individuelle tilladelser. Disse procedurer kan eventuelt desuden gøres gældende af brugere af alle posttjenester, uanset om der er tale om befordringspligttjenester eller ej. Sådanne procedurer bør også omfatte procedurer for fastlæggelsen af ansvaret for tab af eller skader på forsendelser.(29) De befordringspligtige virksomheder leverer normalt tjenester, f.eks. til erhvervskunder, til firmaer, der indsamler post hos forskellige kunder, og til massepostafsendere, hvilket giver dem mulighed for at gå ind i postkæden i forskellige led og på forskellige betingelser i sammenligning med standardbrevtjenester. De befordringspligtige virksomheder bør i så fald overholde principperne om gennemsigtighed og ikke-diskriminering, både over for forskellige kunder og i forholdet mellem kunder og deres egne ligestillede tjenester. Det er også nødvendigt, at disse tjenester er til rådighed for privatkunder, som sender post på lignende betingelser, idet der ikke må ske diskriminering ved levering af tjenester.(30) Kommissionen bør regelmæssigt forelægge beretninger om anvendelsen af dette direktiv for Europa-Parlamentet og Rådet med henblik på at holde dem orienteret om udviklingen af det indre marked for posttjenester.(31) Datoen for udløbet af anvendelsesperioden for direktiv 97/67/EF udskydes til den 31. december 2008. Tilladelsesprocedurer, som er fastsat i medlemsstaterne i henhold til direktiv 97/67/EF, bør ikke berøres af denne dato.(32) Direktiv 97/67/EF bør ændres i overensstemmelse med det ovenfor anførte.(33) Dette direktiv gælder med forbehold af anvendelsen af traktatens bestemmelser om konkurrence og fri udveksling af tjenesteydelser, således som der specielt er gjort rede for i Kommissionens meddelelse om anvendelse af konkurrencereglerne på postsektoren og på vurderingen af visse statslige foranstaltninger i relation til posttjenester(9) -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Direktiv 97/67/EF ændres således:1) Artikel 7 affattes således: "Artikel 71. I det omfang det er nødvendigt for at opretholde befordringspligten, kan medlemsstaterne fortsat give de befordringspligtige virksomheder eneret på tjenesterne. Disse tjenester omfatter kun indsamling, sortering, transport og omdeling af indenlandske brevforsendelser og af indgående grænseoverskridende brevforsendelser, herunder også fremskyndet omdeling, inden for begge følgende vægt- og prisgrænser. Vægtgrænsen er 100 g fra 1. januar 2003 og 50 g fra 1. januar 2006. Disse vægtgrænser gælder ikke fra 1. januar 2003, hvis prisen er lig med eller over tre gange den offentlige takst for en brevforsendelse på første vægtsats i den hurtigste kategori, og fra 1. januar 2006, hvis prisen er lig med eller over to og en halv gange denne takst.I tilfælde af gratis postbefordring for blinde og svagtseende kan der tillades undtagelser fra vægt- og prisbetingelserne.I det omfang det er nødvendigt for at opfylde befordringspligten, kan der fortsat gives eneret på adresserede reklameforsendelser inden for ovennævnte pris- og vægtgrænser.I det omfang det er nødvendigt for at opfylde befordringspligten, f.eks. når visse dele af postsektoren allerede er blevet liberaliseret, eller hvor specifikke kendetegn gør sig gældende for posttjenesterne i en medlemsstat, kan der fortsat gives eneret på udgående grænseoverskridende post inden for ovennævnte pris- og vægtgrænser.2. Dokumentudveksling kan ikke omfattes af eneret.3. Kommissionen gennemfører en fremadrettet undersøgelse, som for hver medlemsstat vurderer, hvilken indvirkning den fulde gennemførelse i 2009 af det indre marked for posttjenester har på befordringspligten. På baggrund af konklusionerne fra undersøgelsen forelægger Kommissionen senest den 31. december 2006 en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, der ledsages af et forslag om, at 2009 i givet fald bekræftes som året for fuld gennemførelse af det indre marked for posttjenester, eller om, at der fastlægges andre foranstaltninger på baggrund af undersøgelsens konklusioner."2) I artikel 12 tilføjes følgende led: "- hvis befordringspligtige virksomheder anvender særlige takster, f.eks. for tjenester for