title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/23/EF af 23. april 2009 om ikke-automatiske vægte (kodificeret udgave) (EØS-relevant tekst )

text:
               16.5.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 122/6

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/23/EF
   af 23. april 2009
   om ikke-automatiske vægte
   (kodificeret udgave)
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådets direktiv 90/384/EØF af 20. juni 1990 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning vedrørende ikke-automatiske vægte (3) er blevet ændret væsentligt (4). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.

               (2)

               Det påhviler medlemsstaterne at beskytte offentligheden mod ukorrekte resultater af vejeoperationer med ikke-automatiske vægte, når disse bruges inden for bestemte anvendelsesområder.

               (3)

               Medlemsstaterne har ufravigelige bestemmelser vedrørende navnlig de nødvendige præstationskrav til ikke-automatiske vægte i form af specifikke metrologiske og tekniske krav, tillige med inspektionsprocedurer før og efter ibrugtagningen. Sådanne bestemmelser medfører ikke nødvendigvis forskellige beskyttelsesniveauer i de forskellige medlemsstater, men de indbyrdes forskelle medfører hindringer for samhandelen i Fællesskabet.

               (4)

               Dette direktiv bør kun indeholde de væsentlige og ufravigelige metrologiske og tekniske krav vedrørende ikke-automatiske vægte. For at lette bevis for overholdelsen af disse væsentlige krav er det nødvendigt at have harmoniserede standarder på europæisk plan, navnlig for så vidt angår metrologiske, konstruktions- og fremstillingsmæssige karakteristika, således at vægte, som opfylder disse harmoniserede standarder, må anses for at være i overensstemmelse med de væsentlige krav. Sådanne harmoniserede europæiske standarder udarbejdes af private organer og bør bevare deres ikke-bindende status. I dette øjemed anerkendes Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN), Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec) og Det Europæiske Standardiseringsinstitut for Telekommunikation (ETSI) som organer med kompetence til at varetage harmoniserede standarder i overensstemmelse med de generelle retningslinjer for samarbejdet mellem Kommissionen, Den Europæiske Frihandelssammenslutning og de tre organer, som blev undertegnet den 28. marts 2003 (5).

               (5)

               Der er vedtaget en række direktiver med sigte på fjernelse af tekniske handelshindringer, baseret på principperne i Rådets resolution af 7. maj 1985 om en ny metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standarder (6); hvert enkelt af disse direktiver indeholder bestemmelser om anbringelse af »CE-mærkning«. Kommissionen har i sin meddelelse af 15. juni 1989 (7) om en global metode i forbindelse med certificering og prøvning foreslået indført en fælles ordning med en »CE-mærkning« i én enkelt grafisk udformning. Rådet har i sin resolution af 21. december 1989 om en global metode for overensstemmelsesvurdering (8), godkendt som ledende princip, at der anvendes en sådan sammenhængende metode for anvendelsen af »CE-mærkningen«. De to grundlæggende elementer i den nye metode, som bør finde anvendelse, er de væsentlige krav og procedurerne for overensstemmelsesvurdering.

               (6)

               Det er nødvendigt at kontrollere overensstemmelsen med de relevante metrologiske og tekniske krav for at beskytte brugere og tredjemænd effektivt. De nuværende kontrolprocedurer er ikke de samme i de forskellige medlemsstater. For at undgå gentagen kontrol, der samtidig er til hinder for disse vægtes frie bevægelighed, bør medlemsstaterne anerkende hinandens kontrol. For at lette denne gensidige anerkendelse af kontrollen bør der bl.a. fastsættes fællesskabsprocedurer og kriterier, som benyttes, når der skal bemyndiges organer, som er ansvarlige for udførelsen af de enkelte opgaver i forbindelse med disse kontrolprocedurer.

               (7)

               Det er derfor afgørende at påse, at de bemyndigede organer sikrer et højt kvalitetsniveau i hele Fællesskabet.

               (8)

               »CE-mærkningen« og mærkaten med bogstavet M på en ikke-automatisk vægt bør udgøre en formodning om, at denne opfylder bestemmelserne i dette direktiv, og bør derfor gøre det unødvendigt at gentage allerede udførte overensstemmelsesvurderinger.

               (9)

               Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag VII, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   KAPITEL 1

      ANVENDELSESOMRÅDE, MARKEDSFØRING OG FRI BEVÆGELIGHED

   Artikel 1
   1.   Dette direktiv gælder alle ikke-automatiske vægte.
   2.   I dette direktiv sondres der mellem følgende anvendelsesområder for ikke-automatiske vægte:

               a)

                           i)

                           bestemmelse af massen ved kommercielle transaktioner

                           ii)

                           bestemmelse af massen ved beregning af afgift, told, skat, bonus, bøde, vederlag, godtgørelse eller betaling af lignende art

                           iii)

                           bestemmelse af massen med henblik på anvendelse af en lov eller en administrativ bestemmelse, eller til brug for retslig ekspertise

                           iv)

                           bestemmelse af massen i medicinsk praksis ved vejning af patienter i forbindelse med helbredsovervågning, diagnose og medicinsk behandling

                           v)

                           bestemmelse af massen ved fremstilling af receptpligtige lægemidler i apoteker og bestemmelse af massen ved analyser foretaget i medicinske og farmaceutiske laboratorier

                           vi)

                           fastsættelse af prisen ud fra massen ved direkte salg til offentligheden og fremstilling af færdigpakninger

               b)

               alle andre end de i litra a) omhandlede formål.

         Artikel 2
   I dette direktiv forstås ved:
   1)   »vægt«: et måleinstrument til bestemmelse af et legemes masse ved anvendelse af tyngdekraftens påvirkning af dette legeme. En vægt kan endvidere anvendes til at bestemme andre masserelaterede størrelser, mængder, parametre eller karakteristika
   2)   »ikke-automatisk vægt« eller »vægt«: en vægt, der kræver en operatørs medvirken under vejningen
   3)   »harmoniseret standard«: en teknisk specifikation (Europæisk Standard eller Harmoniseringsdokument), som er vedtaget af enten Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) eller Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec) eller Det Europæiske Standardiseringsinstitut for Telekommunikation (ETSI) eller af to eller tre af disse organisationer efter henstilling fra Kommissionen i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (9), og de generelle retningslinjer for samarbejde mellem Kommissionen, Den Europæiske Frihandelssammenslutning og de tre organer, der blev undertegnet den 28. marts 2003.
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at kun de vægte, som opfylder forskrifterne i dette direktiv, markedsføres.
   2.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at der til de i artikel 1, stk. 2, litra a), opregnede formål kun ibrugtages vægte, som opfylder forskrifterne i dette direktiv, og som derfor er forsynet med den i artikel 11 omhandlede »CE-mærkning«.
   Artikel 4
   De vægte, der anvendes til de i artikel 1, stk. 2, litra a), omhandlede formål, skal opfylde de i bilag I anførte væsentlige krav.
   Er vægten udstyret eller forbundet med anordninger, som ikke anvendes til de i artikel 1, stk. 2, litra a), omhandlede formål, er de pågældende anordninger undtaget fra disse væsentlige krav.
   Artikel 5
   1.   Medlemsstaterne må ikke hindre markedsføring af ikke-automatiske vægte, som opfylder forskrifterne i dette direktiv.
   2.   Medlemsstaterne må ikke hindre ibrugtagning til de i artikel 1, stk. 2, litra a), omhandlede formål af vægte, som opfylder forskrifterne i dette direktiv.
   Artikel 6
   1.   Vægte, som er i overensstemmelse med de relevante nationale standarder til gennemførelse af de harmoniserede standarder, som opfylder de i bilag I anførte væsentlige krav, anses af medlemsstaterne for at være i overensstemmelse med disse krav.
   2.   Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende referencerne for de i stk. 1 nævnte harmoniserede standarder.
   Medlemsstaterne offentliggør referencerne for de i stk. 1 nævnte nationale standarder.
   Artikel 7
   Finder en medlemsstat eller Kommissionen, at de i artikel 6, stk. 1, nævnte harmoniserede standarder ikke fuldt ud opfylder de i bilag I anførte væsentlige krav, indbringer Kommissionen eller den pågældende medlemsstat sagen for det stående udvalg, der er nedsat ved artikel 5 i direktiv 98/34/EF, i det følgende benævnt »udvalget«, og angiver grunden herfor.
   Udvalget afgiver straks udtalelse.
   I lyset af udvalgets udtalelse underretter Kommissionen medlemsstaterne om, hvorvidt det er nødvendigt at tilbagekalde de pågældende standarder fra de i artikel 6, stk. 2, nævnte publikationer.
   Artikel 8
   1.   Finder en medlemsstat, at vægte forsynet med den i bilag II, nr. 2, 3 og 4, omhandlede »CE-mærkning« ikke opfylder kravene i dette direktiv, selv om de er rigtigt installeret og anvendes til de formål, de er bestemt til, træffer den de nødvendige foranstaltninger til at trække disse vægte tilbage fra markedet eller forbyde eller begrænse ibrugtagning og/eller markedsføring af dem.
   Den pågældende medlemsstat underretter omgående Kommissionen om enhver foranstaltning af denne art og oplyser grundene til sin beslutning og navnlig, hvorvidt den manglende overensstemmelse skyldes

               a)

               at vægtene, når de ikke er i overensstemmelse med de i artikel 6, stk. 1, nævnte harmoniserede standarder, heller ikke opfylder de i bilag I anførte væsentlige krav

               b)

               ukorrekt anvendelse af de i artikel 6, stk. 1, nævnte harmoniserede standarder

               c)

               mangler ved de i artikel 6, stk. 1, nævnte harmoniserede standarder.

