title: Kommissionens direktiv 2008/43/EF af 4. april 2008 om oprettelse i henhold til Rådets direktiv 93/15/EØF af et system til id-mærkning og sporing af eksplosivstoffer til civil brug (EØS-relevant tekst)

text:
               5.4.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 94/8

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2008/43/EF
   af 4. april 2008
   om oprettelse i henhold til Rådets direktiv 93/15/EØF af et system til id-mærkning og sporing af eksplosivstoffer til civil brug
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 93/15/EØF af 5. april 1993 om harmonisering af bestemmelserne om markedsføring af og kontrol med eksplosivstoffer til civil brug (1), særlig artikel 14, stk. 2, andet punktum, og
   og ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I direktiv 93/15/EØF er der fastsat regler for sikker bevægelighed for eksplosivstoffer på EF-markedet.

               (2)

               Som fastsat i dette direktiv er det nødvendigt at sikre, at operatører i sektoren for eksplosivstoffer har et system, der gør det muligt at holde regnskab med eksplosivstoffers bevægelser for til enhver tid at kunne fastslå, hvem der er i besiddelse af dem.

               (3)

               Unik id-mærkning af eksplosivstoffer er en absolut nødvendighed, hvis der skal kunne føres nøjagtige og fuldstændige registre over eksplosivstoffer i alle forsyningskædens led. Det vil gøre det muligt at id-mærke eksplosivstoffer og spore deres bevægelser fra produktionsstedet og den første markedsføring frem til slutbrugeren, at holde regnskab med deres anvendelse med henblik på at forhindre misbrug og tyveri og at bistå de håndhævende myndigheder ved sporing af bortkomne eller stjålne eksplosivstoffer til deres oprindelse.

               (4)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra det i henhold til artikel 13, stk. 1, i direktiv 93/15/EØF nedsatte forvaltningsudvalg —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   KAPITEL 1
   GENERELLE BESTEMMELSER
   Artikel 1
   Formål
   Ved dette direktiv fastsættes et harmoniseret system til unik id-mærkning og sporing af eksplosivstoffer til civil brug.
   Artikel 2
   Anvendelsesområde
   Direktivet gælder ikke for:

               a)

               eksplosivstoffer, der transporteres og leveres uemballeret eller i pumpevogne med henblik på direkte aflæsning i sprænghuller

               b)

               eksplosivstoffer, der fremstilles på sprængningsstedet, og som lades umiddelbart efter fremstillingen (»in situ«-fremstilling)

               c)

               ammunition.

         KAPITEL 2
   ID-MÆRKNING AF VARER
   Artikel 3
   Unik id-mærkning
   1.   Medlemsstaterne skal sikre, at operatører i sektoren for eksplosivstoffer, som fremstiller eller importerer eksplosivstoffer eller samler detonatorer, påfører eksplosivstofferne og alle de mindste pakningsenheder en unik id-mærkning.
   I tilfælde hvor et eksplosivstof er genstand for yderligere fremstillingsprocesser, er fabrikanten ikke forpligtet til at mærke eksplosivstoffet med en ny unik id-mærkning, medmindre den originale unikke id-mærkning ikke længere er i overensstemmelse med artikel 4.
   2.   Stk. 1 finder ikke anvendelse i tilfælde, hvor eksplosivstoffer fremstilles til eksport og påføres en id-mærkning i overensstemmelse med importlandets krav, der gør det muligt at spore eksplosivstofferne.
   3.   Den unikke id-mærkning skal bestå af de i bilaget beskrevne elementer.
   4.   Hvert produktionssted tildeles en trecifret kode af de nationale myndigheder i den medlemsstat, hvori det er etableret.
   5.   Hvis produktionsstedet er beliggende uden for Fællesskabet, kontakter den i Fællesskabet etablerede fabrikant en national myndighed i importmedlemsstaten med henblik på tildeling af en kode til produktionsstedet.
   Hvis produktionsstedet er beliggende uden for Fællesskabet, og fabrikanten ikke er etableret i Fællesskabet, kontakter importøren af de pågældende eksplosivstoffer en national myndighed i importmedlemsstaten med henblik på tildeling af en kode til produktionsstedet.
   6.   Medlemsstaterne sørger for, at distributører, der ompakker eksplosivstoffer, sikrer sig, at den unikke id-mærkning er fastgjort til eksplosivstofferne og til de mindste pakningsenheder.
   Artikel 4
   Mærkning og fastgørelse
   Den unikke id-mærkning skal være udført direkte på eller fastgjort på den pågældende artikel, således at mærkningen er holdbar og klart læselig.
   Artikel 5
   Eksplosivstoffer i patroner og sække
   For eksplosivstoffer i patroner og sække skal den unikke id-mærkning bestå af en selvklæbende etiket på hver patron eller sæk, eller være trykt direkte herpå. En hertil knyttet etiket anbringes på hver kasse patroner.
   Desuden kan operatørerne anvende en passiv elektronisk brik, der fastgøres til hver patron eller sæk og en hertil knyttet elektronisk brik for hver kasse patroner.
   Artikel 6
   Tokomponenteksplosivstoffer
   For pakkede tokomponenteksplosivstoffer skal den unikke id-mærkning bestå af en selvklæbende etiket på hver mindste pakningsenhed indeholdende de to komponenter eller være trykt direkte herpå.
   Artikel 7
   Enkle detonatorer og lunter
   For enkle detonatorer og lunter skal den unikke id-mærkning bestå af en selvklæbende etiket på detonatorhylstret eller være trykt eller stemplet direkte herpå. En hertil knyttet etiket anbringes på hver kasse detonatorer eller lunter.
   Desuden kan operatørerne anvende en passiv elektronisk brik, der fastgøres til hver detonator eller lunte, og en hertil knyttet elektronisk brik for hver kasse detonatorer eller lunter.
   Artikel 8
   Elektriske, ikke-elektriske og elektroniske detonatorer
   For elektriske, ikke-elektriske og elektroniske detonatorer skal den unikke id-mærkning bestå enten af en selvklæbende etiket på ledningerne eller rørene eller en selvklæbende etiket på detonatorhylstret eller være trykt eller stemplet direkte herpå. En hertil knyttet etiket anbringes på hver kasse detonatorer.
   Desuden kan operatørerne anvende en passiv elektronisk brik, der fastgøres til hver detonator, og en hertil knyttet elektronisk brik for hver kasse detonatorer.
   Artikel 9
   Primere og boostere
   For primere og boostere skal den unikke id-mærkning bestå af en selvklæbende etiket eller være trykt direkte på primeren eller boosteren. En hertil knyttet etiket anbringes på hver kasse primere eller boostere.
   Desuden kan operatørerne anvende en passiv elektronisk brik, der fastgøres til hver primer eller booster, og en hertil knyttet elektronisk brik for hver kasse primere eller boostere.
   Artikel 10
   Detonationslunter og sikkerhedslunter
   For detonationslunter og sikkerhedslunter skal den unikke id-mærkning bestå af en selvklæbende etiket eller være trykt direkte på spolen. Den unikke id-mærkning anføres hver femte meter på enten luntens ydre hylster eller på det indre lag af ekstruderet plast umiddelbart under luntens ydre tråde. En hertil knyttet etiket anbringes på hver kasse lunter.
   Desuden kan operatørerne anvende en passiv elektronisk brik, der indsættes i snoren og en hertil knyttet elektronisk brik for hver kasse lunter.
   Artikel 11
   Dåser og tønder indeholdende eksplosivstoffer
   For dåser og tønder indeholdende eksplosivstoffer skal den unikke id-mærkning bestå af en selvklæbende etiket eller være trykt direkte på dåsen eller tønden indeholdende eksplosivstofferne.
   Desuden kan operatørerne anvende en passiv elektronisk brik, der fastgøres til hver dåse eller tønde.
   Artikel 12
   Kopier af originale etiketter
   Operatører kan på eksplosivstofferne fastgøre selvklæbende, aftagelige kopier af de originale etiketter, som brugerne kan benytte. Med henblik på at forhindre misbrug skal disse kopier være klart markerede som kopier.
   KAPITEL 3
   DATAINDSAMLING OG REGISTRERING
   Artikel 13
   Dataindsamling
   1.   Medlemsstaterne sikrer sig, at operatørerne i sektoren for eksplosivstoffer indfører et system til indsamling af data vedrørende eksplosivstoffer, herunder eksplosivstoffernes unikke id-mærkninger, på hele deres vej gennem forsyningskæden og i hele deres livscyklus.
   2.   Dataindsamlingssystemet skal gøre det muligt for operatørerne at holde regnskab med eksplosivstofferne, således at det er muligt til enhver tid at fastslå, hvem der har eksplosivstofferne i hænde.
   3.   Medlemsstaterne sikrer sig, at de indsamlede data, herunder de unikke id-mærkninger, opbevares og vedligeholdes i en periode på 10 år efter leveringen eller efter udløbet af eksplosivstoffernes livscyklus, i de tilfælde hvor dette kendes, også efter at de pågældende operatører har indstillet deres handelsvirksomhed.
   Artikel 14
   Operatørernes forpligtelser
   Medlemsstaterne skal sikre, at operatører i sektoren for eksplosivstoffer:

               a)

               fører register over alle eksplosivstoffers id-mærkninger og alle relevante oplysninger, herunder eksplosivstoffernes type og den virksomhed eller person, de er overdraget til

               b)

               noterer opbevaringsstedet for ethvert eksplosivstof i deres besiddelse eller varetægt, indtil dette enten overdrages til andre eller anvendes

               c)

               med regelmæssige mellemrum afprøver deres dataindsamlingssystem med henblik på at sikre dettes effektivitet og kvaliteten af de registrerede data

               d)

               opbevarer og vedligeholder de indsamlede data, herunder de unikke id-mærkninger, i den i artikel 13, stk. 3, angivne periode

               e)

               beskytter de indsamlede data mod utilsigtet skade og hærværk

               f)

               på forlangende fra de kompetente myndigheder oplyser om hvert eksplosivstofs oprindelse og opbevaringssted i hele dets livscyklus og på hele dets vej gennem forsyningskæden

               g)

               over for medlemsstatens ansvarlige myndigheder oplyser navnet på en person, der uden for almindelig arbejdstid kan afgive de i litra f) omhandlede oplysninger, og dennes kontaktoplysninger.