erhvervslivet, afsendere af masseforsendelser eller for virksomheder, der indsamler post fra forskellige kunder, skal de anvende principperne om gennemsigtighed og ikke-diskriminering, både med hensyn til takster og de dertil knyttede betingelser. Der skal ved taksterne tages hensyn til de omkostninger, der spares i forhold til standardtjenester, der omfatter samtlige ydelser i forbindelse med indsamling, befordring, sortering og levering af enkelte forsendelser, og de skal sammen med de dertil knyttede betingelser gælde ens over for forskellige kunder og i forholdet mellem kunder og de befordringspligtige virksomheders ligestillede tjenesteelementer. Sådanne takster skal også gælde privatkunder, der sender post på lignende betingelser- krydssubsidiering af befordringspligttjenester uden for eneretsområdet med indtægter fra tjenester på eneretsområdet er forbudt, undtagen i det omfang det godtgøres, at det er strengt nødvendigt for at opfylde særlige befordringspligter på området med konkurrence; medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder indfører bestemmelser med henblik herpå og underretter Kommissionen om de foranstaltninger, de har truffet; dette gælder dog ikke i medlemsstater, hvor der ikke er givet eneret på nogen tjenester."3) Artikel 19, stk. 1 og 2, erstattes af følgende: "Medlemsstaterne sikrer, at der fastsættes gennemsigtige, enkle og økonomisk overkommelige procedurer for behandlingen af klager fra brugere, særlig i tilfælde af bortkomst, tyveri, beskadigelse eller manglende overholdelse af kvalitetsstandarderne for tjenesten (herunder procedurer for placering af ansvaret, hvor to eller flere operatører er involveret).Medlemsstaterne kan bestemme, at dette princip også anvendes på brugere af tjenester, som- ikke er omfattet af befordringspligten som defineret i artikel 3- er omfattet af befordringspligten som defineret i artikel 3, men som ikke leveres af den befordringspligtige virksomhed.Medlemsstaterne vedtager foranstaltninger til at sikre, at tvister kan afgøres retfærdigt og inden for en rimelig tid ved hjælp af de i stk. 1 omhandlede procedurer, idet der, når det er berettiget, gøres brug af en refusions- og/eller erstatningsordning."4) Artikel 22, stk. 3, affattes således: "De nationale forvaltningsmyndigheder har som en særlig opgave at sikre overholdelse af de forpligtelser, som følger af dette direktiv, og de indfører om nødvendigt kontrolprocedurer og særlige procedurer for at sikre, at eneretstjenester respekteres. De kan også få til opgave at sikre overholdelse af konkurrencereglerne i postsektoren."5) Artikel 23 affattes således: "Artikel 23Uden at det berører artikel 7, forelægger Kommissionen hvert andet år og første gang senest den 31. december 2004 Europa-Parlamentet og Rådet en beretning om, hvordan direktivet er blevet anvendt, bl.a. med relevante oplysninger om udviklingen i sektoren, specielt i relation til de økonomiske, sociale, beskæftigelsesmæssige og teknologiske aspekter, samt om posttjenesternes kvalitet. Beretningen ledsages eventuelt af forslag til Europa-Parlamentet og Rådet."6) Artikel 27 affattes således: "Artikel 27Dette direktiv udløber med undtagelse af artikel 26 den 31. december 2008, medmindre andet besluttes i medfør af artikel 7, stk. 3. De i artikel 9 beskrevne tilladelsesprocedurer berøres ikke af denne dato."Artikel 21. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 2002. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 10. juni 2002.På Europa-Parlamentets vegneP. CoxFormandPå Rådets vegneJ. Piqué I CampsFormand(1) EFT C 337 E af 28.11.2000, s. 220, ogEFT C 180 E af 26.6.2001, s. 291.(2) EFT C 116 af 20.4.2001, s. 99.(3) EFT C 144 af 16.5.2001, s. 20.(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 14.12.2000 (EFT C 232 af 17.8.2001, s. 287), Rådets fælles holdning af 6.12.2001 (EFT C 110 E af 7.5.2002, s. 37) og Europa-Parlamentets afgørelse af 13.3.2002 (endnu ikke offentliggjort i EFT). Rådets afgørelse af 7.5.2002.(5) EFT C 48 af 16.2.1994, s. 3.(6) EFT L 15 af 21.1.1998, s. 14.(7) EFT C 104 af 14.4.1999, s. 134.(8) EFT C 339 af 29.11.2000, s. 297.(9) EFT C 39 af 6.2.1998, s. 2.