         2.   Kommissionen indleder konsultationer med de berørte parter snarest muligt.
   Efter konsultationerne underretter Kommissionen omgående den medlemsstat, som iværksatte aktionen, om resultatet af konsultationerne. Finder Kommissionen, at foranstaltningerne er berettigede, underretter den tillige omgående de øvrige medlemsstater.
   Såfremt beslutningen skyldes formodede mangler ved standarderne, forelægger Kommissionen efter at have rådført sig med de berørte parter sagen for udvalget inden to måneder, såfremt den medlemsstat, som har truffet foranstaltningerne, har til hensigt at fastholde dem, og indleder herefter den i artikel 7 omhandlede procedure.
   3.   Hvis en vægt, som ikke opfylder bestemmelserne, er forsynet med »CE-mærkning«, træffer den kompetente medlemsstat passende foranstaltninger mod dem, der har anbragt »mærkningen«, og underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.
   4.   Kommissionen sikrer, at medlemsstaterne holdes underrettet om udviklingen i og resultatet af denne procedure.
   KAPITEL 2

      OVERENSSTEMMELSESVURDERING

   Artikel 9
   1.   Ved attesteringen af, at vægte er i overensstemmelse med de i bilag I definerede væsentlige krav, kan der efter ansøgerens eget valg anvendes en af følgende procedurer:

               a)

               den i bilag II, nr. 1, omhandlede EF-typeafprøvning, der enten efterfølges af den i bilag II, nr. 2, omhandlede EF-erklæring om typeoverensstemmelse (garanti for produktionskvalitet) eller af den i bilag II, nr. 3, omhandlede EF-verifikation.
               Dog er EF-typeafprøvningen ikke obligatorisk for vægte, som ikke anvender nogen elektrisk anordning, og i hvilke lastemålingsanordningen ikke anvender nogen fjeder til afbalancering af lasten

               b)

               den i bilag II, nr. 4, omhandlede stykvise EF-verifikation.

         2.   Dokumenter og korrespondance vedrørende de i stk. 1 nævnte procedurer skal udfærdiges på et officielt sprog i den medlemsstat, hvor de nævnte procedurer vil blive gennemført, eller på et sprog, som accepteres af det organ, der er underrettet i henhold til artikel 10, stk. 1.
   3.   Når vægtene omfattes af andre direktiver, der vedrører andre aspekter, og som foreskriver »CE-mærkning«, angiver denne mærkning, at vægtene ligeledes formodes at opfylde bestemmelserne i disse andre direktiver.
   Hvis fabrikanten i henhold til et eller flere af disse direktiver kan vælge, hvilken ordning han vil anvende i en overgangsperiode, viser »CE-mærkningen« imidlertid kun, at vægtene opfylder bestemmelserne i de direktiver, som fabrikanten anvender. I så fald skal referencerne vedrørende de anvendte direktiver, som offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, anføres på de dokumenter, vejledninger eller instruktioner, som kræves i henhold til nævnte direktiver, og som ledsager de pågældende vægte.
   Artikel 10
   1.   Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om, hvilke organer de har udpeget til at udføre de i artikel 9 omhandlede procedurer, og om hvilke specifikke opgaver, disse organer er udpeget til at varetage, og hvilke identifikationsnumre Kommissionen har tildelt dem.
   Kommissionen offentliggør en liste over de bemyndigede organer samt deres identifikationsnummer af de opgaver, de er udpeget til at varetage, i Den Europæiske Unions Tidende. Den sørger for, at listen ajourføres.
   2.   Medlemsstaterne anvender de i bilag V anførte minimumskriterier for bemyndigelse af inspektionsorganerne. Organer, som opfylder kriterier, der er fastsat i relevante harmoniserede standarder, antages at opfylde de i det nævnte bilag omhandlede kriterier.
   3.   En medlemsstat, som har bemyndiget et inspektionsorgan, annullerer denne bemyndigelse, såfremt organet ikke længere opfylder de i stk. 2 omhandlede bemyndigelseskriterier. Den underretter omgående de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom og tilbagekalder meddelelsen.
   KAPITEL 3

      »CE-MÆRKNING« OG PÅSKRIFTER

   Artikel 11
   1.   Når det er konstateret, at en vægt er i overensstemmelse med EF-forskrifterne, skal »CE-mærkningen« og de supplerende data som beskrevet i bilag IV, nr. 1, anbringes på vægten i en klart synlig, let læselig og uudslettelig form.
   2.   På alle andre vægte skal de i bilag IV, nr. 2, omhandlede påskrifter anbringes i en klart synlig, let læselig og uudslettelig form.
   3.   Det er forbudt at anbringe mærkning på vægtene, som kan vildlede tredjemand med hensyn til »CE-mærkningens« betydning eller grafiske udformning. Enhver anden mærkning kan anbringes på vægtene, forudsat at dette ikke gør »CE-mærkningen« mindre synlig eller letlæselig.
   Artikel 12
   Med forbehold af artikel 8:

               a)

               er fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant — hvis en medlemsstat konstaterer, at »CE-mærkningen« er blevet anbragt uberettiget — forpligtet til at sørge for, at produktet igen bringes til at opfylde bestemmelserne om »CE-mærkning«, og at overtrædelsen bringes til ophør på de betingelser, som medlemsstaten har fastsat

               b)

               skal medlemsstaten, såfremt produktet fortsat ikke opfylder kravene, træffe alle nødvendige foranstaltninger for at begrænse eller forbyde markedsføring af det pågældende produkt eller sikre, at det trækkes tilbage fra markedet efter fremgangsmåden i artikel 8.

         Artikel 13
   Når en vægt, der anvendes til et af de i artikel 1, stk. 2, litra a), opregnede formål, er udstyret eller forbundet med anordninger, som ikke har været underkastet en overensstemmelsesvurdering i artikel 9, skal hver af disse anordninger være forsynet med et symbol, der angiver, hvad anordningen må bruges til, jf. bilag IV, nr. 3. Dette symbol skal være anbragt på anordningerne i en klart synlig, let læselig og uudslettelig form.
   KAPITEL 4

      AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

   Artikel 14
   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på, at vægte, der bærer »CE-mærkning« til dokumentation af, at de er i overensstemmelse med forskrifterne i dette direktiv, vedbliver at være i overensstemmelse med disse forskrifter.
   Artikel 15
   Enhver afgørelse truffet i medfør af dette direktiv, som resulterer i begrænsninger af ibrugtagningen af en vægt, skal indeholde den nøjagtige begrundelse herfor.
   En sådan afgørelse skal straks meddeles den berørte part, som samtidig skal underrettes om de retsmidler, der står til hans rådighed i medfør af gældende lov i den pågældende medlemsstat, og om tidsfristerne for anvendelsen af sådanne midler.
   Artikel 16
   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 17
   Direktiv 90/384/EØF, som ændret ved det direktiv, der er nævnt i bilag VII, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag VII, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne.
   Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag VIII.
   Artikel 18
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 19
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 23. april 2009.

            På Europa-Parlamentets vegne

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

            På Rådets vegne

         P. NEČAS

            Formand

      (1)  EUT C 44 af 16.2.2008, s. 33.

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 11.12.2007 (EUT C 323 E af 18.12.2008, s. 57) og Rådets afgørelse af 23.3.2009.

      (3)  EFT L 189 af 20.7.1990, s. 1.

      (4)  Jf. bilag VII, del A.

      (5)  EUT C 91 af 16.4.2003, s. 7.

      (6)  EFT C 136 af 4.6.1985, s. 1.

      (7)  EFT C 267 af 19.10.1989, s. 3.

      (8)  EFT C 10 af 16.1.1990, s. 1.

      (9)  EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37.

      BILAG I

         VÆSENTLIGE KRAV

      Den anvendte terminologi er den, som anvendes af Den Internationale Organisation for Retslig Metrologi.

         Indledende bemærkning

      Dersom vægten er udstyret eller forbundet med flere visnings- eller trykkeindretninger, som anvendes til de i artikel 1, stk. 2, litra a), opregnede formål, skal de indretninger, som blot viser vejeresultaterne, men ikke har nogen betydning for, om vægten fungerer korrekt, ikke overholde de væsentlige krav, hvis vejeresultaterne trykkes eller registreres på en korrekt måde og uden at kunne slettes af en anden del af vægten, som opfylder de væsentlige krav, og idet de skal være tilgængelige for de to parter, der er berørt af vejningen. På vægte, der anvendes ved direkte salg til offentligheden, skal visnings- og udskrivningsindretningerne for sælger og kunde dog opfylde de væsentlige krav.

         METROLOGISKE KRAV

      1.   Måleenheder for masse
      De anvendte måleenheder for masse skal være lovlige i medfør af Rådets direktiv 80/181/EØF af 20. december 1979 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om måleenheder og om ophævelse af direktiv 71/354/EØF (1).
      Under denne betingelse er følgende måleenheder tilladt:

                  —

                  SI-enheder: kilogram, mikrogram, milligram, gram, ton

                  —

                  britisk enhed: troy ounce ved vejning af ædelmetaller

                  —

                  anden enhed: metrisk karat ved vejning af ædelstene.

            For vægte, som anvender den ovenfor omhandlede britiske måleenhed for masse, skal de i det følgende specificerede relevante væsentlige krav omregnes til denne enhed ved anvendelse af simpel interpolation.
      2.   Nøjagtighedsklasser
      2.1.   Der er defineret følgende nøjagtighedsklasser:

                  I.

                  Speciel

                  II.

                  Fin

                  III.

                  Middel

                  IIII.

                  Grov

            Specifikationerne for disse klasser er vist i tabel 1.

         Tabel 1

         Nøjagtighedsklasser

                  Klasse

                  Verifikationsdelingsværdi (e)

                  Minimumslast (Min)

                  Antal verifikationsdelingsværdierFOR-L_2009122DA.01001101.notes.0001.xml.jpg

                  minimumsværdi

                  minimumsværdi

                  maksimumsværdi

                  I

                  0,001

                  g ≤ e

                  100 e

                  50 000

                  —

                  II

                  0,001

                  g ≤ e ≤ 0,05 g

                  20 e

                  100

                  100 000

                  0,1

                  g ≤ e

                  50 e

                  5 000

                  100 000

                  III

                  0,1

                  g ≤ e ≤ 2 g

                  20 e

                  100

                  10 000

                  5

                  g ≤ e

                  20 e

                  500

                  10 000

                  IIII

                  5

                  g ≤ e

                  10 e

                  100

                  1 000

            Minimumslasten nedsættes til 5 e for vægte af klasse II og III, der anvendes til at fastsætte transporttariffer.
      2.2.   Delingsværdier

                  2.2.1.