         Med henblik på litra d) fører operatøren i forbindelse med eksplosivstoffer, der er fremstillet eller importeret før den i artikel 15, stk. 1, andet afsnit, nævnte dato, bog i overensstemmelse med de gældende nationale bestemmelser.
   KAPITEL 4
   AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
   Artikel 15
   Gennemførelse
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 5. april 2009 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser fra den 5. april 2012.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv, eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 16
   Ikrafttrædelse
   Dette direktiv træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 17
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 4. april 2008.

            På Kommissionens vegne

         Günter VERHEUGEN

            Næstformand

      (1)  EFT L 121 af 15.5.1993, s. 20. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

      BILAG
      Den unikke id-mærkning skal bestå af:

                  1.

                  en menneskeligt læselig del af id-mærkningen bestående af:

                              a)

                              fabrikantens navn

                              b)

                              en alfanumerisk kode bestående af:

                                          i)

                                          2 bogstaver, der identificerer medlemsstaten (produktionsstedet og stedet for indførsel til EF-markedet, f.eks. AT = Østrig)

                                          ii)

                                          3 cifre, der identificerer produktionsstedet (tildeles af de nationale myndigheder)

                                          iii)

                                          den unikke varekode og logistisk information fra fabrikanten.

                  2.

                  en elektronisk læselig id-mærkning i stregkode og/eller matrixkode, som er direkte relateretil den alfanumeriske identifikationskode.
                  Eksempel:

                  3.

                  For artikler, der er for små til, at den unikke varekode og den logistiske information fra fabrikanten kan fastgøres på dem, betragtes de i punkt 1, b), i) og ii), og punkt 2 omfattede oplysninger som tilstrækkelige.


Avis juridique important

|

31987L0140

Kommissionens direktiv 87/140/EØF af 6. februar 1987 om ændring af bilag II til Rådets direktiv 71/307/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om betegnelser for tekstilprodukter

EF-Tidende nr. L 056 af 26/02/1987 s. 0024 - 0025 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 7 s. 0208  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 7 s. 0208

*****  KOMMISSIONENS  DIREKTIV  af 6. februar 1987  om aendring af bilag II til Raadets direktiv 71/307/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om betegnelser for tekstilprodukter  (87/140/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 71/307/EOEF af 26. juli 1971 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om betegnelser for tekstilprodukter (1), senest aendret ved direktiv 83/623/EOEF (2), saerlig artikel 15a, stk. 1, og  ud fra foelgende betragtninger:  I bilag II til direktiv 71/307/EOEF, som omfatter de vedtagne satser, der skal anvendes paa den vandfri vaegt af hver fiber ved den analysemaessige bestemmelse af tekstilprodukters fibersammensaetning, er der for nr. 1-2 og 3 fastsat to forskellige vedtagne satser for beregningen af sammensaetningen af kartede eller kaemmede varer, som indeholder uld og/eller haar; det er imidlertid ikke altid muligt for laboratorierne at afgoere, om varen er fremstillet ved kartning eller kaemning, og der kan derfor fremkomme afvigende resultater ved anvendelsen af denne bestemmelse under overensstemmelseskontrol med saadanne varer i Faellesskabet; det boer derfor tillades laboratorierne at anvende en enhedssats i de tilfaelde, hvor der er tvivl;  det er ikke noedvendigt for nr. 28 i samme bilag at skelne mellem de forskellige former for polyamid eller nylon, og de vedtagne satser boer derfor slaas sammen;  i nr. 38, glasfibre, boer ordet »filamenter« udgaa, da saadanne fibre ogsaa kan have form af stapelfibre;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for direktiver om betegnelser for og etikettering af Tekstilprodukter, som er nedsat ved artikel 5, stk. 1, i direktiv 72/276/EOEF, aendret ved artikel 15a, stk. 3, som er anfoert i artikel 1, punkt 9, i direktiv 83/623/EOEF -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I nr. 1-2, 3, 28 og 38 i bilag II til direktiv 71/307/EOEF foretages de i bilaget til naervaerende direktiv anfoerte aendringer.  Artikel 2  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. september 1988. De underretter straks Kommissionen herom.  2. Fra meddelelsen af dette direktiv drager medlemsstaterne omsorg for, at Kommissionen underrettes om ethvert forslag til love og administrative bestemmelser, som de paataenker at udstede paa det af dette direktiv omfattede omraade, i saa god tid, at Kommissionen kan fremsaette sine bemaerkninger hertil.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 6. februar 1987.  Paa Kommissionens vegne  Grigoris VARFIS  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 185 af 16. 8. 1971, s. 16.  (2) EFT nr. L 353 af 15. 12. 1983, s. 8.  BILAG  1. Foelgende numre aendres saaledes:  1.2 // 1-2 og 3:   // I kolonnen »Procent« indsaettes efter tallet 17,00 for kartede fibre af »uld og haar« og af »haar« en henvisning til fodnote 1.   // 28:   // Teksten i kolonnerne »Fibre« og »Procent« affattes saaledes:   //   // »Polyamid eller nylon:  1.2 //   // stapelfibre 6,25  //  // endeloese filamenter 5,75«. 1.2 // 38:   // Teksten i kolonnerne »Fibre« og »Procent« affattes saaledes:   //   // »Glasfibre:   //  // med middeldiameter over 5 mikrometer 2,00  //  // med middeldiameter hoejst 5 mikrometer 3,00«.  2. Fodnote 1 affattes saaledes:  »(1) Den vedtagne sats paa 17,00 % anvendes, naar det ikke er muligt at afgoere, om den tekstilvare med indhold af uld og/eller haar, der skal analyseres, er fremstillet ved kartning eller kaemning, og dette ikke er bekendt.«


title: Kommissionens direktiv 2011/19/EU af 2. marts 2011 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage tau-fluvalinat som aktivstof og om ændring af beslutning 2008/934/EF  EØS-relevant tekst

text:
               3.3.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 58/41

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2011/19/EU
   af 2. marts 2011
   om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage tau-fluvalinat som aktivstof og om ændring af beslutning 2008/934/EF
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (1), særlig artikel 6, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 451/2000 (2) og (EF) nr. 1490/2002 (3) er der fastsat nærmere bestemmelser for iværksættelsen af tredje fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF, ligesom der opstilles en liste over aktivstoffer, som skal vurderes med henblik på eventuel optagelse i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Denne liste omfatter tau-fluvalinat.

               (2)

               Anmelderen trak i overensstemmelse med artikel 11e i forordning (EF) nr. 1490/2002 sin støtte til optagelsen af aktivstoffet i bilag I til direktiv 91/414/EØF tilbage inden for to måneder efter modtagelsen af udkastet til vurderingsrapport. Derfor blev det ved Kommissionens beslutning 2008/934/EF af 5. december 2008 om afvisning af at optage visse aktivstoffer i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder disse stoffer (4) vedtaget, at tau-fluvalinat ikke skulle optages i det pågældende bilag.

               (3)

               Den oprindelige anmelder (i det følgende benævnt »ansøgeren«) har i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF indgivet en ny ansøgning og anmodet om, at den blev behandlet efter den fremskyndede procedure, der er omhandlet i artikel 14-19 i Kommissionens forordning (EF) nr. 33/2008 af 17. januar 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 91/414/EØF for så vidt angår en almindelig og en fremskyndet procedure for vurdering af aktivstoffer, der har været omfattet af det i artikel 8, stk. 2, i samme direktiv omhandlede arbejdsprogram, men som ikke er optaget i direktivets bilag I (5).

               (4)

               Ansøgningen blev indgivet til Danmark, der blev udpeget som rapporterende medlemsstat ved forordning (EF) nr. 451/2000. Tidsfristen for den fremskyndede procedure er overholdt. Aktivstoffets specifikation og de anvendelsesformål, der er fremlagt dokumentation for, er de samme som i beslutning 2008/934/EF. Ansøgningen opfylder ligeledes de øvrige indholdsmæssige og proceduremæssige krav i artikel 15 i forordning (EF) nr. 33/2008.

               (5)

               Danmark har evalueret de supplerende data, som ansøgeren har forelagt, og har udarbejdet en supplerende rapport. Rapporten blev den 1. oktober 2009 meddelt Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »EFSA«) og Kommissionen. EFSA underrettede de øvrige medlemsstater og ansøgeren om den supplerende rapport, med henblik på at de kunne fremsætte bemærkninger hertil, og sendte de modtagne bemærkninger til Kommissionen. I henhold til artikel 20, stk. 1, i forordning (EF) nr. 33/2008 og efter anmodning fra Kommissionen forelagde EFSA sin konklusion om tau-fluvalinat for Kommissionen den 17. juni 2010 (6). Udkastet til vurderingsrapport, den supplerende rapport og EFSA's konklusion er blevet behandlet af medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og behandlingen blev afsluttet den 28. januar 2011 med Kommissionens reviderede vurderingsrapport om tau-fluvalinat.