Avis juridique important

|

32000L0059

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/59/EF af 27. november 2000 om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe - Erklæring fra Kommissionen

EF-Tidende nr. L 332 af 28/12/2000 s. 0081 - 0090

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/59/EFaf 27. november 2000om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibeEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, især artikel 80, stk. 2,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(3),efter proceduren i traktatens artikel 251(4), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 18. juli 2000, ogud fra følgende betragtninger:(1) Fællesskabets politik på miljøområdet tager sigte på et højt beskyttelsesniveau. Den bygger på forsigtighedsprincippet og principperne om at forureneren betaler og om forebyggende indsats.(2) Et vigtigt område af Fællesskabets indsats inden for søtransport vedrører begrænsning af havforureningen. Dette kan opnås ved overholdelse af internationale konventioner, kodekser og resolutioner, samtidig med at havenes frihed, jf. De Forenede Nationers havretskonvention, og den frie udveksling af tjenesteydelser i henhold til fællesskabsretten bibeholdes.(3) Fællesskabet nærer alvorlig bekymring med hensyn til den forurening af medlemsstaternes farvande og kystlinjer, der skyldes udtømning af driftsaffald og lastrester fra skibe, og særlig med hensyn til gennemførelsen af den internationale konvention af 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe, ændret ved den dertil knyttede protokol af 1978 (Marpol 73/78), der fastsætter, hvilke former for affald skibe må udtømme i havmiljøet, og som kræver, at de kontraherende parter sikrer, at der foreligger tilstrækkelige modtagefaciliteter i havnene. Alle medlemsstaterne har ratificeret Marpol 73/78.(4) Beskyttelsen af havmiljøet kan forbedres ved at begrænse udtømning i havet af driftsaffald og lastrester fra skibe. Dette kan ske ved at sørge for flere modtagefaciliteter og for bedre brug af modtagefaciliteterne samt ved forbedret håndhævelse. Rådet nævnte blandt de prioriterede foranstaltninger i sin resolution af 8. juni 1993 om en fælles politik for sikkerhed til søs(5) flere modtagefaciliteter og bedre brug af modtagefaciliteterne i Fællesskabet.(5) Rådet fastslog i direktiv 95/21/EF af 19. juni 1995 om håndhævelse over for skibe, der anløber Fællesskabets havne og sejler i farvande under medlemsstaternes jurisdiktion, af internationale standarder for skibes sikkerhed, for forureningsforebyggelse samt for leve- og arbejdsvilkår om bord (havnestatskontrol)(6), at skibe, som udgør en urimelig trussel om skade på havmiljøet, ikke må afsejle.(6) Det ligger i sagens natur, at forurening af havet har grænseoverskridende virkninger. I henhold til subsidiaritetsprincippet er en indsats på fællesskabsniveau den mest effektive måde til sikring af fælles miljøstandarder for skibe og havne i hele Fællesskabet.(7) I henhold til proportionalitetsprincippet er et direktiv den rette retsakt, da et direktiv skaber en ramme for medlemsstaternes ensartede og obligatoriske anvendelse af miljøstandarder samtidig med, at det overlades til den enkelte medlemsstat selv at beslutte, hvilke gennemførelsesinstrumenter der passer bedst i dens nationale system.(8) Der bør sikres overensstemmelse med gældende regionale aftaler som f.eks. 1974/1992-konventionen om beskyttelse af havmiljøet i Østersøområdet.(9) Miljøkravene bør gælde for alle skibe, uanset hvilket flag de fører, med henblik på at forbedre forebyggelse af forurening og undgå konkurrenceforvridning, og tilstrækkelige modtagefaciliteter bør stilles til rådighed i alle Fællesskabets havne.(10) Tilstrækkelige havnemodtagefaciliteter bør opfylde brugernes behov - fra det største handelsskib til det mindste fritidsfartøj - og miljøets behov, uden at de skibe, der benytter disse faciliteter, forsinkes unødigt. Medlemsstaterne har pligt til at sikre, at der i havnene stilles tilstrækkelige modtagefaciliteter til rådighed, men de har udstrakt frihed til at tilrettelægge affaldsmodtagelsen på den mest hensigtsmæssige måde, og de kan f.eks. oprette faste modtageanlæg eller udpege tjenesteydere til at bringe mobile enheder til affaldsmodtagelse til havnene efter behov. Denne pligt indebærer også pligt til at yde alle de tjenester og/eller iværksætte de andre ledsageordninger, der er nødvendige for korrekt og hensigtsmæssig brug af faciliteterne.(11) Faciliteterne kan forbedres ved tidssvarende planer for affaldsmodtagelse og -håndtering, der fastlægges efter høring af de relevante parter.(12) Havnenes modtagefaciliteter kan blive mere effektive, hvis skibene på forhånd skal give meddelelse om deres behov for brug af modtagefaciliteter. En sådan meddelelse vil også være nyttig for en effektiv planlægning af affaldsforvaltningen. Affald fra fiskerfartøjer og fritidsfartøjer med tilladelse til befordring af højst 12 passagerer kan håndteres af modtagefaciliteterne i havne uden forudgående meddelelse.