                  Den faktiske delingsværdi (d) og verifikationsdelingsværdien (e) skal være af formen
                  1 × 10k, 2 × 10k eller 5 × 10k masseenheder
                  hvor k er et helt tal eller nul.

                  2.2.2.

                  For alle vægte bortset fra vægte med ekstra visningsindretninger er
                  d = e.

                  2.2.3.

                  For vægte med ekstra visningsindretninger gælder følgende:
                  e = 1 × 10k g
                  d < e ≤ 10 d
                  bortset fra vægte af klasse I med d < 10-4 g, hvor e = 10-3 g.

            3.   Klassifikation
      3.1.   Vægte med kun ét vejeområde
      Vægte udstyret med en ekstra visningsindretning skal tilhøre klasse I eller klasse II. For disse vægte fås minimumslastens nedre grænser fra tabel I ved i kolonne 3 at erstatte verifikationsdelingsværdien (e) med den faktiske delingsværdi (d).
      Hvis d < 10-4 g, kan maksimumslasten i klasse I være mindre end 50 000 e.
      3.2.   Vægte med flere vejeområder
      Flere vejeområder er tilladt, forudsat at de er klart angivet på vægten. Hvert enkelt vejeområde klassificeres i henhold til punkt 3.1. Hvis vejeområderne falder inden for forskellige nøjagtighedsklasser, skal vægten opfylde de strengeste krav, som finder anvendelse for de nøjagtighedsklasser, hvori vejeområderne falder.
      3.3.   Fler-intervalvægte

                  3.3.1.

                  Vægte med ét vejeområde kan have adskillige vejeintervaller (fler-intervalvægte).
                  Fler-intervalvægte skal ikke være udstyret med en ekstra visningsindretning.

                  3.3.2.

                  Hvert af vejeintervallerne i på fler-intervalvægte er defineret ved

                                          –

                                          dets verifikationsdelingsværdi ei

                              med e(i + 1) > ei

                                          –

                                          dets maksimumsnettolast Maxi

                              med Maxr = Max

                                          –

                                          dets minimumsnettolast Mini

                              med Mini = Max (i - 1)

                              og Min1 = Min

                        Hvor

                              i

                              =

                              1, 2, … r

                              i

                              =

                              vejeintervalnummeret

                              r

                              =

                              det totale antal vejeintervaller.

                        Ved alle belastninger regnes med nettolasten uanset værdien af en eventuelt anvendt tara.

                  3.3.3.

                  Vejeintervallerne klassificeres i henhold til tabel 2. Alle vejeintervaller skal falde inden for samme nøjagtighedsklasse, som er vægtens nøjagtighedsklasse.

                     Tabel 2

                     Fler-intervalvægte

                              i

                              =

                              1, 2, … r

                              i

                              =

                              vejeintervalnummeret

                              r

                              =

                              det totale antal vejeintervaller

                              Klasse

                              Verifikationsdelingsværdi (e)

                              Minimumslast(Min)

                              Antal verifikationsdelingsværdier

                              minimumsværdi

                              minimumsværdi (2)
                              FOR-L_2009122DA.01001101.notes.0002.xml.jpg

                              maksimumsværdiFOR-L_2009122DA.01001101.notes.0003.xml.jpg

                              I

                              0,001

                              g ≤ ei

                              100 e1

                              50 000

                              —

                              II

                              0,001

                              g ≤ ei ≤ 0,05 g

                              20 e1

                              5 000

                              100 000

                              0,1

                              g ≤ ei

                              50 e1

                              5 000

                              100 000

                              III

                              0,1

                              g ≤ ei

                              20 e1

                              500

                              10 000

                              IIII

                              5

                              g ≤ ei

                              10 e1

                              50

                              1 000

            4.   Nøjagtighed
      4.1.   Ved anvendelsen af de i artikel 9 omhandlede procedurer må visningsfejlen ikke overstige den maksimalt tilladelige visningsfejl som vist i tabel 3. I tilfælde af digital-visning korrigeres visningsfejlen for afrundingsfejlen.
      De maksimalt tilladelige fejl gælder nettoværdi og taraværdi for alle mulige belastninger, bortset fra forhåndsindstillede taraværdier.

         Tabel 3

         Maksimalt tilladte fejl

                  Last

                  Maksimalt tilladte fejl

                  Klasse I

                  Klasse II

                  Klasse III

                  Klasse IIII

                  0 ≤ m ≤ 50 000 e

                  0 ≤ m ≤ 5 000 e

                  0 ≤ m ≤ 500 e

                  0 ≤ m ≤ 50 e

                  ±0,5 e

                  50 000 e < m ≤ 200 000 e

                  5 000 e < m ≤ 20 000 e

                  500 e < m ≤ 2 000 e

                  50 e < m ≤ 200 e

                  ±1,0 e

                  200 000 e < m

                  20 000 e < m ≤ 100 000 e

                  2 000 e < m ≤ 10 000 e

                  200 e < m ≤ 1 000 e

                  ±1,5 e

            4.2.   De maksimalt tilladte fejl under brug er to gange de maksimalt tilladte fejl som fastlagt i nr. 4.1.
      5.   En vægts vejeresultater skal være repeterbare og skal kunne reproduceres uanset arten af visningsindretning eller vejemetode.
      Vejeresultaterne skal være tilstrækkeligt ufølsomme for ændringer af lastens placering på vejeladet.
      6.   Vægten skal være følsom over for meget små lastændringer.
      7.   Influensparametre og tid
      7.1.   Vægte af klasserne II, III og IIII, som kan forventes anvendt i skrå stilling, skal være tilstrækkeligt ufølsomme for den grad af skråstilling, som kan forekomme under normal brug.
      7.2.   Vægtene skal opfylde de metrologiske krav inden for det af fabrikanten specificerede temperaturområde. Værdien af dette område skal mindst være:

                  —

                  5 °C for en vægt af klasse I

                  —

                  15 °C for en vægt af klasse II

                  —

                  30 °C for en vægt af klasse III eller IIII.

            Er der ikke fra fabrikantens side angivet nogen specifikation, gælder temperaturområdet – 10 °C til + 40 °C.
      7.3.   Vægte tilsluttet elnettet skal opfylde de metrologiske krav under forsyningsbetingelser, som ligger inden for grænserne af normale netspændingsvariationer.
      Batteridrevne vægte skal vise, når spændingen falder under den nødvendige minimumsværdi, og skal under disse omstændigheder enten fortsat fungere korrekt eller automatisk sættes ud af drift.
      7.4.   Elektroniske vægte, bortset fra vægte af klasse I og klasse II, for hvilke e er mindre end 1 g, skal opfylde de metrologiske krav under betingelser med høj relativ fugtighed ved den øverste grænse af deres temperaturområde.
      7.5.   En langvarig belastning af en vægt af klasse II, III eller IIII skal have ubetydelig indflydelse på visningen i belastet tilstand eller på nulvisningen umiddelbart efter fjernelse af lasten.
      7.6.   Under andre betingelser skal vægtene enten fortsat fungere korrekt eller automatisk sættes ud af drift.