               (6)

               Det fremgår af diverse undersøgelser, at plantebeskyttelsesmidler, der indeholder tau-fluvalinat, kan forventes generelt at opfylde kravene i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 91/414/EØF, især med hensyn til de anvendelsesformål, der er undersøgt og udførligt beskrevet i Kommissionens reviderede vurderingsrapport. Tau-fluvalinat bør derfor optages i bilag I for at sikre, at godkendelse af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette aktivstof, kan finde sted i alle medlemsstater i overensstemmelse med direktiv 91/414/EØF.

               (7)

               Uden at det berører denne konklusion, bør der indhentes yderligere oplysninger om visse specifikke forhold. I henhold til artikel 6, stk. 1, i direktiv 91/414/EØF kan der fastsættes betingelser for optagelsen af et stof i bilag I. Det bør derfor kræves, at ansøgeren forelægger yderligere oplysninger til bekræftelse af resultaterne af risikovurderingen på grundlag af den nyeste videnskabelige viden om risikoen for vandorganismer, risikoen for leddyr, der ikke er målarter, og den mulige virkning på miljøet som følge af den potentielle enantioselektive nedbrydning i miljømatricer.

               (8)

               Før et aktivstof optages i bilag I, bør medlemsstaterne og de berørte parter have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav, optagelsen medfører.

               (9)

               Uden at det berører de forpligtelser, der i henhold til direktiv 91/414/EØF følger af, at et aktivstof optages i bilag I, bør medlemsstaterne have en frist på seks måneder efter optagelsen til at tage eksisterende godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder tau-fluvalinat, op til fornyet overvejelse for at sikre, at kravene i direktiv 91/414/EØF, navnlig i artikel 13 og de relevante betingelser i bilag I, er opfyldt. Medlemsstaterne bør, alt efter hvad der er relevant, ændre, erstatte eller tilbagekalde eksisterende godkendelser i henhold til direktiv 91/414/EØF. Uanset ovenstående frist bør der afsættes en længere periode til indgivelse og vurdering af det fuldstændige dossier, jf. bilag III, for hvert plantebeskyttelsesmiddel og for hvert enkelt påtænkt anvendelsesformål i overensstemmelse med de ensartede principper i direktiv 91/414/EØF.

               (10)

               Erfaringerne fra tidligere optagelser i bilag I til direktiv 91/414/EØF af aktivstoffer, som er vurderet inden for rammerne af Kommissionens forordning (EØF) nr. 3600/92 af 11. december 1992 om de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af første fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i Rådets direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (7), har vist, at der kan opstå vanskeligheder med fortolkningen af de pligter, som indehavere af eksisterende godkendelser har med hensyn til adgang til data. For at undgå yderligere vanskeligheder synes det derfor nødvendigt at præcisere medlemsstaternes pligter, især pligten til at kontrollere, at indehaveren af en godkendelse kan påvise, at han har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til direktivet. Denne præcisering pålægger imidlertid ikke medlemsstaterne eller indehavere af godkendelser nye forpligtelser i forhold til de hidtil vedtagne direktiver om ændring af bilag I.

               (11)

               Direktiv 91/414/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (12)

               Det blev ved beslutning 2008/934/EF vedtaget, at tau-fluvalinat ikke skulle optages i bilag I, og at godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder det pågældende stof, skulle tilbagekaldes senest den 31. december 2011. Det er nødvendigt at slette rækken vedrørende tau-fluvalinat i beslutningens bilag.

               (13)

               Beslutning 2008/934/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (14)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I til direktiv 91/414/EØF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   Rækken vedrørende tau-fluvalinat i bilaget til beslutning 2008/934/EF udgår.
   Artikel 3
   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 30. november 2011 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende love og bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse love og bestemmelser fra den 1. december 2011.
   Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Artikel 4
   1.   Om nødvendigt ændrer eller tilbagekalder medlemsstaterne i henhold til direktiv 91/414/EØF senest den 30. november 2011 eksisterende godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder tau-fluvalinat som aktivstof.
   Inden da skal medlemsstaterne navnlig kontrollere, at betingelserne i bilag I til direktiv 91/414/EØF vedrørende tau-fluvalinat er overholdt, dog ikke betingelserne i del B vedrørende dette aktivstof, og at indehaveren af godkendelsen er i besiddelse af eller har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til direktivet, jf. betingelserne i direktivets artikel 13.
   2.   Uanset stk. 1 revurderer medlemsstaterne for hvert godkendt plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder tau-fluvalinat, enten som eneste aktivstof eller som ét af flere aktivstoffer, som alle er optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF pr. 31. maj 2011, midlet i overensstemmelse med de ensartede principper i bilag VI til direktiv 91/414/EØF på grundlag af et dossier, der opfylder kravene i bilag III til nævnte direktiv, idet der samtidig tages højde for del B i bilag I til direktivet vedrørende tau-fluvalinat. På grundlag af den vurdering fastslår medlemsstaterne, om midlet opfylder kravene i artikel 4, stk. 1, litra b)-e), i direktiv 91/414/EØF.
   Derefter skal medlemsstaterne:

               a)

               hvis det drejer sig om et middel, der indeholder tau-fluvalinat som eneste aktivstof, om nødvendigt ændre godkendelsen eller trække den tilbage senest den 31. maj 2015, eller

               b)

               hvis det drejer sig om et produkt, der indeholder tau-fluvalinat som ét af flere aktivstoffer, om nødvendigt ændre godkendelsen eller trække den tilbage senest den 31. maj 2015 eller senest den dato, der er fastsat for en sådan ændring eller tilbagetrækning i det eller de pågældende direktiver, hvorved det eller de pågældende stoffer blev optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF, alt efter hvilket der er det seneste tidspunkt.

         Artikel 5
   Dette direktiv træder i kraft den 1. juni 2011.
   Artikel 6
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 2. marts 2011.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EFT L 55 af 29.2.2000, s. 25.

      (3)  EFT L 224 af 21.8.2002, s. 23.

      (4)  EUT L 333 af 11.12.2008, s. 11.

      (5)  EUT L 15 af 18.1.2008, s. 5.

      (6)  Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, »Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance tau-fluvalinate«. EFSA Journal 2010; 8(7):1645. [70 pp.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1645. Foreligger online: www.efsa.europa.eu.

      (7)  EFT L 366 af 15.12.1992, s. 10.

      BILAG
      Følgende indsættes sidst i tabellen i bilag I til direktiv 91/414/EØF:

                     Nr.

                     Almindeligt anvendt navn, identifikationsnummer

                     IUPAC-navn

                     Renhed (1)

                     Ikrafttrædelse

                     Udløbsdato for stoffets optagelse i listen

                     Særlige bestemmelser

                     »335

                     Tau-fluvalinat
                     CAS-nr.: 102851-06-9
                     CIPAC-nr.: 786

                     (RS)-α-cyan-3-phenoxybenzyl N-(2-chlor- α,α α- trifluor-p-tolyl)-D-valinat
                     (Isomerer i forholdet 1:1)

                     ≥ 920 g/kg
                     (Isomerer af R-α-cyan og S-α-cyan i forholdet 1:1)
                     Urenheder:
                     Toluen: højst 5 g/kg

                     1. juni 2011

                     31. maj 2021

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som insekticid og acaricid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om tau-fluvalinat, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed den 28. januar 2011.
                     Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne:

                                 a)

                                 være særligt opmærksomme på risikoen for vandorganismer og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver anvendelse af passende risikobegrænsende foranstaltninger

                                 b)

                                 være særligt opmærksomme på risikoen for leddyr, der ikke er målarter, og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver anvendelse af passende risikobegrænsende foranstaltninger

                                 c)

                                 være særligt opmærksomme på, at testmaterialet, der anvendes i toksicitetsdossiererne, sammenlignes og sammenholdes med specifikationen af det tekniske materiale som industrielt fremstillet.

                           De berørte medlemsstater anmoder om fremlæggelse af bekræftende oplysninger om:

                                 —

                                 risikoen for bioakkumulering/biomagnificering i vandmiljøet

                                 —

                                 risikoen for leddyr, der ikke er målarter.

                           De berørte medlemsstater sørger for, at ansøgeren forelægger Kommissionen disse bekræftende oplysninger senest den 31. maj 2013.
                     De berørte medlemsstater sørger for, at ansøgeren to år efter vedtagelsen af specifikke retningslinjer forelægger bekræftende oplysninger om:
                     den mulige virkning på miljøet som følge af den potentielle enantioselektive nedbrydning i miljømatricer.«

         (1)  Yderligere oplysninger om aktivstoffets identitet og specifikation fremgår af den reviderede vurderingsrapport.


title: Kommissionens direktiv 2011/100/EU af 20. december 2011 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/79/EF om medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik  EØS-relevant tekst

text:
               22.12.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 341/50

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2011/100/EU
   af 20. december 2011
   om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/79/EF om medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/79/EF af 27. oktober 1998 om medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik (1), særlig artikel 14, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det Forenede Kongerige har i henhold til artikel 14, stk. 1, litra a), i direktiv 98/79/EF anmodet om, at Kommissionen træffer de nødvendige foranstaltninger til at tilføje assays vedrørende variant Creutzfeldt-Jakobs sygdom (i det følgende benævnt »vCJD«) til liste A i bilag II til nævnte direktiv.