(13) Udtømning i havet af driftsaffald fra skibe kan begrænses ved et krav om, at alle skibe afleverer deres affald til havnens modtagefaciliteter, inden de forlader en havn. For at gøre ønsket om smidig søtransport foreneligt med beskyttelse af miljøet, bør der kunne gøres undtagelser fra dette krav under hensyn til, om der er tilstrækkelig lagerkapacitet til rådighed om bord, til mulighederne for aflevering i en anden havn uden risiko for udtømning i havet og til særlige afleveringskrav, som er vedtaget i overensstemmelse med folkeretten.(14) Ifølge princippet om at forureneren betaler, bør omkostningerne i forbindelse med modtagefaciliteter i havne, inklusive behandlingen og bortskaffelsen af driftsaffald, dækkes af skibene. For at beskytte miljøet bør afgiftsordningen tilskynde til aflevering af driftsaffald i havne i stedet for udtømning i havet. Dette kan fremmes ved at fastsætte, at alle skibe skal bidrage til omkostningerne i forbindelse med modtagelse og håndtering af driftsaffald for således at begrænse den økonomiske tilskyndelse til at udtømme det i havet. Ifølge subsidiaritetsprincippet bør medlemsstaterne i overensstemmelse med deres nationale lovgivning og praksis bevare beføjelsen til at beslutte, hvorvidt - og i givet fald med hvor stor vægt - der i ordningerne til dækning af omkostningerne ved brug af modtagefaciliteterne i havnene skal indgå en afgift, der er afhængig af den mængde affald, som skibene faktisk afleverer. Afgifterne for brug af disse faciliteter bør være rimelige, ikke-diskriminerende og gennemsigtige.(15) Skibe, der producerer begrænsede mængder driftsaffald, bør behandles gunstigere i ordningerne for omkostningsdækning. Fælles kriterier ville gøre det lettere at identificere sådanne skibe.(16) For at undgå urimelige byrder for de berørte parter kan skibe, der sejler i fast rutefart med hyppige og regelmæssige havneanløb, undtages fra visse forpligtelser i medfør af dette direktiv, når der er tilstrækkeligt bevis for, at der foreligger ordninger, som sikrer, at affaldet afleveres, og afgifterne betales.(17) Lastrester bør afleveres til modtagefaciliteterne i havnene i overensstemmelse med Marpol 73/78. I henhold til Marpol 73/78 skal lastrester afleveres til modtagefaciliteterne i havnene i det omfang, det er nødvendigt for at opfylde kravene om rengøring af lastrummene. Afgifter i forbindelse med en sådan aflevering bør betales af brugeren af havnens modtagefaciliteter. Brugeren anføres normalt i kontrakten mellem parterne eller i andre lokale ordninger.(18) Det er påkrævet, at der foretages målrettede inspektioner for at efterprøve overholdelsen af dette direktiv. Såvel antallet af inspektioner som de anvendte sanktioner bør være tilstrækkelige til at afskrække fra overtrædelse af direktivet. Af hensyn til effektivitet og omkostningseffektivitet kan sådanne inspektioner i givet fald foretages inden for rammerne af direktiv 95/21/EF.(19) Medlemsstaterne bør sikre de administrative rammer, der er nødvendige for, at modtagefaciliteterne i havnene kan fungere tilfredsstillende. I henhold til Marpol 73/78 skal påstået utilstrækkelige modtagefaciliteter i havne indberettes til Den Internationale Søfartsorganisation (IMO). De samme oplysninger vil samtidig kunne sendes til Kommissionen til orientering.(20) Et informationssystem med henblik på at identificere forurenende eller potentielt forurenende skibe vil lette håndhævelsen af dette direktiv og vil være nyttigt ved evalueringen af direktivets gennemførelse. Informationssystemet Sirenac, som er oprettet i medfør af Paris-memorandummet om havnestatskontrol, indeholder mange af de supplerende oplysninger, som er nødvendige i denne forbindelse.(21) Det er påkrævet, at et udvalg bestående af repræsentanter for medlemsstaterne bistår Kommissionen med henblik på en effektiv anvendelse af dette direktiv. Da de foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af dette direktiv, er generelle foranstaltninger, jf. artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(7), bør disse foranstaltninger vedtages efter den forskriftsprocedure, der er fastlagt i artikel 5 i nævnte afgørelse.(22) Nogle af dette direktivs bestemmelser kan, uden at direktivets anvendelsesområde udvides, ændres ved ovennævnte procedure for at tage hensyn til fællesskabs- eller IMO-foranstaltninger, som træder i kraft i fremtiden, for at sikre en harmoniseret gennemførelse af dem -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1FormålFormålet med dette direktiv er at begrænse udtømning, navnlig ulovlig udtømning, i havet af driftsaffald og lastrester fra skibe, der anløber havne i Fællesskabet, ved at sørge for flere modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester og for bedre brug af sådanne faciliteter, hvorved havmiljøet i højere grad beskyttes.Artikel 2DefinitionerI dette direktiv forstås ved:a) "skib": et søgående fartøj af en hvilken som helst type, der