         Konstruktion og fremstilling

      8.   Generelle krav
      8.1.   Vægtenes konstruktion og fremstilling skal være af en sådan art, at vægtene vil bevare deres metrologiske kvaliteter, når de anvendes og installeres korrekt, og når de anvendes i det miljø, de er bestemt for. Massens værdi skal angives.
      8.2.   Når elektroniske vægte udsættes for forstyrrelser, må de ikke vise betydende fejl, eller betydende fejl skal automatisk detekteres og vises.
      Når elektroniske vægte automatisk detekterer en betydende fejl, skal en synlig eller hørbar alarm udløses og vedvare, indtil brugeren griber ind, eller fejlen forsvinder.
      8.3.   Kravene under punkt 8.1 og 8.2 skal til stadighed være opfyldt inden for et tidsrum, som er normalt i betragtning af vægtenes tilsigtede anvendelse.
      Digitale elektroniske anordninger skal altid kontrollere måleprocessen, visningsanordningen samt enhver datalagring og -overførsel.
      Er en betydende pålidelighedsfejl konstateret automatisk, skal en synlig eller hørbar alarm udløses og vedvare, indtil brugeren griber ind, eller fejlen forsvinder.
      8.4.   Er et ydre udstyr tilsluttet en elektronisk vægt via en passende grænseflade, må vægtens metrologiske egenskaber ikke påvirkes heraf.
      8.5.   Vægtene må ikke have egenskaber, som eventuelt vil kunne lette svigagtig anvendelse, og mulighederne for utilsigtet misbrug skal være minimale. Bestanddele, som ikke må demonteres eller justeres af brugeren, skal sikres mod noget sådant.
      8.6.   Vægte skal være udformet på en sådan måde, at den i dette direktiv fastsatte kontrol hurtigt lader sig udføre.
      9.   Angivelse af vejeresultater og andre vægtværdier
      Angivelsen af vejeresultater og andre vægtværdier skal være nøjagtig, entydig og ikke-misvisende, og visningsindretningen skal gøre det let at aflæse visningen under normale anvendelsesbetingelser.
      Navne og symboler for de under nr. 1 i dette bilag omhandlede måleenheder skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 80/181/EØF, tilføjet symbolet for metrisk karat, dvs. symbolet »ct«.
      Visning skal være umulig over maksimumsbelastningen (Max), forøget med 9 e.
      En ekstra visningsindretning er kun tilladt efter decimalkommaet. En udvidet visningsindretning må kun anvendes midlertidigt, og udskrift skal ikke kunne finde sted under anvendelsen heraf.
      Sekundære visninger er tilladt, såfremt de identificeres på en sådan måde, at de ikke kan forveksles med primære visninger.
      10.   Udskrivning af vejeresultater og andre vægtværdier
      Trykte resultater skal være korrekte, passende identificeret og utvetydige. Skriften skal være klar, læselig, uudslettelig og varig.
      11.   Retstillingsmekanisme
      Hvor det er hensigtsmæssigt, skal vægte være forsynet med en retstillingsmekanisme og en libelle, som er tilstrækkelig følsom til at muliggøre en korrekt installation.
      12.   Nulstilling
      Vægte kan være udstyret med nulstillingsindretninger. Brugen af disse indretninger skal resultere i en nøjagtig nulstilling og må ikke give anledning til ukorrekte måleresultater.
      13.   Tara-indretninger og forhåndsindstillede tara-indretninger
      Vægte kan have en eller flere tara-indretninger og en forhåndsindstillet tara-indretning. Betjeningen af tara-indretningerne skal resultere i en nøjagtig indstilling af viseren på nul og skal sikre korrekt nettovejning. Betjeningen af den forhåndsindstillede tara-indretning skal sikre korrekt bestemmelse af den beregnede nettoværdi.
      14.   Vægte til direkte salg til offentligheden med en maksimumsbelastning på ikke over 100 kg: yderligere krav
      Vægte til direkte salg til offentligheden skal klart vise kunden alle væsentlige oplysninger om vejningen og i tilfælde af vægte med prisangivelse tillige om prisberegningen af det produkt, som købes.
      Hvis salgsprisen angives, skal den være nøjagtig.
      Vægte med prisudregning skal vise de væsentlige angivelser længe nok til at sætte kunden i stand til at læse dem ordentligt.
      Vægte med prisudregning må kun udføre andre funktioner end vejning og prisudregning af den enkelte artikel, såfremt alle visninger i forbindelse med alle transaktioner udskrives klart, utvetydigt og hensigtsmæssigt opstillet på en bon eller etiket til kunden.
      Vægtene må ikke have egenskaber, som direkte eller indirekte kan føre til visninger, hvis tolkning ikke er let eller ligetil.
      Vægtene skal sikre kunderne mod ukorrekte salgstransaktioner, som skyldes, at vægtene ikke fungerer korrekt.
      Ekstra visningsindretninger og udvidede visningsindretninger er ikke tilladt.
      Supplerende indretninger er kun tilladt, såfremt de ikke muliggør svigagtig anvendelse.
      Vægte, der ligner de vægte, som normalt anvendes ved direkte salg til offentligheden, men som ikke opfylder kravene i dette nr., skal på en uudslettelig måde nær ved visningen være mærket »Må ikke anvendes ved direkte salg til offentligheden«.
      15.   Vægte med prisetiketter
      Vægte med prisetiketter skal opfylde kravene til prisvisende vægte til direkte salg til offentligheden i den udstrækning, disse krav finder anvendelse på den pågældende vægt. Udskrivning af en prisetiket skal være umulig ved en belastning, som ligger under minimumsbelastningen.

         (1)  EFT L 39 af 15.2.1980, s. 40.

         (2)  For i = r gælder den tilsvarende kolonne i tabel 1 med e erstattet af er.

      BILAG II

         PROCEDURER FOR OVERENSSTEMMELSESVURDERING

      1.   EF-typeafprøvning
      1.1.   EF-typeafprøvning er den procedure, hvorved et udpeget organ sikrer og attesterer, at en vægt, som er repræsentativ for den planlagte produktion, opfylder de bestemmelser i dette direktiv.
      1.2.   Ansøgningen om EF-typeafprøvning skal indsendes af fabrikanten eller hans befuldmægtigede inden for Fællesskabet til et enkelt bemyndiget organ.
      Ansøgningen skal indeholde

                  —

                  navn og adresse på ansøgeren, og såfremt ansøgningen indsendes af den befuldmægtigede, tillige dennes navn og adresse

                  —

                  en skriftlig erklæring om, at ansøgningen ikke er indsendt til noget andet bemyndiget organ

                  —

                  den tekniske dokumentation som beskrevet i bilag III.

            Ansøgeren skal stille en vægt, som er repræsentativ for den planlagte produktion og i det følgende benævnt »type«, til rådighed for organet.
      1.3.   Det bemyndigede organ skal

                  1.3.1.

                  gennemgå konstruktionsdokumentationen og sikre, at typen er fremstillet i overensstemmelse med konstruktionsdokumentationen

                  1.3.2.

                  med ansøgeren aftale det sted, hvor undersøgelser og/eller prøvninger skal finde sted

                  1.3.3.

                  gennemføre eller have gennemført passende undersøgelser og/eller prøvninger for at kontrollere, om de af fabrikanten anvendte løsninger opfylder de væsentlige krav, hvor de i artikel 6 stk. 1, nævnte harmoniserede standarder ikke er anvendt

                  1.3.4.

                  gennemføre eller have gennemført passende undersøgelser og/eller prøvninger for — hvor fabrikanten har valgt at anvende de relevante standarder — at kontrollere, hvorvidt disse er anvendt effektivt, og derved sikre overensstemmelse med de væsentlige krav.

            1.4.   Hvor typen opfylder bestemmelserne i dette direktiv, udsteder det bemyndigede organ en EF-typegodkendelsesattest. Attesten skal indeholde konklusionerne af undersøgelsen, eventuelle betingelser for attestens gyldighed samt de nødvendige data for identifikation af den godkendte vægt og i givet fald en beskrivelse af dennes funktion. Relevante tekniske tegninger og skemaer vedlægges EF-typegodkendelsesattesten som bilag.
      Attesten skal have en gyldighedsperiode på ti år fra udstedelsesdatoen og kan fornyes for yderligere perioder på ti år ad gangen.
      Ved væsentlige ændringer af vægtens konstruktion, f.eks. som følge af anvendelse af ny teknik, kan attestens gyldighedsperiode begrænses til to år og forlænges med tre år.
      1.5.   Hvert bemyndiget organ sender regelmæssigt samtlige medlemsstater en lister over:

                  —

                  indløbne ansøgninger om EF-typeafprøvning

                  —

                  udstedelse af EF-typegodkendelsesattester

                  —

                  afslag på ansøgninger om EF-typegodkendelsesattester

                  —

                  tilføjelser og ændringer vedrørende de allerede udleverede dokumenter.

            Desuden underretter hvert organ øjeblikkelig samtlige medlemsstater, hvis en EF-typegodkendelsesattest tilbagekaldes.
      Hver medlemsstat stiller disse oplysninger til rådighed for de organer, den har bemyndiget.
      1.6.   De øvrige bemyndigede organer kan få udleveret en kopi af attesterne og bilagene hertil.
      1.7.   Ansøgeren skal holde det bemyndigede organ, som udstedte EF-typegodkendelsesattesten, underrettet om enhver ændring af den godkendte type.
      Ændringer af den godkendte type skal godkendes af det bemyndigede organ, som har udstedt EF-typegodkendelsesattesten, når sådanne ændringer påvirker overensstemmelsen med de væsentlige krav i dette direktiv eller de foreskrevne anvendelsesbetingelser. Denne tillægsgodkendelse gives i form af en tilføjelse til den originale EF-typegodkendelsesattest.
      2.   EF-erklæring om produktionsoverensstemmelse (garanti for produktionskvalitet)
      2.1.   EF-erklæringen om produktionsoverensstemmelse (garanti for produktionskvalitet) er den procedure, hvorved en fabrikant, som opfylder forpligtelserne i medfør af nr. 2.2, erklærer, at de pågældende vægte er i overensstemmelse med typen som beskrevet i EF-typegodkendelsesattesten og opfylder de krav i dette direktiv.
      Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant anbringer »CE-mærkningen« samt de i bilag IV anførte påskrifter på hver enkelt vægt og udfærdiger en skriftlig overensstemmelseserklæring.
      »CE-mærkningen« skal ledsages af identifikationsnummeret for det bemyndigede organ, som er ansvarlig for den i nr. 2.4 omhandlede EF-overvågning.
      2.2.   Fabrikanten skal have indført et tilfredsstillende kvalitetsstyringssystem som specificeret i nr. 2.3 og skal underkastes EF-overvågning som specificeret i nr. 2.4.
      2.3.   Kvalitetsstyringssystem

                  2.3.1.

                  Fabrikanten skal indsende en ansøgning om godkendelse af sit kvalitetsstyringssystem til et bemyndiget organ.
                  Ansøgningen skal indeholde:

                              —

                              et tilsagn om at opfylde de forpligtelser, som følger af det godkendte kvalitetsstyringssystem

                              —

                              et tilsagn om at vedligeholde det godkendte kvalitetsstyringssystem for at sikre dettes fortsatte egnethed og effektivitet.

                        Fabrikanten stiller alle relevante oplysninger, navnlig dokumentation for kvalitetsstyringssystemet og for vægtens konstruktion, til rådighed for det bemyndigede organ.

                  2.3.2.

                  Kvalitetsstyringssystemet skal sikre vægtenes overensstemmelse med den type, der er beskrevet i EF-typegodkendelsesattesten, og med kravet eller kravene i dette direktiv.
                  Alle de af fabrikanten indførte elementer, krav og bestemmelser skal dokumenteres på en systematisk og logisk opstillet måde i form af skriftlige regler, procedurer og instruktioner. Denne dokumentation for kvalitetsstyringssystemet skal sikre en almindelig forståelse af kvalitetsstyringsprogrammer, -planer, brugsanvisninger og rapporter.
                  Den skal navnlig indeholde en dækkende beskrivelse af:

                              —

                              kvalitetsmålsætningerne og organisationsstrukturen samt ansvarsområder og bemyndigelser i forbindelse med produktionskvalitet

                              —

                              fremstillingsprocessen og kvalitetskontrollen samt de kvalitetssikringsteknikker og systematiske indgreb, som vil blive anvendt

                              —

                              de undersøgelser og prøvninger, der vil blive gennemført før, under og efter fremstillingen, samt den hyppighed, hvormed disse vil blive gennemført

                              —

                              midlerne til at overvåge en effektiv anvendelse af kvalitetsstyringssystemet og opnåelsen af den ønskede produktionskvalitet.