               (2)

               For at sikre det højest mulige niveau af sundhedsbeskyttelse og sikre, at bemyndigede organer kontrollerer, at vCJD-assays opfylder de væsentlige krav i bilag I til direktiv 98/79/EF, bør der til liste A i bilag II til direktiv 98/79/EF tilføjes assays vedrørende blodscreening, diagnose og bekræftelse for så vidt angår vCJD.

               (3)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 6, stk. 2, i Rådets direktiv 90/385/EØF (2) og omhandlet i artikel 7, stk. 1, i direktiv 98/79/EF —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag II til direktiv 98/79/EF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 30. juni 2012 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser.
   De anvender disse love og bestemmelser fra den 1. juli 2012.
   Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2011.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EFT L 331 af 7.12.1998, s. 1.

      (2)  EFT L 189 af 20.7.1990, s. 17.

      BILAG
      Nedenstående led indsættes sidst i liste A i bilag II til direktiv 98/79/EF:

                  »—

                  Assays vedrørende blodscreening, diagnose og bekræftelse for så vidt angår variant Creutzfeldt-Jakobs sygdom (vCJD).«


Avis juridique important

|

31986L0215

Rådets direktiv 86/215/EØF af 26. maj 1986 om ændring af direktiv 66/403/EØF om handel med læggekartofler

EF-Tidende nr. L 152 af 06/06/1986 s. 0046 - 0046 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 21 s. 0073  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 21 s. 0073

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 26. maj 1986  om aendring af direktiv 66/403/EOEF om handel med laeggekartofler  (86/215/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og  ud fra foelgende betragtninger:  Efter Raadets direktiv 66/403/EOEF (2), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3768/85 (3), kan medlemsstaterne fra den 1. juli 1975 principielt ikke laengere selv foretage konstateringen af ligestillingen af laeggekartofler, hoestet i tredjelande, med basislaeggekartofler eller certificerede laeggekartofler, hoestet i Faellesskabet og i overensstemmelse med naevnte direktiv;  da arbejdet med at foretage faellesskabskonstatering af ligestilling for alle beroerte tredjelande endnu ikke var tilendebragt, blev medlemsstaterne ved artikel 15, stk. 2a, i naevnte direktiv bemyndiget til at forlaenge gyldigheden af de ligestillingskonstateringer, som de allerede havde foretaget med hensyn til visse lande, som ikke omfattes af faellesskabskonstateringerne, til den 31. januar 1984;  da ovennaevnte arbejde fortsat ikke er tilendebragt, boer naevnte frist forlaenges til datoer fastlagt i overensstemmelse med medlemsstaternes forpligtelser i henhold til den faelles ordning vedroerende plantesundhed, der er fastlagt ved Raadets direktiv 77/93/EOEF af 21. december 1976 om foranstaltninger mod indslaebning i medlemsstaterne af skadegoerere paa planter eller planteprodukter (4), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3768/85;  denne foranstaltning griber ikke ind i ovennaevnte forpligtelser, og forlaengelsen kan derfor for laeggekartofler produceret i Canada kun anvendes af Den hellenske Republik og Den italienske Republik inden for de begraensninger, der er fastsat ved Kommissionens beslutning 86/120/EOEF (5), og af kongeriget Spanien og republikken Portugal, som i henhold til tiltraedelsesakten ikke skal gennemfoere naevnte direktiv foer den 30. juni 1986 -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I artikel 15, stk. 2a, i direktiv 66/403/EOEF aendres »31. januar 1984« til »31. marts 1986«, og foelgende punktum tilfoejes:  »For saa vidt angaar Spanien og Portugal aendres »31. marts 1986« til »30. juni 1986«, og »1. juli 1975« aendres til »1. januar 1986«.  Artikel 2  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 26. maj 1986.  Paa Raadets vegne  G. BRAKS  Formand  (1) Udtalelse afgivet den 16. maj 1986 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).  (2) EFT nr. 125 af 11. 7. 1966, s. 2320/66.  (3) EFT nr. L 362 af 31. 12. 1985, s. 8.  (4) EFT nr. L 26 af 31. 1. 1977, s. 20.  (5) EFT nr. L 99 af 15. 4. 1986, s. 31.


title: Rådets direktiv 2011/97/EU af 5. december 2011 om ændring af direktiv 1999/31/EF for så vidt angår specifikke kriterier for oplagring af metallisk kviksølv, der betragtes som affald

text:
               10.12.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 328/49

         RÅDETS DIREKTIV 2011/97/EU
   af 5. december 2011
   om ændring af direktiv 1999/31/EF for så vidt angår specifikke kriterier for oplagring af metallisk kviksølv, der betragtes som affald
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1102/2008 af 22. oktober 2008 om forbud mod eksport af metallisk kviksølv og visse kviksølvforbindelser og -blandinger og om sikker oplagring af metallisk kviksølv (1), særlig artikel 4, stk. 3, og til Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (2), særlig artikel 16,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Uanset artikel 5, stk. 3, litra a), i direktiv 1999/31/EF kan metallisk kviksølv, der betragtes som affald, ifølge forordning (EF) nr. 1102/2008 oplagres midlertidigt i over et år eller permanent i visse typer deponeringsanlæg, når det sker i en passende indeslutning.

               (2)

               Der findes allerede forskrifter for oplagring af metallisk kviksølv, der betragtes som affald, i EU-lovgivningen om affaldshåndtering.

               (3)

               Oplagring i op til et år af metallisk kviksølv, der betragtes som affald, kræver tilladelse efter artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald (3).

               (4)

               Direktiv 1999/31/EF og Rådets beslutning 2003/33/EF af 19. december 2002 om opstilling af kriterier og procedurer for modtagelse af affald på deponeringsanlæg i henhold til artikel 16 og bilag II i direktiv 1999/31/EF (4) finder i henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1102/2008 anvendelse på anlæg til oplagring af metallisk kviksølv i mere end et år.

               (5)

               Dette indebærer bl.a., at alle anlæg til oplagring af metallisk kviksølv i mere end et år skal have tilladelse efter artikel 7, 8 og 9 i direktiv 1999/31/EF, og at sådanne anlæg er omfattet af kontrol- og overvågningskravene i samme direktivs artikel 12 og for underjordiske deponeringsanlægs vedkommende også af kravene om sikkerhedsvurdering i tillæg A til beslutning 2003/33/EF.

               (6)

               Desuden er sådanne anlæg omfattet af de generelle bestemmelser om registerføring i direktiv 2008/98/EF.

               (7)

               Desuden fremgår det af artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1102/2008, at bestemmelserne i Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (5) finder anvendelse på anlæg over jorden til midlertidig oplagring.

               (8)

               Disse bestemmelser tager imidlertid ikke fuldt ud højde for de særlige egenskaber ved metallisk kviksølv, så derfor er der brug for supplerende krav.

               (9)

               Ved fastsættelsen af sådanne supplerende krav bør der tages hensyn til forskningen i sikre deponeringsmuligheder, herunder solidificering af metallisk kviksølv. Der gøres fremskridt med udviklingen af miljømæssigt forsvarlige muligheder for solidificering, men det er endnu for tidligt at afgøre, om disse muligheder er holdbare i stor skala.

               (10)

               Der er behov for yderligere vurderinger af, hvordan metallisk kviksølv opfører sig i underjordiske deponeringsanlæg på lang sigt, inden der kan træffes beslutning om forsvarlige videnbaserede krav til permanent oplagring. Kravene i dette direktiv bør derfor kun omfatte midlertidig oplagring, og de anses for at være rimelige og for at svare til den bedste foreliggende teknik til sikker oplagring af metallisk kviksølv i op til fem år.

               (11)

               Direktiv 1999/31/EF bør ændres i overensstemmelse hermed.

               (12)

               Det udvalg, der henvises til i artikel 16 i direktiv 1999/31/EF, har ikke afgivet udtalelse. Rådet bør derfor vedtage nærværende direktiv —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I, II og III til direktiv 1999/31/EF ændres herved som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 15. marts 2013. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 5. december 2011.

            På Rådets vegne

         W. PAWLAK

            Formand

      (1)  EUT L 304 af 14.11.2008, s. 75.

      (2)  EFT L 182 af 16.7.1999, s. 1.

      (3)  EUT L 312 af 22.11.2008, s. 3.

      (4)  EFT L 11 af 16.1.2003, s. 27.

      (5)  EFT L 10 af 14.1.1997, s. 13.

      BILAG
      I bilag I, II og III til direktiv 1999/31/EF foretages følgende ændringer:

                  1)

                  I bilag I indsættes følgende afsnit:
                  »8.   Midlertidig oplagring af metallisk kviksølv
                  Der stilles følgende krav til midlertidig oplagring af metallisk kviksølv i mere end et år:

                              —

                              Metallisk kviksølv oplagres adskilt fra andet affald.

                              —

                              Beholdere oplagres i opsamlingsbassiner, der er beklædt, så de er fri for revner og huller og uigennemtrængelige for metallisk kviksølv, og hvis indeslutningsvolumen er stort nok til den oplagrede mængde kviksølv.

                              —

                              Oplagringsstedet skal være udstyret med tekniske eller naturlige barrierer, som er tilstrækkelige til at beskytte miljøet mod kviksølvudslip, og have et indeslutningsvolumen, der er stort nok til den oplagrede mængde kviksølv.

                              —

                              Oplagringsstedets gulve skal være dækket af kviksølvbestandige forseglingsmidler. De skal have hældning mod et opsamlingsbækken.

                              —

                              Oplagringsstedet skal være udstyret med et brandbeskyttelsessystem.