opererer i havmiljøet, inklusive hydrofoilbåde, luftpudefartøjer, undervandsfartøjer og flydende materielb) "Marpol 73/78": den internationale konvention af 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe, som ændret ved den dertil knyttede protokol af 1978, således som konventionen er gældende på datoen for vedtagelsen af dette direktivc) "driftsaffald": enhver form for affald, herunder spildevand, og andre rester end lastrester, som frembringes, medens et skib er i drift, og som falder ind under bilag I, IV og V til Marpol 73/78, samt lastrelateret affald som defineret i retningslinjerne for gennemførelse af bilag V til Marpol 73/78d) "lastrester": rester af lastmaterialer i lastrum eller tanke, efter at losning og rengøring er afsluttet, herunder også restmængder fra lasten og spild ved lastning/losninge) "modtagefaciliteter i havne": enhver facilitet, som er fast, flydende eller mobil, og som kan modtage driftsaffald eller lastrester fra skibef) "fiskerfartøj": et skib, der er udstyret til eller anvendes til erhvervsmæssig fangst af fisk eller andre levende ressourcer fra havetg) "fritidsfartøj": enhver type skib, uanset fremdrivningsmiddel, som er bestemt til sports- eller fritidsanvendelseh) "havn": et sted eller et geografisk område, hvor der er foretaget anlægsarbejder og forefindes udstyr, som især gør det muligt at modtage skibe, herunder fiskerfartøjer og fritidsfartøjer."Driftsaffald" og "lastrester" betragtes som affald efter artikel 1, litra a), i direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald(8), jf. dog litra c) og d).Artikel 3AnvendelsesområdeDette direktiv gælder for:a) alle skibe, herunder fiskerfartøjer og fritidsfartøjer, uanset flag, som anløber eller opererer i en havn i en medlemsstat, med undtagelse af orlogsfartøjer, marinehjælpeskibe og andre skibe, der ejes eller drives af en stat og på det pågældende tidspunkt kun anvendes i statens tjeneste til ikke-kommercielle formål, ogb) alle havne i medlemsstaterne, som normalt anløbes af skibe, der er omfattet af litra a).Medlemsstaterne træffer foranstaltninger for at sikre, at skibe, som i henhold til stk. 1, litra a), er undtaget fra dette direktiv, afleverer deres driftsaffald og lastrester på en måde, der, så vidt det er rimeligt og praktisk muligt, er i overensstemmelse med dette direktiv.Artikel 4Modtagefaciliteter i havne1. Medlemsstaterne sikrer, at der i havne stilles modtagefaciliteter til rådighed, som er tilstrækkelige til at imødekomme behovene for de skibe, der normalt anløber havnene, uden at forårsage unødig forsinkelse af skibene.2. For at være tilstrækkelige skal modtagefaciliteterne kunne modtage de typer og de mængder driftsaffald og lastrester, der hidrører fra skibe, som normalt anløber den pågældende havn, under hensyn til de operationelle behov hos havnens brugere, til havnens størrelse og geografiske placering, den type skibe, der anløber havnen, og de undtagelser, der er omhandlet i artikel 9.3. Medlemsstaterne indfører procedurer, som er i overensstemmelse med de af Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) godkendte procedurer, for indberetning til havnestaten af påstået utilstrækkelige modtagefaciliteter i en havn.Artikel 5Planer for affaldsmodtagelse og -håndtering1. En hensigtsmæssig plan for affaldsmodtagelse og -håndtering udarbejdes og gennemføres for alle havne efter høring af de relevante parter, især havnebrugerne eller deres repræsentanter, under hensyn til kravene i artikel 4, 6, 7, 10 og 12. De detaljerede krav til udarbejdelsen af sådanne planer er anført i bilag I.2. De i stk. 1 omhandlede planer for affaldsmodtagelse og -håndtering kan, når det er nødvendigt af effektivitetshensyn, udarbejdes i en regional sammenhæng med passende deltagelse af de enkelte havne, hvis behovet for og adgangen til modtagefaciliteter angives for hver enkelt havn.3. Medlemsstaterne evaluerer og godkender planen for affaldsmodtagelse og -håndtering, overvåger gennemførelsen af den og sørger for, at den godkendes på ny mindst hvert tredje år samt efter betydelige ændringer i havnens drift.Artikel 6Meddelelse1. Skibsføreren på et skib, bortset fra fiskerfartøjer og fritidsfartøjer med tilladelse til befordring af højst 12 passagerer, som planlægger at anløbe en havn i Fællesskabet, udfylder formularen i bilag II sandfærdigt og præcist og meddeler disse oplysninger til den myndighed eller det organ, der er udpeget til dette formål af den medlemsstat, hvor den pågældende havn er beliggende:a) mindst 24 timer inden ankomsten, hvis anløbshavnen kendes, ellerb) så snart anløbshavnen kendes, hvis denne oplysning først foreligger mindre end 24 timer inden ankomsten, ellerc) senest ved afsejling fra den foregående havn, hvis sejladsens varighed er under 24 timer.Medlemsstaterne kan beslutte, at oplysningerne skal meddeles til den, der forvalter modtagefaciliteten i havnen, som sender dem videre til den relevante myndighed.2. De i stk. 1 nævnte oplysninger opbevares om bord i det