                  2.3.3.

                  Det bemyndigede organ skal gennemgå og evaluere kvalitetsstyringssystemet for at fastslå, hvorvidt det opfylder de i nr. 2.3.2 omhandlede krav. Det skal gå ud fra, at disse krav overholdes af kvalitetsstyringssystemer, som anvender den tilsvarende harmoniserede standard.
                  Organet skal meddele fabrikanten sin afgørelse og underrette de øvrige bemyndigede organer herom. Meddelelsen til fabrikanten skal indeholde konklusionerne af undersøgelsen og en begrundelse for afgørelsen, hvis ansøgningen afslås.

                  2.3.4.

                  Fabrikanten eller hans befuldmægtigede skal holde det bemyndigede organ, som har godkendt kvalitetsstyringssystemet, underrettet om alle ajourføringer af kvalitetsstyringssystemet i forbindelse med ændringer som følge af f.eks. nye teknologier og kvalitetsbegreber.

                  2.3.5.

                  Et bemyndiget organ, som tilbagekalder godkendelsen af et kvalitetsstyringssystem, skal underrette de øvrige organer herom.

            2.4.   EF-overvågning

                  2.4.1.

                  Formålet med EF-overvågning er at sikre, at fabrikanten fuldt ud opfylder de forpligtelser, som følger af det godkendte kvalitetsstyringssystem.

                  2.4.2.

                  Fabrikanten giver det bemyndigede organ adgang til at inspicere fabrikations-, inspektions-, prøvnings- og oplagringsfaciliteter og skal stille al nødvendig information til rådighed, navnlig

                              —

                              dokumentationen for kvalitetsstyringssystemet

                              —

                              teknisk dokumentation

                              —

                              kvalitetsstyringsdokumenter, såsom inspektionsrapporter og prøvnings- og kalibreringsdata, kvalifikationsrapporter for det berørte personale osv.

                        Det bemyndigede organ foretager regelmæssige kontrolbesøg for at sikre sig, at fabrikanten vedligeholder og anvender kvalitetsstyringssystemet; det fremsender en rapport om kontrolbesøget til fabrikanten.
                  Det bemyndigede organ kan endvidere aflægge uanmeldte besøg hos fabrikanten. Under disse besøg kan det bemyndigede organ udføre alle eller kun enkelte punkter i kontrolprogrammet. Det fremsender en rapport om besøget og eventuelt en rapport om resultaterne af kontrollen til fabrikanten.

                  2.4.3.

                  Det bemyndigede organ skal sikre, at fabrikanten vedligeholder og anvender det godkendte kvalitetsstyringssystem.

            3.   EF-verifikation
      3.1.   EF-verifikationen er den procedure, hvorved fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant garanterer og erklærer, at de vægte, som nr. 3.3 er blevet anvendt på, i givet fald er i overensstemmelse med den type, som er beskrevet i »EF-typeafprøvningsattesten«, og opfylder de relevante krav i dette direktiv.
      3.2.   Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at vægtene efter fremstillingsprocessen i givet fald er i overensstemmelse med den type, der er beskrevet i »EF-typeafprøvningsattesten« og med de relevante krav i dette direktiv. Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant anbringer »CE-mærkningen« på hver enkelt vægt og udfærdiger en skriftlig overensstemmelseserklæring.
      3.3.   Det bemyndigede organ foretager de nødvendige undersøgelser og prøvninger for at verificere, at vægten er i overensstemmelse med kravene i dette direktiv, ved kontrol og prøvning af hvert enkelt apparat som anført i nr. 3.5.
      3.4.   For vægte, som ikke skal »EF-typegodkendes«, skal det bemyndigede organ, hvis det anmoder herom, have adgang til den i bilag III omhandlede konstruktionsdokumentation.
      3.5.   Verifikation ved kontrol og prøvning af hver enkelt vægt.

                  3.5.1.

                  Alle vægte undersøges enkeltvis, og der foretages de nødvendige prøvninger, som defineret i den eller de relevante harmoniserede standarder nævnt i artikel 6, stk. 1, eller tilsvarende prøvninger for at verificere, at produkterne i givet fald er i overensstemmelse med den type, der er beskrevet i »EF-typeafprøvningsattesten« og med de relevante krav i dette direktiv.

                  3.5.2.

                  Det bemyndigede organ anbringer eller lader anbringe sit identifikationsnummer på hver enkelt vægt, som er konstateret at være i overensstemmelse med kravene, og udsteder en skriftlig overensstemmelsesattest vedrørende de gennemførte prøvninger.

                  3.5.3.

                  Fabrikanten eller dennes repræsentant skal på opfordring kunne forevise den overensstemmelsesattest, som det bemyndigede organ har udstedt.

            4.   EF-enhedsverifikation
      4.1.   EF-enhedsverifikationen er den procedure, hvorved fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant garanterer og erklærer, at vægten, der normalt er fremstillet til en specifik anvendelse, og for hvilken der er udstedt den i nr. 4.2 omhandlede attest, er i overensstemmelse med de relevante krav i dette direktiv. Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant anbringer »CE-mærkningen« på vægten og udfærdiger en skriftlig overensstemmelseserklæring.
      4.2.   Det bemyndigede organ undersøger vægten og gennemfører de prøvninger, der er defineret i den eller de relevante harmoniserede standarder nævnt i artikel 6, stk. 1, eller tilsvarende prøvninger for at sikre, at den er i overensstemmelse med de relevante krav i dette direktiv.
      Det bemyndigede organ anbringer eller lader anbringe sit identifikationsnummer på vægten, som er konstateret at være i overensstemmelse med kravene, og udsteder en skriftlig overensstemmelsesattest vedrørende de gennemførte prøvninger.
      4.3.   Den tekniske konstruktionsdokumentation for vægten, jf. bilag III, har til formål at gøre det muligt at vurdere, om kravene i dette direktiv er opfyldt, samt at lette forståelsen af vægtens konstruktion, fremstilling og funktion. Det bemyndigede organ skal have adgang hertil.
      4.4.   Fabrikanten eller dennes repræsentant skal på opfordring kunne forevise den overensstemmelsesattest, som det bemyndigede organ har udstedt.
      5.   Fælles bestemmelser
      5.1.   EF-erklæringen om typeoverensstemmelse (garanti for produktionskvalitet), EF-verifikationen og EF-enhedsverifikationen kan udføres på fabrikantens værksteder eller et hvilket som helst andet sted, såfremt transport til anvendelsesstedet ikke kræver, at vægten skilles ad, hvis ibrugtagningen på anvendelsesstedet ikke kræver samling af vægten eller andet teknisk installationsarbejde, som kan forventes at påvirke vægtens funktion, og såfremt der tages hensyn til tyngdekraftværdien på ibrugtagningsstedet, eller såfremt vægtens funktion er ufølsom over for tyngdekraftvariationer. I alle andre tilfælde skal de udføres på anvendelsesstedet for vægten.
      5.2.   Såfremt vægtens funktion er følsom for tyngdekraftvariationer, kan de i afsnit 5.1 omhandlede procedurer gennemføres i to stadier, hvor det andet stadium skal omfatte alle undersøgelser og afprøvninger, hvis resultat påvirkes af tyngdekraften, og det første stadium omfatte alle andre undersøgelser og prøvninger. Det andet stadium skal udføres på vægtens anvendelsessted. I tilfælde af, at en medlemsstat har indført tyngdekraftzoner på sit område, kan udtrykket »på vægtens anvendelsessted« læses som »tyngdekraftzonen for vægtens anvendelse«.
      5.2.1.   Hvor en fabrikant har valgt at gennemføre en af de i nr. 5.1 omhandlede procedurer i to stadier, og hvor disse to stadier vil blive udført af forskellige parter, skal en vægt, som har gennemgået første stadium af den pågældende procedure, være fornyet med identifikationsnummeret for det bemyndigede organ, som var involveret i dette stadium.
      5.2.2.   Den part, der har udført første stadium af den pågældende procedure, udsteder for hver vægt en skriftlig overensstemmelsesattest indeholdende de oplysninger, der er nødvendige for at identificere vægten, og specificerer heri de foretagne undersøgelser og prøvninger.
      Den part, der udfører andet stadium af den pågældende procedure, gennemfører de endnu ikke foretagne undersøgelser og prøvninger.
      Fabrikanten eller dennes repræsentant skal på opfordring kunne forevise den overensstemmelsesattest, som det bemyndigede organ har udstedt.
      5.2.3.   En fabrikant, som i første stadium har valgt EF-erklæringen om typeoverensstemmelse (garanti for produktionskvalitet) i første stadium, kan enten anvende samme procedure i andet stadium eller beslutte at fortsætte i andet stadium med EF-verifikation.
      5.2.4.   »CE-mærkningen« skal anbringes på vægten efter afslutningen af andet stadium sammen med identifikationsnummeret for det bemyndigede organ, som er involveret i andet stadium.

      BILAG III

         TEKNISK KONSTRUKTIONSDOKUMENTATION

      Den tekniske dokumentation bør gøre det muligt at forstå, hvorledes produktet er konstrueret, fremstillet og fungerer, og at vurdere, om det er i overensstemmelse med kravene i direktivet.
      Dokumentationen skal i den udstrækning, det er relevant for vurderingen, indeholde følgende oplysninger:

                  —

                  en generel beskrivelse af vægttypen

                  —

                  konstruktionsprincipper, produktionstegninger samt lister over komponenter, moduler, kredsløb, osv.