                              —

                              Beholderne skal oplagres, så de let kan tages ud igen.«

                  2)

                  I bilag II indsættes følgende afsnit:
                  »6.   Særlige krav angående metallisk kviksølv
                  Der stilles følgende krav til midlertidig oplagring af metallisk kviksølv i mere end et år:

                              A.

                              Kviksølvets sammensætning
                              Metallisk kviksølv skal opfylde følgende specifikationer:

                                          —

                                          Kviksølvindholdet skal være større end 99,9 vægtprocent.

                                          —

                                          Der må ikke være urenheder, som kan angribe kulstofstål eller rustfrit stål (f.eks. opløsninger af salpetersyre eller chlorider).

                              B.

                              Indeslutning
                              Beholdere, der bruges til oplagring af metallisk kviksølv, skal være korrosions- og stødsikre. Svejsesømme skal derfor undgås. Beholderne skal navnlig opfylde følgende specifikationer:

                                          —

                                          Beholdermateriale: kulstofstål (mindst ASTM A36) eller rustfrit stål (AISI 304, 316L).

                                          —

                                          Beholderne skal være luft- og væsketætte.

                                          —

                                          Beholderens yderside skal være modstandsdygtig over for oplagringsforholdene.

                                          —

                                          Beholderens konstruktionstype skal bestå den faldprøvning og de tæthedsprøvninger, der er beskrevet i kapitel 6.1.5.3 og 6.1.5.4 i FN's henstillinger om transport af farligt gods, manualen for test og kriterier (UN Recommendations on the Transport of Dangerous Goods, Manual of Tests and Criteria).

                                    Beholderen må højst fyldes til 80 % af volumenet, så der er sikkerhed for tomrum nok til, at væskeekspansion på grund af høje temperaturer hverken bliver årsag til lækager eller til permanent deformation af beholderen.

                              C.

                              Modtagelsesprocedurer
                              Der må kun modtages beholdere med attest på, at de opfylder kravene i dette afsnit.
                              Modtagelsesprocedurerne skal opfylde følgende krav:

                                          —

                                          Der modtages kun metallisk kviksølv, som opfylder ovenstående mindstekrav for modtagelse.

                                          —

                                          Beholderne inspiceres visuelt inden oplagring. Beskadigede, lækkende eller korroderede beholdere modtages ikke.

                                          —

                                          Beholderne skal være påført et holdbart prægestempel, der viser beholderens identifikationsnummer, hvilket materiale den er fremstillet i, dens tomvægt, identifikation af fabrikanten og fremstillingsdato.

                                          —

                                          Der skal være en permanent fastgjort plade med attestens identifikationsnummer på hver beholder.

                              D.

                              Attest
                              Den i punkt C omhandlede attest skal indeholde følgende elementer:

                                          —

                                          navn og adresse på affaldsproducenten

                                          —

                                          navn og adresse på den, der er ansvarlig for påfyldningen

                                          —

                                          sted og dato for påfyldning

                                          —

                                          mængden af kviksølv

                                          —

                                          kviksølvets renhedsgrad og, hvis det er relevant, en beskrivelse af urenhederne, herunder analyserapporten

                                          —

                                          en bekræftelse på, at beholderne udelukkende har været brugt til transport/oplagring af kviksølv

                                          —

                                          beholdernes identifikationsnumre

                                          —

                                          eventuelle særlige bemærkninger.

                                    Attesterne skal være udstedt af affaldsproducenten eller, hvis dette ikke er muligt, af den ansvarlige for affaldshåndteringen.«

                  3)

                  I bilag III tilføjes følgende afsnit:
                  »6.   Særlige krav angående metallisk kviksølv
                  Der stilles følgende krav til midlertidig oplagring af metallisk kviksølv i mere end et år:

                              A.

                              Krav om overvågning, inspektion og beredskab
                              Deponeringsanlægget skal være udstyret med et system for kontinuerlig overvågning for kviksølvdampe med en følsomhed på mindst 0,02 mg kviksølv pr. m3. Der skal være følere i terrænniveau og i hovedhøjde. Systemet skal udløse en visuel og akustisk alarm. Systemet skal vedligeholdes hvert år.
                              Deponeringsanlægget og beholderne skal inspiceres visuelt af en bemyndiget person mindst en gang om måneden. Når der opdages en læk, skal operatøren straks træffe alle nødvendige forholdsregler for at undgå udslip af kviksølv til miljøet og genoprette kviksølvoplagringens sikkerhed. Eventuelle lækager skal anses for at have betydelig negativ virkning på miljøet, jf. artikel 12, litra b).
                              Der skal være adgang til beredskabsplaner og fornødent beskyttelsesudstyr til håndtering af metallisk kviksølv på anlægget.

                              B.

                              Registerføring
                              Alle dokumenter, der indeholder oplysninger som omhandlet i bilag II, afsnit 6, og i dette afsnits punkt A, herunder den attest, der ledsager beholderen, og dokumenter om udtagning og forsendelse af det metalliske kviksølv efter den midlertidige oplagring samt dets bestemmelsessted og den påtænkte behandling, skal opbevares i mindst tre år, efter at oplagringen er ophørt.«


Avis juridique important

|

32002L0085

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/85/EF af 5. november 2002 om ændring af Rådets direktiv 92/6/EØF om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i Fællesskabet

EF-Tidende nr. L 327 af 04/12/2002 s. 0008 - 0009

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/85/EFaf 5. november 2002om ændring af Rådets direktiv 92/6/EØF om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i FællesskabetEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),efter høring af Regionsudvalget,efter proceduren i traktatens artikel 251(3), ogud fra følgende betragtninger:(1) Trafiksikkerhed og transportrelaterede miljøspørgsmål har væsentlig betydning for en bæredygtig mobilitet.(2) Hastighedsbegrænsende anordninger til de tungeste motorkøretøjer har haft positive virkninger for trafiksikkerheden og har også bidraget til beskyttelsen af miljøet.(3) Efter Rådets direktiv 92/6/EØF(4) kan kravet om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger udvides til også at omfatte lettere klasser af erhvervskøretøjer afhængigt af de tekniske muligheder og erfaringer i medlemsstaterne.(4) En udvidelse af anvendelsesområdet for direktiv 92/6/EØF til også at omfatte køretøjer til passagerbefordring eller godstransport på over 3,5 tons var en af de foranstaltninger, som Rådet anbefalede i sin resolution af 26. juni 2000 om større trafiksikkerhed(5), i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 20. marts 2000 om hovedopgaverne inden for trafiksikkerheden i EU.(5) Anvendelsesområdet for direktiv 92/6/EØF bør udvides til at omfatte motorkøretøjer i klasse M2, køretøjer i klasse M3 med en totalmasse på over 5, men højst 10 tons og køretøjer i klasse N2.(6) Da det foreliggende direktivs mål, nemlig indførelse af ændringer i Fællesskabets bestemmelser for montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af store køretøjer, ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne alene, og derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre kan gennemføres på fællesskabsplan, kan Fællesskabet træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet som fastlagt i ovennævnte artikel går dette direktiv ikke videre, end det er nødvendigt for at opfylde disse mål.(7) Direktiv 92/6/EØF bør ændres i overensstemmelse hermed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Direktiv 92/6/EØF ændres således:1) Artikel 1-5 affattes således:"Artikel 1I dette direktiv forstås ved 'motorkøretøj' ethvert motordrevet køretøj, der tilhører klasse M2, M3, N2 eller N3, og som er bestemt til færdsel på vej, med mindst fire hjul og en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på mere end 25 km/h.Klasse M2, M3, N2 og N3 defineres som anført i bilag II til Rådets direktiv 70/156/EØF(6).Artikel 2Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at de i artikel 1 nævnte motorkøretøjer i klasse M2 og M3 kun kan benyttes på offentlig vej, hvis de er påmonteret en hastighedsbegrænsende anordning, der er således indstillet, at køretøjets hastighed ikke kan overstige 100 km/h.Køretøjer i klasse M3 med en totalmasse på over 10 tons, som er indregistreret før den 1. januar 2005, kan fortsætte med at være påmonteret anordninger, der er indstillet til en maksimumshastighed på 100 km/h.Artikel 31. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at motorkøretøjer i klasse N2 og N3 kun kan benyttes på offentlig vej, hvis de er påmonteret en hastighedsbegrænsende anordning, der er således indstillet, at køretøjets hastighed ikke kan overstige 90 km/h.2. Medlemsstaterne kan for så vidt angår den hastighedsbegrænsende anordning på køretøjer indregistreret på deres område, der udelukkende anvendes til transport af farligt gods, kræve en indstilling, der bevirker, at disse køretøjer ikke kan overskride en maksimumshastighed, der ligger under 90 km/h.Artikel 41. For så vidt angår motorkøretøjer i klasse M3 med en totalmasse på over 10 tons og motorkøretøjer i klasse N3 finder artikel 2 og 3 anvendelse:a) på køretøjer, der er indregistreret efter 1. januar 1994, fra 1. januar 1994b) på køretøjer, der er indregistreret mellem 1. januar 1988 og 1. januar 1994,i) fra 1. januar 1995, hvis det drejer sig om køretøjer, der benyttes til både national og international transportii) fra 1. januar 1996, hvis det drejer sig om køretøjer, der kun benyttes til national transport.2. For så vidt angår motorkøretøjer i klasse M2, køretøjer i klasse M3 med en totalmasse på over 5 tons, men højst 10 tons samt køretøjer i klasse N2 finder artikel 2 og 3 senest anvendelse:a) på køretøjer, der er indregistreret efter 1. januar 2005, fra 1. januar 2005b) på køretøjer, der overholder grænseværdierne i direktiv 88/77/EØF(7) og er indregistreret mellem 1. oktober 2001 og 1. januar 2005:i) fra 1. januar 2006, hvis det drejer sig om køretøjer, der benyttes til både national og international transportii) fra 1. januar 2007, hvis det drejer sig om køretøjer, der kun benyttes til national transport.3. I en periode på højst tre år efter den 1. januar 2005 kan enhver medlemsstat undtage motorkøretøjer i klasse M2 og klasse N2 med en totalmasse på over 3,5 tons, men under eller lig med 7,5 tons, der er indregistreret i det nationale register, og som ikke benyttes på en anden medlemsstats område, fra anvendelsen af artikel 2 og 3.Artikel 51. De i artikel 2 og 3 nævnte hastighedsbegrænsende anordninger skal opfylde de tekniske krav, der er fastsat i bilaget til direktiv 92/24/EØF(8). Alle køretøjer, der er omfattet af nærværende direktiv, og som er indregistreret før den 1. januar 2005, kan imidlertid fortsat være udstyret med hastighedsbegrænsende anordninger, der opfylder de tekniske krav, der er fastlagt af de kompetente nationale myndigheder.2. De hastighedsbegrænsende anordninger monteres af værksteder eller myndigheder, der er godkendt af medlemsstaterne."2) Følgende artikel indsættes:"Artikel 6aKommissionen vurderer som led i handlingsprogrammet for trafiksikkerhed 2002-2010 virkningerne for trafiksikkerheden og vejtrafikken af den hastighedsregulering, der fastsættes i dette direktiv, og af de hastighedsbegrænsende anordninger, der anvendes af køretøjer i klasse M2 og af køretøjer i klasse N2 med en totalmasse på højst 7,5 tons.Kommissionen forelægger i givet fald passende forslag."Artikel 2Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 1. januar 2005. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 5. november 2002.På Europa-Parlamentets vegneP. CoxFormandPå Rådets vegneT. PedersenFormand(1) EFT C 270 E af 25.9.2001, s. 77.(2) EFT C 48 af 21.2.2002, s. 47.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 7.2.2002 (endnu ikke offentliggjort i EFT), Rådets fælles holdning af 25.6.2002 (EFT 228 E af 25.9.2002, s. 14) og Europa-Parlamentets afgørelse af 24.9.2002 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(4) EFT L 57 af 2.3.1992, s. 27.(5) EFT C 218 af 31.7.2000, s. 1.(6) Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (EFT L 42 af 23.2.1970, s. 1). Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2001/116/EF (EFT L 18 af 21.1.2002, s. 1).(7) Rådets direktiv 88/77/EØF af 3. december 1987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter fra dieselmotorer til fremdrift af køretøjer (EFT L 36 af 9.2.1988, s. 33). Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2001/27/EF (EFT L 107 af 18.4.2001, s. 10).(8) Rådets direktiv 92/24/EØF af 31. marts 1992 om hastighedsbegrænsende anordninger eller lignende indbyggede hastighedsbegrænsende systemer for visse motorkøretøjsklasser (EFT L 129 af 14.5.1992, s. 154).