mindste indtil næste anløbshavn og stilles på forlangende til rådighed for medlemsstaternes myndigheder.Artikel 7Aflevering af driftsaffald fra skibe1. Skibsføreren på et skib, der anløber en havn i Fællesskabet, skal inden afsejling aflevere alt driftsaffald til en modtagefacilitet i havnen.2. Uanset stk. 1 kan et skib fortsætte til næste anløbshavn uden at aflevere sit driftsaffald, hvis det fremgår af de oplysninger, der er givet i henhold til artikel 6 og bilag II, at skibet har tilstrækkelig lagerkapacitet til rådighed til at opbevare alt det driftsaffald, der er blevet og vil blive akkumuleret under skibets planlagte sejlads indtil afleveringshavnen.Hvis der er god grund til at formode, at der ikke er tilstrækkelige faciliteter til rådighed i den planlagte afleveringshavn, eller hvis denne havn ikke kendes, og der derfor er risiko for, at affaldet vil blive udtømt i havet, skal medlemsstaten tage alle nødvendige skridt til at forhindre havforurening, om nødvendigt ved at kræve, at skibet afleverer sit affald, inden det forlader havnen.3. Anvendelsen af stk. 2 berører ikke strengere afleveringskrav for skibe, der er vedtaget i overensstemmelse med folkeretten.Artikel 8Afgifter for driftsaffald fra skibe1. Medlemsstaterne sikrer, at omkostningerne ved modtagefaciliteter i havne til driftsaffald fra skibe, inklusive behandling og bortskaffelse af affaldet, dækkes ved opkrævning af en afgift for skibene.2. Ordningerne til dækning af omkostningerne ved brug af modtagefaciliteter i havne må ikke på nogen måde tilskynde skibene til at udtømme deres affald i havet. Følgende principper gælder for andre skibe end fiskerfartøjer og fritidsfartøjer med tilladelse til befordring af højst 12 passagerer:a) Alle skibe, der anløber en havn i en medlemsstat, skal yde et væsentligt bidrag til de i stk. 1 nævnte omkostninger, uafhængigt af den faktiske brug af faciliteterne. Ordninger, der sikrer dette, kan bestå i inkludering af en afgift i havneafgifterne eller i opkrævning af en separat standardaffaldsafgift. Afgiften kan differentieres efter f.eks. skibets kategori, type og størrelse.b) Den del af omkostningerne, som eventuelt ikke dækkes af den afgift, der er omhandlet i litra a), skal dækkes på grundlag af de typer og de mængder driftsaffald, som skibet faktisk afleverer.c) Afgiften kan nedsættes, hvis skibets miljøledelse, udformning, udstyr og drift er af en sådan art, at skibsføreren kan godtgøre, at skibet producerer begrænsede mængder driftsaffald.3. For at sikre, at de opkrævede afgifter er rimelige, klare og ikke-diskriminerende, og at de afspejler omkostningerne i forbindelse med de faciliteter og tjenesteydelser, der stilles til rådighed og i givet fald bruges, bør afgiftsbeløbet og beregningsgrundlaget fremgå klart for havnens brugere.4. Kommissionen forelægger tre år efter den i artikel 16, stk. 1, anførte dato Europa-Parlamentet og Rådet en evalueringsrapport om virkningerne på havmiljøet og affaldsstrømmene af forskellen mellem de forskellige ordninger til dækning af omkostningerne, som er vedtaget i overensstemmelse med stk. 2. Rapporten udarbejdes i samarbejde med medlemsstaternes kompetente myndigheder og havnerepræsentanter.Den fremlægger om nødvendigt på grundlag af denne evaluering et forslag om ændring af dette direktiv ved indførelse af en ordning, hvorved alle skibe, der anløber en havn i en medlemsstat, betaler en afgift svarende til en passende procentdel på mindst en tredjedel af de i stk. 1 nævnte omkostninger, uafhængigt af deres faktiske brug af faciliteterne, eller en alternativ ordning med tilsvarende virkning.Artikel 9Undtagelser1. Når skibe sejler i fast rutefart med hyppige og regelmæssige havneanløb, og der er tilstrækkeligt bevis for, at der foreligger en ordning, som sikrer, at driftsaffaldet afleveres og afgifterne betales i en havn på skibets rute, kan de medlemsstater, hvor de involverede havne er beliggende, undtage sådanne skibe fra forpligtelserne i artikel 6, artikel 7, stk. 1, og artikel 8.2. Medlemsstaterne skal med jævne mellemrum og mindst en gang om året underrette Kommissionen om, hvilke undtagelser der er meddelt i henhold til stk. 1.Artikel 10Aflevering af lastresterSkibsføreren på et skib, der anløber en havn i Fællesskabet, skal sikre, at lastrester afleveres til modtagefaciliteterne i havnen i henhold til bestemmelserne i Marpol 73/78. Afgifter for aflevering af lastrester skal betales af brugeren af modtagefaciliteterne i havnen.Artikel 11Håndhævelse1. Medlemsstaterne sikrer, at ethvert skib kan underkastes inspektion til kontrol af, om det overholder artikel 7 og 10, og at der udføres et tilstrækkeligt antal inspektioner.2. For inspektion af andre skibe end fiskerfartøjer og fritidsfartøjer med tilladelse til befordring af højst 12 passagerer gælder følgende:a) ved udvælgelsen af de skibe, der skal inspiceres, skal medlemsstaterne navnlig være opmærksomme på:- skibe, der ikke har opfyldt meddelelseskravene i artikel 6- skibe, om hvilke de