Avis juridique important

|

31982L0711

Rådets direktiv 82/711/EØF af 18. oktober 1982 om de nødvendige grundregler for kontrol med overføring af bestanddele fra plastmaterialer og -genstande, der er bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler

EF-Tidende nr. L 297 af 23/10/1982 s. 0026 - 0030 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 12 s. 0132  den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 12 s. 0278  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 12 s. 0132  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 12 s. 0278

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 18. oktober 1982  om de noedvendige grundregler for kontrol med overfoering af bestanddele fra plastmaterialer og -genstande, der er bestemt til at komme i beroering med levnedsmidler  (82/711/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 76/893/EOEF af 23. november 1976 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om materialer og genstande, bestemt til at komme i beroering med levnedsmidler (1), saerlig artikel 3,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Ifoelge artikel 2 i direktiv 76/893/EOEF maa materialer og genstande ikke afgive bestanddele til levnedsmidler i et omfang, der kan frembyde en fare for menneskets sundhed og medfoere en uacceptabel aendring af sammensaetningen af levnedsmidler;  for saa vidt angaar plast er det bedste middel til at naa dette maal et saerdirektiv, som omhandlet i artikel 3 i direktiv 76/893/EOEF, hvis almindelige forskrifter ogsaa skal anvendes i det foreliggende tilfaelde;  i betragtning af problemets komplicerede karakter er det formaalstjenligt i foerste omgang at noejes med at fastsaette grundregler for kontrollen med overfoering af bestanddele; de noedvendige analysemetoder til kontrol af saadan overfoering vil siden hen blive fastsat i direktiver, der skal vedtages i overensstemmelse med den i artikel 10 i direktiv 76/893/EOEF fastsatte fremgangsmaade;  dette direktiv omfatter ikke alle aspekter vedroerende plastmaterialer og -genstande, hvorfor medlemsstaterne boer bemyndiges til dels at undlade at foreskrive de anvisninger om maerkning, der er fastsat i artikel 7 i direktiv 76/893/EOEF, i overensstemmelse med stk. 4 og 5 i samme artikel, dels at forbyde markedsfoering af saadanne materialer og genstande, som opfylder de i naevnte direktiv fastlagte normer, men ikke opfylder de nationale bestemmelser vedroerende de oevrige i artikel 3 i direktiv 76/893/EOEF omhandlede normer, eller saafremt saadanne bestemmelser ikke findes, ikke opfylder de i artikel 2 i naevnte direktiv omhandlede normer;  paa grund af de analysemaessige vanskeligheder ved bestemmelse af omfanget af overfoeringen til levnedsmidler, er det formaalstjenligt at vaelge nogle gaengse proeveformer (vaesker, der kan simulere levnedsmidlernes indvirkning paa plastmaterialet, samt standardproevebetingelser), der i stoerst mulig udstraekning kan gengive den overfoering, der kan finde sted ved kontakten mellem genstand og levnedsmiddel;  hvis det senere skulle vise sig, at disse proever ikke afspejler de virkelige forhold, boer medlemsstaterne bemyndiges til foreloebigt at aendre disse proever, indtil der foreligger en afgoerelse paa faellesskabsniveau;  de analytiske fremgangsmaader, der anvendes i oejeblikket, goer det ikke muligt at afgoere, under hvilke betingelser de gaengse overfoeringsforsoeg skal foretages, naar det drejer sig om materialer eller genstande, der bestaar af to eller flere lag, hvoraf mindst et ikke udelukkende udgoeres af plast; der skal senere traeffes afgoerelse om dette direktivs anvendelse paa disse materialer og genstande;  tilpasning af dette direktiv til det tekniske fremskridt udgoer en gennemfoerelsesforanstaltning, som boer foretages af Kommissionen for at goere proceduren hurtigere og mere enkel;  i alle tilfaelde, hvor Raadet tillaegger Kommissionen befoejelser til at gennemfoere forskrifter vedroerende plastmaterialer og -genstande, bestemt til at komme i beroering med levnedsmidler, boer der fastsaettes en fremgangsmaade, hvorved der oprettes et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for rammerne af Den staaende Levnedsmiddelkomité, som blev oprettet ved afgoerelse 69/414/EOEF (1) -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  1. Dette direktiv er et saerdirektiv i henhold til artikel 3 i direktiv 76/893/EOEF.  2. Direktivet finder anvendelse paa plastmaterialer og -genstande, dvs. materialer og genstande samt dele heraf, der  a) udelukkende bestaar af plast;  b) bestaar af to eller flere lag, der hver isaer udelukkende bestaar af plast, og som er forbundet ved hjaelp af klaebestof eller paa en hvilken som helst anden maade,  og som i faerdig tilstand er bestemt til at komme i beroering med levnedsmidler, eller som i overensstemmelse med deres formaal kommer i beroering med levnedsmidler.  3. I dette direktiv forstaas ved »plast« den organiske makromolekylforbindelse, der fremkommer ved polymerisation, polykondensation, polyaddition eller enhver anden lignende behandling af molekyler med lavere molekylvaegt eller ved kemisk aendring af naturlige makromolekyler. Silicone og andre lignende makromolekylforbindelser betragtes ligeledes som plast. Der kan i denne makromolekylaere forbindelse indgaa andre stoffer eller materialer.  Foelgende betragtes dog ikke som »plast«:  i) folie, fremstillet af regenerater af cellulose, ogsaa lakbehandlet;  ii) elastomere, naturgummi og syntetisk gummi;  iii) papir og pap, ogsaa aendret ved tilsaetning af plast;  iv) overfladebelaegning, som er fremstillet paa basis af  - paraffinvoks, herunder voks af syntetisk paraffin og/eller mikrokrystallinsk voks,  - blandinger af det i foerste led naevnte voks og/eller blandinger af dette voks med plast.  4. Dette direktiv finder ikke anvendelse paa materialer og genstande, som bestaar af to eller flere lag, hvoraf mindst ét ikke udelukkende bestaar af plast, selv om det lag, som er bestemt til at komme i direkte beroering med levnedsmidler udelukkende bestaar af plast.  Der vil senere blive truffet afgoerelse om anvendelse af dette direktiv paa de i foerste afsnit omhandlede materialer og genstande samt om saadanne tilpasninger af dette direktiv, som maatte blive noedvendige.  Artikel 2  1. Overfoeringen af bestanddele fra materialer og genstande som omhandlet i artikel 1 til eller paa levnedsmidler maa ikke overstige de graenser, der fastsaettes i positivlisterne over stoffer og materialer, der som de eneste tillades anvendt.  2. Saafremt der ikke er udarbejdet analysemetoder i overensstemmelse med artikel 9 i direktiv 76/893/EOEF, hvorved det er muligt at bestemme overfoeringen af bestanddele til levnedsmidler, bestemmes dette ved hjaelp af de i kapitel I i bilaget omhandlede proevevaesker.  3. Paa forslag af Kommissionen traeffer Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 100 i traktaten afgoerelse om opstilling af en positivliste over stoffer og materialer, der som de eneste tillades anvendt, samt over de proevevaesker, der skal anvendes i forbindelse med hvert enkelt levnedsmiddel eller afgraenset gruppe af levnedsmidler, samt over disse vaeskers koncentration.  Artikel 3  1. Kontrollen med graensen for overfoering til proevestofferne udfoeres ved hjaelp af gaengse overfoeringsproevser, hvis grundregler er anfoert i bilaget.  2. a) Saafremt en medlemsstat imidlertid ud fra en udfoerlig begrundelse, der hviler paa nye data eller paa en ny vurdering af allerede kendte data, som er fremkommet efter vedtagelsen af dette direktiv, konstaterer, at det af tekniske aarsager eller fordi de reelle anvendelsesbetingelser afviger vaesentligt fra de i tabellen i bilaget fastsatte proevebetingelser, er uhensigtsmaessigt at anvende de i bilaget fastsatte grundregler for overfoeringsproever paa et plastmateriale eller paa en plastgen  stand, kan medlemsstaten udelukkende i saadanne enkeltstaaende tilfaelde paa sit eget omraade midlertidigt suspendere anvendelsen af de i bilaget anfoerte grundregler og tillade, at der benyttes mere hensigtsmaessige grundregler. Den underretter straks de oevrige medlemsstater og Kommissionen herom med oplysning om grunden til sin afgoerelse.  b) Kommissionen undersoeger snarest muligt de grunde, den paagaeldende medlemsstat har anfoert, og konsulterer medlemsstaterne inden for Den staaende Levnedsmiddelkomité, hvorefter den straks afgiver sin udtalelse og traeffer passende foranstaltninger.  c) Saafremt Kommissionen finder, at det er noedvendigt at foretage aendringer i dette direktiv for at afboede de under litra a) omhandlede vanskeligheder, indleder den den iartikel 10 i direktiv 76/893/EOEF fastsatte fremgangsmaade; i saa fald kan en medlemsstat, som har indfoert mere hensigtsmaessige grundregler, opretholde disse, indtil aendringerne traeder i kraft.  Artikel 4  Tilpasning af kapitel II i bilaget som foelge af den tekniske og videnskabelige udvikling vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 10 i direktiv 76/893/EOEF.  Artikel 5  Dette direktiv beroerer hverken de nationale bestemmelser om de oevrige forskrifter, som er omhandlet i artikel 3 i direktiv 76/893/EOEF, eller medlemsstaternes muligheder i henhold til artikel 7, stk. 4 og 5, i naevnte direktiv.  Artikel 6  Medlemsstaterne skal efterkomme dette direktiv senest paa det tidspunkt, hvor et saerdirektiv om fastsaettelse af de i artikel 2, stk. 1, omhandlede graenser gennemfoeres.  Artikel 7  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 18. oktober 1982.  Paa Raadets vegne  N. A. KOFOED  Formand  (1) EFT nr. L 340 af 9. 12. 1976, s. 19.  (2) EFT nr. C 140 af 5. 6. 1979, s. 173.  (3) EFT nr. C 227 af 10. 9. 1979, s. 31.  (1) EFT nr. L 291 af 19. 11. 1969, s. 9.  BILAG  NOEDVENDIGE GRUNDREGLER FOR KONTROL MED OVERFOERING TIL PROEVEVAESKER  Bestemmelsen af overfoering til proevevaesker sker ved anvendelse af de i kapitel I i dette bilag naevnte proevevaesker under de proevebetingelser, der er naermere beskrevet i kapitel II.  KAPITEL I  Proevevaesker  1. Generelt: plastmaterialer og -genstande bestemt til at komme i beroering med alle slags levnedsmidler  Proeverne udfoeres, idet alle de nedenfor anfoerte proevevaesker anvendes og at der bruges et nyt proeveemne af materialet eller genstanden til hver proevevaeske:  - destilleret vand eller vand af lignende beskaffenhed (proevevaeske A)  - 3 % (w/v) eddikesyre i vandig oploesning (proevevaeske B)  - 15 % (v/v) ethanol i vandig oploesning (proevevaeske C)  - rektificeret olivenolie (1); saafremt det af begrundede tekniske aarsager, der har forbindelse med analysemetoden, er noedvendigt at anvende andre proevevaesker, skal der i stedet for olivenolie anvendes en blanding af syntetiske triglycerider (2) eller solsikkeolie (proevevaeske D).  2. Saerligt tilfaelde: plastmaterialer og -genstande bestemt til at komme i beroering med et enkelt levnedsmiddel eller med en afgraenset gruppe levnedsmidler  Proeverne udfoeres,  - under anvendelse af de proevevaesker, der er egnede i forbindelse med levnedsmidlet eller gruppen af levnedsmidler, og som er opfoert paa den i artikel 2, stk. 3, omhandlede positivliste,  - saafremt levnedsmidlet eller gruppen af levnedsmidler ikke er omfattet af denne liste udelukkende under anvendelse af de under punkt I anfoerte proevevaesker, der bedst svarer til de udtraekkende egenskaber hos levnedsmidlet eller gruppen af levnedsmidler.  KAPITEL II  Proevebetingelser (varighed og temperatur)  1. Overfoeringsproeverne udfoeres ved, at der blandt tabellens tider og temperaturer vaelges dem, der bedst svarer til de for de undersoegte plastmaterialer og -genstande normale eller sandsynlige betingelser for beroering.  2. Saafremt et plastmateriale eller en plastgenstand er bestemt til successivt og med korte mellemrum at anvendes paa flere af de betingelser for beroering, der er anfoert i spalte 1 i tabellen, bestemmes overfoeringen ved, at materialet eller genstanden successivt underkastes alle de tilsvarende proevebetingelser, der er naevnt i spalte 2, under anvendelse af samme proevevaeske.  3. Ved lige lang proevevarighed gaelder, at hvis plastmaterialet eller -genstanden allerede har bestaaet proeven ved en hoejere temperatur, er det ikke noedvendigt at gentage den ved en lavere temperatur.  Ved lige hoej temperatur gaelder, at hvis plastmaterialet eller -genstanden allerede har bestaaet proeven ved en laengere varighed, er det ikke noedvendigt at gentage den med en kortere varighed.  (1) Saerlige egenskaber ved rektificeret olivenolie:  jodtal (Wijs) = 80-88  brydningstal ved 25° C = 1,4665-1,4679  surhedsgrad (udtrykt i % olivensyre) = hoejst 0,5 %  antal peroxider (udtrykt i milliaekvivalenter oxygen pr. kg olie) = hoejst 10.  (2) Karakteristika for standardblanding af syntetiske triglycerider som beskrevet i K. Figges artikel »Food cosmet. Toxicol« 10 (1972) 815.  TABEL  Proevebetingelser [varighed (t) og temperatur (T)], der skal vaelges afhaengigt af betingelserne for beroering ved den praktiske anvendelse  1.2 //   //   // Betingelser for beroering ved den praktiske anvendelse  // Proevebetingelser  //   //   // 1  // 2  //   //  // 1. Beroeringens varighed: t > 24 timer  //   // 1.1. T µ 5 °C  // 10 dage ved 5 °C  // 1.2. 5 °C < T µ 40 °C (1)  // 10 dage ved 40 °C  // 2. Beroeringens varighed: 2 timer µ t µ 24 timer  //   // 2.1. T µ 5 °C  // 24 timer ved 5 °C  // 2.2. 5 °C < T µ 40 °C  // 24 timer ved 40 °C  // 2.3. T > 40 °C  // I henhold til national lovgivning  // 3. Beroeringens varighed: t < 2 timer  //   // 3.1. T µ 5 °C  // 2 timer ved 5 °C  // 3.2. 5 °C < T µ 40 °C  // 2 timer ved 40 °C  // 3.3. 40 °C < T µ 70 °C  // 2 timer ved 70 °C  // 3.4. 70 °C < T µ 100 °C  // 1 time ved 100 °C  // 3.5. 100 °C < T µ 121 °C  // 30 min. ved 121 °C  // 3.6. T > 121 °C  // I henhold til national lovgivning  //  //  (1) For plastmaterialer og -genstande i beroering med levnedsmidler, for hvilke der paa etiketten eller i lovgivningen er anfoert en opbevaringstemperatur paa under 20 °C er proevebetingelserne 10 dage ved 20 °C.  4.  Hvis plastmaterialet eller -genstanden ved sin praktiske anvendelse kan blive benyttet under alle mulige tidsmaessige og temperaturmaessige betingelser for beroering, udfoeres kun proeverne i 10 dage ved 40° C og i 2 timer ved 70° C, da disse proever almindeligvis regnes for de strengeste.  Hvis proevevaeske D (rektificeret olivenolie eller en vaeske, der maa anvendes i stedet herfor) anvendes, udfoeres kun proeven i 10 dage ved 40° C.  5. Saafremt det konstateres, at anvendelsen af tabellens proevebetingelser bevirker, at plastmaterialet eller -genstanden undergaar fysiske eller andre aendringer, som ikke forekommer under de normale eller sandsynlige betingelser for anvendelsen af materialet eller genstanden, skal der ved overfoeringsproeven anvendes betingelser, der egner sig bedre for saadanne saerlige tilfaelde.