oplysninger, skibsføreren har fremsendt i henhold til artikel 6, har afsløret andre grunde til at formode, at skibet ikke opfylder dette direktivb) en sådan inspektion kan i givet fald foretages i henhold til direktiv 95/21/EF; uanset rammerne for inspektionerne finder direktivets bestemmelse om inspektion af 25 % af skibene anvendelsec) hvis den relevante myndighed ikke er tilfreds med resultatet af denne inspektion, sikrer den, at skibet ikke forlader havnen, inden det har afleveret sit driftsaffald og sine lastrester til en modtagefacilitet i havnen i overensstemmelse med artikel 7 og 10d) hvis der er klart bevis for, at et skib er afsejlet uden at have opfyldt artikel 7 eller 10, skal den kompetente myndighed i den næste anløbshavn informeres herom, og skibet må med forbehold af anvendelse af sanktionerne i artikel 13 ikke forlade sidstnævnte havn, inden der er foretaget en mere detaljeret vurdering af faktorer vedrørende skibets overholdelse af dette direktiv, f.eks. nøjagtigheden af de oplysninger, der er meddelt i henhold til artikel 6.3. Medlemsstaterne indfører i fornødent omfang kontrolprocedurer for fiskerfartøjer og fritidsfartøjer med tilladelse til befordring af højst 12 passagerer for at sikre overholdelse af de relevante krav i dette direktiv.Artikel 12Ledsageforanstaltninger1. Medlemsstaternea) træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at skibsførerne, forvalterne af modtagefaciliteter i havne og andre berørte personer informeres fyldestgørende om de krav, der gælder for dem i henhold til dette direktiv, og at de overholder disse kravb) udpeger de myndigheder eller organer, der skal udføre opgaverne i henhold til dette direktivc) skaber grundlag for samarbejde mellem deres relevante myndigheder og erhvervsorganisationer for at sikre en effektiv gennemførelse af dette direktivd) sikrer, at de oplysninger, skibsførerne meddeler i henhold til artikel 6, undersøges behørigte) sikrer, at de formaliteter, der er forbundet med brug af modtagefaciliteter i havne, er enkle og hurtige, så skibsførerne tilskyndes til at bruge disse faciliteter, og unødig forsinkelse af skibene undgåsf) sikrer, at Kommissionen får en genpart af klager over påstået utilstrækkelige modtagefaciliteter i havne som nævnt i artikel 4, stk. 3g) sikrer, at behandling, genbrug eller bortskaffelse af driftsaffald og lastrester udføres i overensstemmelse med direktiv 75/442/EØF og anden relevant fællesskabslovgivning om affald, navnlig Rådets direktiv 75/439/EØF af 16. juni 1975 om bortskaffelse af olieaffald(9) og Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald(10)h) sikrer i overensstemmelse med deres nationale lovgivning, at alle parter, der er involveret i levering eller modtagelse af driftsaffald og lastrester fra skibe, kan kræve kompensation for skade forvoldt af unødig forsinkelse.2. Aflevering af driftsaffald og lastrester fra skibe betragtes som overgang til fri omsætning efter artikel 79 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks(11). Toldmyndighederne må ikke kræve indgivelse af en summarisk angivelse i henhold til artikel 45 i EF's toldkodeks.3. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder om at oprette et passende informations- og overvågningssystem, som mindst dækker hele Fællesskabet:- for at forbedre identifikationen af skibe, som ikke har afleveret deres driftsaffald og lastrester i henhold til dette direktiv, og- for at vurdere, om de i direktivets artikel 1 fastsatte mål er nået.4. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder om at fastlægge fælles kriterier for identifikation af de skibe, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, litra c).Artikel 13SanktionerMedlemsstaterne fastlægger et sanktionssystem for overtrædelse af nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at disse sanktioner anvendes. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende effekt.Artikel 14Forskriftsudvalg1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 12, stk. 1, i direktiv 93/75/EØF(12), i det følgende benævnt "udvalget".2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.Artikel 15ÆndringsprocedureBilagene til dette direktiv, definitionen i artikel 2, litra b), henvisningerne til fællesskabsretsakter og henvisningerne til IMO-instrumenter kan ændres efter proceduren i artikel 14, stk. 2, for at bringe dem på linje med fællesskabs- eller IMO-foranstaltninger, som er trådt i kraft, for så vidt disse ændringer ikke udvider dette direktivs anvendelsesområde.Bilagene til dette direktiv kan desuden ændres efter nævnte procedure, når det er nødvendigt for at forbedre den ordning, der er fastlagt ved dette direktiv, for så vidt disse ændringer ikke udvider dette direktivs anvendelsesområde.Artikel 16Gennemførelse1. Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv inden den 28. december 2002. De underretter straks Kommissionen herom.For så vidt angår spildevand, jf. artikel 2, litra c), udsættes gennemførelsen af dette direktiv dog indtil 12 måneder efter ikrafttrædelsen af bilag IV til Marpol 73/78 under hensyn til sondringen i Marpol 73/78 mellem nye og eksisterende skibe.2. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 17Evaluering1. Medlemsstaterne forelægger hvert tredje år Kommissionen en statusrapport om gennemførelsen af dette direktiv.2. Kommissionen forelægger på grundlag af de rapporter, medlemsstaterne har indsendt i henhold til stk. 1, Europa-Parlamentet og Rådet en evalueringsrapport om, hvorledes den i dette direktiv fastsatte ordning fungerer, og fremsætter om nødvendigt forslag vedrørende dette direktivs gennemførelse.Artikel 18IkrafttrædelseDette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 19AdressaterDette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 27. november 2000.På Europa-Parlamentets vegneN. FontaineFormandPå Rådets vegneL. FabiusFormand(1) EFT C 271 af 31.8.1998, s. 79, ogEFT C 148 af 28.5.1999, s. 7.(2) EFT C 138 af 18.5.1999, s. 12.(3) EFT C 198 af 14.7.1999, s. 27.(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 11.2.1999 (EFT C 150 af 28.5.1999, s. 432), bekræftet den 16.9.1999, Rådets fælles holdning af 8.11.1999 (EFT C 10 af 13.1.2000, s. 14) og Europa-Parlamentets afgørelse af 14.3.2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT). Europa-Parlamentets afgørelse af 6.9.2000 og Rådets afgørelse af 14.9.2000.(5) EFT C 271 af 7.10.1993, s. 1.(6) EFT L 157 af 7.7.1995, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 98/42/EF (EFT L 184 af 27.6.1998, s. 40).(7) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.(8) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens beslutning 96/350/EF (EFT L 135 af 6.6.1996, s. 32).(9) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 23. Direktivet er senest ændret ved direktiv 91/692/EØF (EFT L 377 af 31.12.1991, s. 48).(10) EFT L 377 af 31.12.1991, s. 20. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/31/EF (EFT L 168 af 2.7.1994, s. 28).(11) EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 955/1999 (EFT L 119 af 7.5.1999, s. 1).(12) EFT L 247 af 5.10.1993, s. 19. Direktivet er senest ændret ved direktiv 98/74/EF (EFT L 276 af 13.10.1998, s. 7).BILAG IKRAV TIL PLANER FOR AFFALDSMODTAGELSE OG -HÅNDTERING I HAVNE(jf. artikel 5)Planerne gælder for alle typer driftsaffald og lastrester fra skibe, som normalt anløber havnen, og udarbejdes under hensyn til havnens størrelse og den type skibe, som anløber den.Følgende elementer skal indgå i planerne:- en vurdering af behovet for modtagefaciliteter i en havn på baggrund af behovet hos de skibe, der normalt anløber havnen- en beskrivelse af havnens modtagefaciliteters art og kapacitet- en detaljeret beskrivelse af procedurerne for modtagelse og indsamling af driftsaffald og lastrester- en beskrivelse af afgiftsordningen- procedurer for indberetning af påstået utilstrækkelige modtagefaciliteter i havnen- procedurer for løbende konsultationer med brugerne af havnen, affaldshåndteringsvirksomhederne, terminaloperatørerne og andre berørte parter, og- typer og mængder af det driftsaffald og de lastrester, der modtages og håndteres.Derudover bør planen omfatte:- en sammenfatning af den relevante lovgivning og formaliteterne for aflevering- oplysning om, hvem der er ansvarlig for gennemførelsen af planen- en beskrivelse af eventuelt udstyr og eventuelle processer til forbehandling af affaldet i havnen- en beskrivelse af metoder til registrering af den faktiske brug af modtagefaciliteterne i havnen- en beskrivelse af metoder til registrering af de modtagne mængder driftsaffald og lastrester- en beskrivelse af, hvordan driftsaffaldet og lastresterne bortskaffes.Procedurerne for modtagelse, indsamling, oplagring, behandling og bortskaffelse bør i alle henseender være i overensstemmelse med en miljøledelsesordning, som er egnet til gradvis at mindske disse aktiviteters miljøvirkning. En sådan overensstemmelse antages at foreligge, hvis procedurerne er i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 1836/93 af 29. juni 1993 om industrivirksomheders frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøstyring og miljørevision(1).Oplysninger, som skal stilles til rådighed for alle brugere af havnen- en kort henvisning til den store betydning af forskriftsmæssig aflevering af driftsaffald og lastrester- modtagefaciliteternes placering for hver kajplads med diagram/kort- en liste over det driftsaffald og de lastrester, som normalt behandles- en liste over kontaktpunkter, forvaltere og de tjenester, der udbydes- en beskrivelse af afleveringsprocedurerne- en beskrivelse af afgiftsordningen, og- procedurerne for indberetning af påstået utilstrækkelige modtagefaciliteter i havnen.(1) EFT L 168 af 10.7.1993, s. 1.BILAG II>PIC FILE= "L_2000332DA.008802.EPS">>PIC FILE= "L_2000332DA.008901.EPS">Erklæring fra KommissionenKommissionen fortolker udtrykket "væsentligt" som mindst 30 % af de omkostninger, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1.