Avis juridique important

|

32004L0007

Rådets direktiv 2004/7/EF af 20. januar 2004 om ændring af direktiv 77/388/EØF om det fælles merværdiafgiftssystem for så vidt angår proceduren for vedtagelse af fravigende foranstaltninger samt tildeling af gennemførelsesbeføjelser

EU-Tidende nr. L 027 af 30/01/2004 s. 0044 - 0045

Rådets direktiv 2004/7/EFaf 20. januar 2004om ændring af direktiv 77/388/EØF om det fælles merværdiafgiftssystem for så vidt angår proceduren for vedtagelse af fravigende foranstaltninger samt tildeling af gennemførelsesbeføjelserRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93,under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1),under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) Artikel 27 og 30 i Rådets direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag(3), fastsætter procedurer, der kan føre til Rådets stiltiende samtykke til fravigende foranstaltninger.(2) Af hensyn til gennemsigtigheden og retssikkerheden bør det sikres, at enhver fravigelse, som tillades i overensstemmelse med artikel 27 eller 30 i direktiv 77/388/EØF foretages efter Rådets udtrykkelige beslutning, som vedtages på forslag af Kommissionen.(3) Rådets mulighed for at give et stiltiende samtykke bør derfor efter et vist tidsrum ophæves.(4) For at undgå, at en medlemsstat er i uvished om Kommissionens svar på dens anmodning om fravigelse, bør der fastsættes en frist for, hvornår Kommissionen skal forelægge Rådet et forslag til tilladelse eller en meddelelse, hvori den fremsætter sine eventuelle indvendinger.(5) For at medlemsstaten bedre kan følge behandlingen af sin anmodning, bør Kommissionen tilpligtes at underrette den anmodende medlemsstat, så snart Kommissionen råder over alle de oplysninger, som den finder nødvendige, og videresende anmodningen til de øvrige medlemsstater på originalsproget.(6) I artikel 27, stk. 1, andet punktum i direktiv 77/388/EØF, understreges det, at den "ubetydelige grad" af forenklingsforanstaltningens indvirkning på størrelsen af den skyldige afgift ved det endelige forbrug beregnes samlet med henvisning til makroøkonomiske prognoser om foranstaltningens forventede indvirkning på de af Fællesskabets egne midler, der hidrører fra moms.(7) Da der ikke findes nogen mekanisme til at vedtage bindende foranstaltninger til gennemførelse af direktiv 77/388/EØF, har medlemsstaterne anvendt de heri fastsatte regler forskelligt.(8) For at det indre marked kan fungere bedre, er det væsentligt at sikre en mere ensartet anvendelse af det nuværende momssystem. Et vigtigt skridt i denne retning er at indføre en procedure, ifølge hvilken der kan træffes foranstaltninger for at sikre, at de gældende regler gennemføres hensigtsmæssigt.(9) Disse foranstaltninger bør især imødegå problemet med dobbeltbeskatning af grænseoverskridende transaktioner, der kan skyldes medlemsstaternes uensartede anvendelse af bestemmelserne om leveringssted i direktiv 77/388/EØF.(10) Anvendelsesområdet for den enkelte gennemførelsesforanstaltning bør imidlertid fortsat være begrænset, idet formålet med anvendelsesområdet bør være at klarlægge indholdet af en bestemmelse i direktiv 77/388/EØF uden at fravige bestemmelsen.(11) Selv om gennemførelsesforanstaltningernes rækkevidde vil være begrænset, vil sådanne foranstaltninger få budgetmæssige konsekvenser, som for en eller flere medlemsstater kunne blive betydelige.(12) Sådanne foranstaltningers konsekvenser for medlemsstaternes budgetter giver Rådet god grund til at forbeholde sig retten til at udøve gennemførelsesbeføjelserne til reglerne i direktiv 77/388/EØF.(13) På grund af de påtænkte foranstaltningers begrænsede anvendelsesområde bør foranstaltningerne til gennemførelse af direktiv 77/388/EØF vedtages enstemmigt af Rådet på forslag af Kommissionen.(14) Målene i dette direktiv kan af ovennævnte årsager ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.(15) Direktiv 77/388/EØF bør ændres i overensstemmelse hermed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1I direktiv 77/388/EØF foretages følgende ændringer:1) Artikel 27, stk. 1, 2, 3 og 4, affattes således:"1. Rådet kan med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indføre særlige foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i dette direktiv, for at forenkle afgiftsopkrævningen eller for at undgå visse former for svig eller unddragelse. Foranstaltninger til forenkling af afgiftsopkrævningen må ikke eller kun i ubetydelig grad påvirke medlemsstatens samlede indtægt fra afgifter, der opkræves ved det endelige forbrug.2. En medlemsstat, der ønsker at indføre de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger, sender en anmodning herom til Kommissionen med alle fornødne oplysninger. Finder Kommissionen, at oplysningerne ikke er tilstrækkelige, kontakter den inden to måneder efter modtagelse af anmodningen den pågældende medlemsstat og præciserer, hvilke yderligere oplysninger der er behov for. Så snart Kommissionen råder over alle de oplysninger, den finder nødvendige for at kunne vurdere anmodningen, underretter den inden én måned den anmodende medlemsstat herom og fremsender, på originalsproget, anmodningen til de øvrige medlemsstater.3. Inden tre måneder efter, at Kommissionen har givet underretning i overensstemmelse med stk. 2, sidste punktum, forelægger den Rådet et passende forslag eller, hvis anmodningen om fravigelse giver Kommissionen anledning til at rejse indvendinger, en meddelelse, hvori den redegør for disse indvendinger.4. Under alle omstændigheder skal proceduren i stk. 2 og 3 gennemføres inden for otte måneder efter, at Kommissionen har modtaget anmodningen."2) I afsnit XVII tilføjes følgende artikel:"Artikel 29aGennemførelsesforanstaltningerPå forslag af Kommissionen træffer Rådet med enstemmighed de foranstaltninger, der er nødvendige til gennemførelsen af dette direktiv."3) Artikel 30 affattes således:"Artikel 30Internationale aftaler1. Rådet kan med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til med et tredjeland eller en international organisation at indgå aftaler, som kan indeholde afvigelser fra dette direktiv.2. En medlemsstat, der ønsker at indgå en sådan aftale, sender en anmodning herom til Kommissionen med alle fornødne oplysninger. Finder Kommissionen, at oplysningerne ikke er tilstrækkelige, kontakter den inden to måneder efter modtagelse af anmodningen den pågældende medlemsstat og præciserer, hvilke yderligere oplysninger der er behov for. Så snart Kommissionen råder over alle de oplysninger, den finder nødvendige for at kunne vurdere anmodningen, underretter den inden én måned den anmodende medlemsstat herom og fremsender, på originalsproget, anmodningen til de øvrige medlemsstater.3. Inden tre måneder efter, at Kommissionen har givet underretning i overensstemmelse med stk. 2, sidste punktum, forelægger den Rådet et passende forslag eller, hvis anmodningen om fravigelse giver Kommissionen anledning til at rejse indvendinger, en meddelelse, hvori den redegør for disse indvendinger.4. Under alle omstændigheder skal proceduren i stk. 2 og 3 gennemføres inden for otte måneder efter, at Kommissionen har modtaget anmodningen."Artikel 2Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.Artikel 3Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. januar 2004.På Rådets vegneC. McCreevyFormand(1) Udtalelse af 16. december 2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT).(2) Udtalelse af 30. oktober 2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT).(3) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2003/92/EF (EUT L 260 af 11.10.2003, s. 8).


Avis juridique important

|

31995L0042

Kommissionens direktiv 95/42/EF af 19. juli 1995 om ændring af direktiv 93/102/EF om ændring af direktiv 79/112/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne

EF-Tidende nr. L 182 af 02/08/1995 s. 0020 - 0020

KOMMISSIONENS DIREKTIV 95/42/EF af 19. juli 1995 om ændring af direktiv 93/102/EF om ændring af direktiv 79/112/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne (Tekst af betydning for EØS) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 93/102/EF (2), særlig artikel 6, stk. 5, litra b), første og andet led, ogud fra følgende betragtninger:Direktiv 93/102/EF fastsætter i artikel 3, at medlemsstaterne om nødvendigt ændrer deres love og administrative bestemmelser for herigennem at forbyde handelen med produkter, som ikke er i overensstemmelse med direktivet, fra den 30. juni 1996;produkter, der er mærket inden denne dato, og hvis ingrediensliste indeholder navnet på en kategori af ingredienser, som ikke er optaget i direktivet 93/102/EF, må ikke markedsføres efter denne dato;det vil være teknisk vanskeligt at foretage ommærkning af levnedsmidlerne, hvorfor der bør indføjes en bestemmelse, der muliggør markedsføring af lagre, som er mærket inden den fastsatte frist for direktivets gennemførelse;de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Levnedsmiddelkomité -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 I artikel 3, stk. 2, andet led, i direktiv 93/102/EF tilføjes følgende punktum:»Dog må produkter, der er bragt i handelen eller mærket inden denne dato, og som ikke er i overensstemmelse med dette direktiv, markedsføres indtil lagrene er opbrugt.«Artikel 2 Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 3 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. juli 1995.På Kommissionens vegneMartin BANGEMANNMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 33 af 8. 2. 1979, s. 1.(2) EFT nr. L 291 af 25. 11. 1993, s. 14.