                  —

                  beskrivelser og forklaringer, som er nødvendige for at forstå det ovenfor nævnte, herunder hvorledes vægten fungerer

                  —

                  en liste over de i artikel 6, stk. 1, nævnte harmoniserede standarder, som helt eller delvis er anvendt, og beskrivelse af de løsninger, der er valgt for at opfylde de væsentlige krav, når de i artikel 6, stk. 1, nævnte harmoniserede standarder ikke er anvendt

                  —

                  resultater af konstruktionsberegninger, undersøgelser osv.

                  —

                  prøvningsrapporter

                  —

                  EF-typegodkendelsesattester og tilsvarende prøvningsresultater for vægte, der indeholder elementer, som svarer til konstruktionselementerne.

      BILAG IV

         »CE-MÆRKNING« OG PÅSKRIFTER

      1.   Vægte, der er underkastet EF-proceduren for overensstemmelsesvurdering

                  1.1.

                  Disse vægte skal være forsynet med

                              a)

                                          —

                                          »CE-mærkningen«, der består af bogstaverne »CE«, jf. bilag VI

                                          —

                                          identifikationsnummeret/numrene for det eller de bemyndigede organer, som har foretaget EF-overvågningen eller EF-verifikationen.

                                    Ovennævnte mærkning og påskrifter skal være fastgjort på vægten, tydeligt anbragt i en samlet gruppe

                              b)

                              en grøn kvadratisk mærkat med en side på mindst 12,5 mm, forsynet med bogstavet M i sort bogtryk

                              c)

                              følgende påskrifter

                                          —

                                          eventuelt EF-typegodkendelsesnummer

                                          —

                                          fabrikantens mærke eller navn

                                          —

                                          nøjagtighedsklasse, anbragt i en oval eller mellem to vandrette linjer forbundet med to halvcirkler

                                          —

                                          maksimumslast i form af Max …

                                          —

                                          minimumslast i form af Min …

                                          —

                                          verifikationsdelingsværdi i form af e = …

                                          —

                                          de to sidste cifre i årstallet for det år, hvor »CE-mærkningen« er blevet anbragt

                                    samt, i givet fald

                                          —

                                          serienummer

                                          —

                                          for vægte bestående af separate, men sammenhørende enheder: identifikationsmærker på hver enhed

                                          —

                                          delingsværdi, hvis den er forskellig fra e, i form af d = …

                                          —

                                          maksimal additiv tara i form af T = + …

                                          —

                                          maksimal subtraktiv tara, hvis den er forskellig fra Max, i form af T = – …

                                          —

                                          tara-interval, hvis den er forskellig fra d, i form af dT = …

                                          —

                                          overlastevne, hvis den er forskellig fra Max, i form af Lim …

                                          —

                                          de særlige temperaturgrænser i form af … °C/… °C

                                          —

                                          forholdet mellem vægtladet og vejeladet.

                  1.2.

                  Vægtene skal være indrettet på passende måde med henblik på fastgørelse af »CE-mærkning« og/eller påskrifter. Disse skal være af en sådan art, at det er umuligt at fjerne mærkning og påskrifterne uden at beskadige dem, og således at mærkning og påskrifterne er synlige, når vægten er i brug.

                  1.3.

                  Hvor der anvendes et mærkeskilt, skal det være muligt at forsegle skiltet, medmindre det ikke kan fjernes uden at ødelægges. Hvis mærkeskiltet kan forsegles, skal det være muligt at anvende et kontrolmærke i forbindelse hermed.

                  1.4.

                  Påskrifterne Max, Min, e og d skal også anbringes nær det sted, hvor vejeresultatet vises, såfremt de ikke allerede er anbragt der.

                  1.5.

                  Hver visningsenhed, som er tilsluttet eller kan tilsluttes et eller flere vejelad, skal være forsynet med de relevante påskrifter i forbindelse med de pågældende vejelad.

            2.   Andre vægte
      Andre vægte skal være forsynet med:

                  —

                  fabrikantens mærke eller navn

                  —

                  maksimumslast i form af Max ….

            Disse vægte må ikke være forsynet med den i nr. 1.1.b) nævnte mærkat.
      3.   Symbol til angivelse af brugen, jf. artikel 13
      Dette symbol består af det store bogstav M i sort bogtryk på en rød kvadratisk baggrund med en side på mindst 25 mm, herover et diagonalt kryds.

      BILAG V

         Minimumskriterier, som skal anvendes af medlemsstaterne, når de bemyndiger organer til gennemførelse af opgaver i medfør af de i artikel 9 omhandlede procedurer

                  1.

                  Organerne skal være i besiddelse af det nødvendige personale, de nødvendige midler og det nødvendige udstyr.

                  2.

                  Organernes personale skal være i besiddelse af teknisk kompetence og professionel integritet.

                  3.

                  Organerne skal virke uafhængigt af alle kredse, grupper eller personer, som har en direkte eller indirekte interesse i ikke-automatiske vægte i forbindelse med gennemførelsen af afprøvninger, udarbejdelsen af rapporter, udstedelse af attester og overvågning som krævet i dette direktiv.

                  4.

                  Organernes personale skal have tavshedspligt.

                  5.

                  Organerne skal tegne en ansvarsforsikring, såfremt deres ansvar ikke dækkes af staten.

            Medlemsstaterne kontrollerer regelmæssigt, at betingelserne under 1 og 2 er opfyldt.

      BILAG VI

         »CE-MÆRKNING«

                  —

                  »CE-mærkningen« består af bogstaverne »CE« i følgende udformning:

                  —

                  Hvis »CE-mærkningen« formindskes eller forstørres, skal modellens størrelsesforhold, som anført ovenfor, overholdes.

                  —

                  De forskellige dele, der indgår i »CE-mærkningen«, skal så vidt muligt være af samme højde, og denne skal mindst være 5 mm.

      BILAG VII

         DEL A

         Ophævet direktiv med oversigt over ændringer

      (jf. artikel 17)

                  Rådets direktiv 90/384/EØF
                  (EFT L 189 af 20.7.1990, s. 1)

                  Rådets direktiv 93/68/ EØF
                  (EFT L 220 af 30.8.1993, s. 1)

                  Udelukkende artikel 1, nr. 7 og artikel 8

         DEL B

         Liste over frister for gennemførelse i national ret og anvendelse

      (jf. artikel 17)

                  Direktiv

                  Gennemførelsesfrist

                  Anvendelsesdato

                  90/384/EØF

                  30. juni 1992

                  1. januar 1993 (1)

                  93/68/EØF

                  30. juni 1994

                  1. januar 1995 (2)

         (1)  I medfør af artikel 15, stk. 3, i direktiv 90/384/EØF kan medlemsstaterne dog i en periode på ti år fra datoen for deres anvendelse af de love og administrative bestemmelser, der er vedtaget af medlemsstaterne med henblik på gennemførelsen i national ret af nævnte direktiv, tillade markedsføring og/eller ibrugtagning af vægte, som er i overensstemmelse med de bestemmelser, der var gældende inden den 1. januar 1993.

         (2)  I medfør af artikel 14, stk. 2, i direktiv 93/68/EØF tillader medlemsstaterne indtil den 1. januar 1997 markedsføring og ibrugtagning af produkter, som er i overensstemmelse med de mærkningsregler, der var gældende før den 1. januar 1995.

      BILAG VIII

         SAMMENLIGNINGSTABEL

                  Direktiv 90/384/EØF

                  Nærværende direktiv

                  Betragtning 5, sidste punktum

                  Artikel 2, nr. 3)

                  Artikel 1, stk. 1, første afsnit

                  Artikel 2, nr. 1)

                  Artikel 1, stk. 1, andet afsnit

                  Artikel 2, nr. 2)

                  Artikel 1, stk. 1, tredje afsnit

                  Artikel 1, stk. 1

                  Artikel 1, stk. 2, indledning

                  Artikel 1, stk. 2, indledning

                  Artikel 1, stk. 2, litra a), nr. 1)

                  Artikel 1, stk. 2, litra a), nr. i)

                  Artikel 1, stk. 2, litra a), nr. 2)

                  Artikel 1, stk. 2, litra a ), nr.ii)

                  Artikel 1, stk. 2, litra a), nr. 3)

                  Artikel 1, stk. 2, litra a), nr.iii)

                  Artikel 1, stk. 2, litra a), nr. 4)

                  Artikel 1, stk. 2, litra a), nr.iv)

                  Artikel 1, stk. 2, litra a), nr. 5)

                  Artikel 1, stk. 2, litra a), nr.v)

                  Artikel 1, stk. 2, litra a), nr. 6)

                  Artikel 1, stk. 2, litra a), nr.vi)

                  Artikel 1, stk. 2, litra b)

                  Artikel 1, stk. 2, litra b)

                  Artikel 2

                  Artikel 3

                  Artikel 3

                  Artikel 4

                  Artikel 4

                  Artikel 5

                  Artikel 5

                  Artikel 6

                  Artikel 6, stk. 1, første punktum

                  Artikel 7, stk. 1

                  Artikel 6, stk. 1, andet punktum

                  Artikel 7, stk. 2

                  Artikel 6, stk. 2

                  Artikel 7, stk. 3

                  Artikel 7

                  Artikel 8

                  Artikel 8, stk. 1 og 2

                  Artikel 9, stk. 1 og 2

                  Artikel 8, stk. 3, litra a)

                  Artikel 9, stk. 3, første afsnit

                  Artikel 8, stk. 3, litra b)

                  Artikel 9, stk. 3, tredje afsnit

                  Artikel 9

                  Artikel 10

                  Artikel 10

                  Artikel 11

                  Artikel 11

                  Artikel 12

                  Artikel 12

                  Artikel 13

                  Artikel 13

                  Artikel 14

                  Artikel 14, første punktum

                  Artikel 15, stk. 1

                  Artikel 14, andet punktum

                  Artikel 15, stk. 2

                  Artikel 15, stk. 1-3

                  —

                  Artikel 15, stk. 4

                  Artikel 16

                  Artikel 15, stk. 5

                  —

                  —

                  Artikel 17

                  —

                  Artikel 18

                  Artikel 16

                  Artikel 19

                  Bilag I til VI

                  Bilag I til VI

                  —

                  Bilag VII

                  —

                  Bilag VIII


Avis juridique important

|

31988L0610

Rådets direktiv 88/610/EØF af 24. november 1988 om ændring af direktiv 82/501/EØF om risikoen for større uheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter

EF-Tidende nr. L 336 af 07/12/1988 s. 0014 - 0018 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 9 s. 0039  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 9 s. 0039

RAADETS DIREKTIV af 24 . november 1988 om aendring af direktiv 82/501/EOEF om risikoen for stoerre uheld i forbindelse med en raekke industrielle aktiviteter ( 88/610/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 130 S,  under henvisning til forslag fra Kommissionen(1 ),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2 ),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg(3 ), og ud fra foelgende betragtninger :  For at beskytte mennesker og miljoe boer direktiv 82/501/EOEF(4 ), senest aendret ved direktiv 87/216/EOEF(5 ), skaerpes, hvad oplagring af farlige stoffer eller praeparater angaar;  ved naervaerende aendring af direktiv 82/501 /EOEF udbygges og skaerpes direktivets bilag II for saa vidt angaar oplagring af farlige stoffer og praeparater, hvad enten disse oplagres i loes form eller emballeret;  oplagring af farlige stoffer eller praeparater kan indebaere risiko for stoerre uheld, baade naar oplagringen finder sted i forbindelse med industriel virksomhed, og naar der er tale om saerskilt oplagring eller oplagring i et anlaeg, uden at denne har  forbindelse med industriel virksomhed;  oplagring af de farlige stoffer eller praeparater, som omfattes af direktiv 82/501/EOEF, kan identificeres ved hjaelp af en liste over kemiske navne eller en liste over farekategorier i henhold til de bestemmelser om klassificering og etikettering, der er  indeholdt i andre af Faellesskabets direktiver paa dette omraade, ligesom ogsaa de respektive taerskelmaengder er anfoert; disse kategorier af stoffer eller praeparater er saadanne, der klassificeres som "meget giftig", "giftig", "eksplosiv", "brandnaerende",  "yderst letantaendelig" samt "meget letantaendelig";  bestemmelserne om underretning af offentligheden i artikel 8 i direktiv 82/501/EOEF, boer skaerpes og defineres klarere, saaledes at det sikres, at personer, der kan blive beroert af et stoerre uheld i forbindelse med en industriel aktivitet, som er anmeldt i  henhold til artikel 5, paa behoerig og forsvarlig vis samt paa en maade, der er ens for samtlige medlemsstater, informeres om alle de noedvendige sikkerhedsforanstaltninger; sted og personer, der kan blive beroert, er defineret under henvisning til arten,  omfanget og de sandsynlige virkninger af mulige stoerre uheld i forbindelse med de industrielle aktiviteter;  det er noedvendigt, at inholdet af de oplysninger, der er naevnt i artikel 8 i direktiv 82/501/EOEF, specificeres klart; for at mindske konsekvenserne af et stoerre uheld, maa de beroerte personer vaere bekendte med de potentielle risici og de forholdsregler,  der skal tages; saadanne oplysninger skal meddeles de beroerte personer umiddelbart, uden at der er blevet anmodet herom, gennem kanaler til informering af offentligheden, som f.eks . brochurer eller opslag;  Raadet opfordrede ved resolution af 24 . november 1986 Kommissionen til at tage faellesskabsforanstaltningerne vedroerende forebyggelse af stoerre uheld og begraensning af deres konsekvenser op til fornyet overvejelse og, om noedvendigt, forelaegge forslag paa  dette omraade;  Kommissionen fremsaetter et forslag om fuldstaendig og systematisk revision af bilagene til direktivet, naar der er indhoestet yderligere erfaring;  Det Raadgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen, som blev nedsat ved afgoerelse 74/325/EOEF(6 ), er blevet hoert -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Direktiv 82/501/EOEF aendres saaledes :  1.Artikel 8, stk . 1, affattes saaledes :  "1 .  Medlemsstaterne soerger for, at personer, der kan blive beroert af et stoerre uheld i forbindelse med en industriel aktivitet, som er anmeldt i henhold til arti - kel 5, paa passende maade, og uden at det er noedvendigt at anmode herom, faar oplysning om sikkerhedsforanstaltninger og om, hvordan de skal forholde sig i tilfaelde af uheld . Oplysningerne skal gentages og ajourfoeres med passende mellemrum . De skal ogsaa  goeres offentligt tilgaengelige .  Saadanne oplysninger skal indeholde de punkter, der er anfoert i bilag VII ." 2.Bilag II affattes som anfoert i naervaerende direktivs bilag A .  3.I bilag IV tilfoejes foelgende som litra e):  "e)brandnaerende stoffer :  stoffer, der reagerer staerkt varmeudviklende i beroering med andre stoffer, isaer letantaendelige stoffer ." 4.Bilag B til naervaerende direktiv tilfoejes som bilag VII .  Artikel 2  1 .  For saa vidt angaar igangvaerende industrielle aktiviteter, som for foerste gang efter vedtagelsen af disse aendringer vil blive omfattet af bestemmelserne i direktiv 82/501/EOEF, finder naervaerende direktiv anvendelse senest den 1 . juni 1991 .  2 .  I saadanne tilfaelde skal ligeledes den erklaering, der er omhandlet i artikel 9, stk . 3, i direktiv 82/501/EOEF, forelaegges den kompetente myndighed senest den 1 . juni 1991, og den i artikel 9, stk . 4, i naevnte direktiv omhandlede supplerende erklaering  forelaegges den kompetente myndighed senest den 1 . juni 1994 .  Artikel 3  1 .  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv senest den 1 . juni 1990 . De underretter straks Kommissionen herom .  2 .  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv .  Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .   Udfaerdiget i Bruxelles, den 24 . november 1988 .  Paa Raadets vegneV . KEDIKOGLOUFormand  ( 1)EFT nr . C 119 af 6. 5 . 1988, s . 2 .  ( 2)EFT nr . C 290 af 14 . 11 . 1988 .  ( 3)EFT nr . C 208 af 8 . 8 . 1988, s . 5 .  ( 4)EFT nr . L 230 af 5 . 8 . 1982, s . 1 .  ( 5)EFT nr . L 85 af 28 . 3 . 1987, s . 36 .  ( 6)EFT nr . L 185 af 9 . 7 . 1974, s . 15 .    BILAG A BILAG II  OPLAGRING, BORTSET FRA OPLAGRING AF DE I BILAG III NAEVNTE STOFFER I FORBINDELSE MED DE I BILAG I OMHANDLEDE ANLAEG Dette bilag finder anvendelse paa oplagring af farlige stoffer og/eller praeparater et hvilket som helst sted, som anvendes til oplagring, det vaere sig i anlaeg, ved arbejdssteder, i bygninger eller i aabne omraader, saerskilt oplagring eller oplagring i en  virksomhed, medmindre oplagringen sker i forbindelse med de i bilag I omhandlede anlaeg, og de paagaeldende stoffer er anfoert i bilag III .  De maengder, der er naevnt i foerste og anden del nedenfor, gaelder for hvert enkelt lager eller for et lagerkompleks tilhoerende samme fabrikant, naar afstanden mellem lagrene ikke er stor nok til at udelukke oeget risiko for stoerre uheld under forudsigelige  omstaendigheder . Under alle omstaendigheder gaelder disse maengder for et lagerkompleks tilhoerende samme fabrikant, saafremt afstanden mellem lagrene er mindre end 500 m .  De paagaeldende maengder er de maksimale maengder, som er eller kan forventes oplagret paa et hvilket som helst tidspunkt .  FOERSTE DEL Specifikke stoffer Hvis et stof ( eller en stofkategori ), der er anfoert i foerste del, ogsaa henhoerer under en kategori i anden del, gaelder de i foerste del fastsatte maengder .   1.Acrylonitril   20   200  2.Ammoniak, vandfri   50   500  3.Chlor   10    75  4.Svovldioxid   25   250  5.Ammoniumnitrat (¹)  350 2 500  6.Ammoniumnitrat i form af goedningsstoffer (²) 1 25010 000  7.Natriumchlorat   25   250  8.Oxygen  200 2 000  9.Svovltrioxid   15   100 10.Carbonylchlorid ( Fosgen )    0,750     0,750 11.Hydrogensulfid    5    50 12.Hydrogenfluorid, vandfri    5    50 13.Hydrogencyanid ( cyanbrinte, blaasyre )    5    20 14.Carbondisulfid   20   200 15.Brom   50   500 16.Acetylen    5    50 17.Hydrogen ( brint )    5    50 18 .Ethylenoxid, Oxiran    5    50 19.Propylenoxid    5    50 20.2 -Propenal ( Acrolein )   20   200 21.Formaldehyd ( Formalin ) ( koncentration 8 90 %)    5    50 22.Brommethan ( Methylbromid )   20   200 23.Methylisocyanat    0,150     0,150 24.Tetraethylbly eller tetramethylbly    5    50 25.1,2-Dibromethan ( Ethylendibromid )    5    50 26.Hydrogenchlorid, vandfrit flydende   25   250 27.Diphenylmethandiisocyanat ( MDI )   20   200 28.Tolylendiisocyanat ( TDI )   10   100 (¹) Dette gaelder for ammoniumnitrat og blandinger af ammoniumnitrat, hvori nitrogenindholdet afledt af ammoniumnitrat overstiger 28 vaegtprocent, og vandige oploesninger af ammoniumnitrat, hvori koncentrationen af ammoniumnitrat overstiger 90 vaegtprocent .  (²) Dette gaelder for rene ammoniumnitratgoedningsstoffer, som er i overensstemmelse med direktiv 80/876/EOEF, og sammensatte goedningsstoffer, hvori nitrogenindholdet afledt af ammoniumnitrat overstiger 28 vaegtprocent ( sammensatte goedningsstoffer indholder  ammoniumnitrat sammen med phosfat og/eller kaliumcarbonat ).   7 . 12 . 88Nr . L 336/Kategorier af stoffer og praeparater ( 2)Maengder ( tons ) · Anvendelse af artikel 3 og 4 Anvendelse af artikel 5 ( 3 ) ANDEN DEL Stofkategorier og praeparater, der ikke udtrykkeligt er anfoert i foerste del Maengderne af forskellige stoffer og praeparater1 i samme kategori skal laegges sammen . Saafremt der er anfoert mere end en kategori i samme rubrik, skal maengderne af samtlige stoffer og praeparater af de anfoerte kategorier i den paagaeldende rubrik laegges  sammen .  1.Stoffer og praeparater, der er klassificeret som "meget giftig"520 2.Stoffer og praeparater, der er klassificeret som "meget giftig", "giftig" ( 4 ), "brandnaerende" eller "eksplosiv"10200 3.Luftformige stoffer og praeparater, herunder saadanne, som er bragt paa vaeskeform, men er luftformige ved normalt tryk, og som er klassificeret som "let antaendelig" ( 5)50200 4.Stoffer og praeparater ( bortset fra luftformige stoffer og praeparater, der er omfattet af punkt 3 ovenfor ), der er klassificeret som "meget letantaendelig" eller "yderst letantaendelig"(6)5 00050 000 1Praeparater er blandinger eller oploesninger, som er sammensat af to eller flere stoffer ( direktiv 79/831/EOEF ).  2Kategorierne af stoffer og praeparater er defineret i foelgende direktiver og de senere aendringer heraf :  -Raadets direktiv 67/548/EOEF af 27 . juni 1967 om tilnaermelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer -Raadets direktiv 73/173/EOEF af 4 . juni 1973 om tilnaermelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige praeparater ( oploesningsmidler) -Raadets direktiv 77/728/EOEF af 7 . november 1977 om tilnaermelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farver, maling, lakker, lim og klister, trykfarver og dermed  beslaegtede varer -Raadets direktiv 78/631/EOEF af 26 . juni 1978 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning vedroerende klassificering, emballering og etikettering af farlige praeparater ( pesticider ) -Raadets direktiv 88/379/EOEF af 7 . juni 1988 om tilnaermelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige praeparater .  3Artikel 5, stk . 1, litra a ), og artikel 5, stk . 1, litra b ), tredje led, anvendes i de respektive tilfaelde .  4Undtagen hvis stofferne eller praeparaterne er i en tilstand, der ikke giver dem egenskaber, som kan skabe risiko for stoerre uheld .  5Herunder ogsaa letantaendelige gasser, jf . bilag IV, litra c ), i ).  6Herunder ogsaa meget letantaendelige vaesker, jf . bilag IV, litra c ), ii ).      BILAG B  BILAG VII  OPLYSNINGER, DER I HENHOLD TIL ARTIKEL 8, STK . 1, SKAL MEDDELES OFFENTLIGHEDEN a)Virksomhedens navn og anlaeggets beliggenhed .  b)Identificering af den person, der giver oplysningerne, ved angivelse af den paagaeldendes stilling .  c)Bekraeftelse af, at anlaegget er omfattet af de love og/eller administrative bestemmelser, der er udstedt til gennemfoerelse af direktivet, og at den i artikel 5 omhandlede anmeldelse, eller i det mindste den i artikel 9, stk . 3, omhandlede erklaering, er  blevet fremsendt til den kompetente myndighed .  d)En alment forstaaelig redegoerelse for de aktiviteter, der foregaar paa anlaegget .  e)De almindelige betegnelser, eller i tilfaelde af oplagringer omfattet af anden del af bilag II, faellesbetegnelserne eller den generelle fareklassificering for de tilstedevaerende stoffer eller praeparater, som vil kunne give anledning til en stoerre  ulykke, sammen med en angivelse af disses vigtigste farlige egenskaber .  f)Generelle oplysninger vedroerende arten af risikoen for stoerre uheld, herunder de mulige virkninger for befolkningen og miljoeet .  g)Fyldestgoerende oplysninger om, hvorledes den beroerte befolkning vil blive varskoet og holdt informeret om et eventuelt uheld .  h)Fyldestgoerende oplysninger om de forholdsregler, som den beroerte befolkning boer traeffe i tilfaelde af et uheld, og om hvordan den boer forholde sig .  i)En bekraeftelse af, at virksomheden er forpligtet til at tage kontakt med de lokale redningstjenester, med henblik paa mulige uheld og begraensning af deres virkninger .  j)En henvisning til den beredskabsplan, der er udarbejdet til imoedegaaelse af et uhelds eventuelle skadevirkninger uden for anlaegsomraadet . Den beroerte befolkning boer i forbindelse hermed opfordres til at efterkomme instruktioner eller anmodninger fra  redningstjenesterne i tilfaelde af et uheld .  k)Naermere instrukser om, hvor der kan indhentes yderligere oplysninger med forbehold af de i den nationale lovgivning fastsatte bestemmelser vedroerende fortrolighed ."   BILAG I   LOFT FOR OG MAALVAERDIER FOR REDUKTION AF SO2-EMISSIONER FRA BESTAAENDE ANLAEG (¹) (²)  0123456789MedlemsstatSO2-emis - sioner fra store fyringsanlaeg 1980 ( Kton)Loft for emissionerne ( Kton pr . aar)Procentvis reduktion i forhold til emissionerne i 1980 Procentvis reduktion i forhold til de justerede emissioner i 1980 Fase 1Fase 2Fase 3Fase 1Fase 2Fase 3Fase 1Fase 2Fase 3199319982003199319982003199319982003Belgien530318  212  159  - 40 - 60-70-40-60-70 Danmark323213  141  106  - 34 - 56-67-40-60-70 Tyskland2 2251 335  890  668  - 40- 60-70-40-60-70 Graekenland303320  320  320  +  6+  6+ 6-45-45 -45 Spanien2 2902 290  1 730  1 440     0 - 24-37-21-40-50 Frankrig1 9101 146  764  573  - 40 - 60-70-40-60-70 Irland99124  124  124  + 25+ 25+25-29-29-29 Italien2 4501 800  1 500  900  - 27 - 39-63-40-50-70 Luxembourg31,81,51,5 - 40 - 50-60-40-50-50 Nederlandene299180  120  90  - 40 - 60-70-40-60-70 Portugal115232  270  206  +102+135+79-25-13-34 Det Forenede Kongerige3 8833 106  2 330  1 553  - 20 - 40-60-20-40-60 ;Der kan komme yderligere emissioner fra effekt, der godkendes fra og med den 1 . juli 1987 .  $Emission fra fyringsanlaeg, der er godkendt inden den 1 . juli 1987, men som ikke er taget i brug inden denne dato, og som ikke er blevet taget i betragtning ved fastlaeggelsen af de lofter for emissioner, der er fastsat i dette bilag, skal enten opfylde  dette direktivs krav til nye anlaeg eller medregnes i den samlede emission fra bestaaende anlaeg, som ikke maa overstige de i dette bilag fastsatte lofter .      BILAG II   LOFT FOR OG MAALVAERDIER FOR REDUKTION AF NOx-EMISSIONER FRA BESTAAENDE ANLAEG (¹) (²)  0123456MedlemsstatNOx-emissioner fra store fyrings - anlaeg ( beregnet som NO2 ) 1980 ( Kton)Lofter for NOx-emissionerne ( Kton pr . aar)Procentvis reduktion i forhold til NOx-emissionerne i 1980 Procentvis reduktion i forhold til de justerede NOx-emissioner 1980 Fase 1Fase 2Fase 1Fase 2Fase 1Fase 21993 (³) 19981993 (³)19981993 (³) 1998Belgien11088  66  - 20 - 40-20-40 Danmark124121  81  -  3 - 35-10-40 Tyskland870696  522  - 20 - 40-20-40 Graekenland3670  70  + 94+ 9400 Spanien366368  277  +  1 - 24-20-40 Frankrig400320  240  - 20 - 40-20-40 Irland2850  50  + 79+ 7900 Italien580570  428  -  2 - 26-20-40 Luxembourg32,41,8 - 20 - 40-20-40 Nederlandene12298  73  - 20 - 40-20-40 Portugal2359  64  +157+178 - 80 Det Forenede Kongerige1 016864  711  - 15 - 30-15-30 ;Der kan komme yderligere emissioner fra effekt, der godkendes fra og med den 1 . juli 1987 .  $Emission fra fyringsanlaeg, der er godkendt inden den 1 . juli 1987, men som ikke er taget i brug inden denne dato, og som ikke er blevet taget i betragtning ved fastlaeggelsen af de lofter for emissioner, der er fastsat i dette bilag, skal enten opfylde  dette direktivs krav til nye anlaeg eller medregnes i den samlede emission fra bestaaende anlaeg, som ikke maa overstige de i dette bilag fastsatte lofter .  =Medlemsstaterne kan af tekniske grunde udskyde datoen for fase 1 i op til to aar, ved senest en maaned efter meddelelsen af dette direktiv at give Kommissionen underretning herom .      BILAG III     BILAG IV     BILAG V    EMISSIONSGRAENSEVAERDIER FOR SO2 FOR NYE ANLAEG Gasformigt braendsel  BraendselsartGraensevaerdi ( mg /Nm³)Gasformigt braendsel generelt 35 Flydende gas  5 Gasser med lav braendvaerdi fra forgasning af raffinaderirester, koks - vaerksgas, hoejovngas800 Gasser fra forgasning af kul (¹) ;Raadet vil fastsaette de emissionsgraensevaerdier, der skal gaelde for disse gasser, paa et senere tidspunkt paa grundlag af forslag, som Kommissionen vil fremsaette paa baggrund af yderligere tekniske erfaringer .      BILAG VI   EMISSIONSGRAENSEVAERDIER FOR NOx FOR NYE ANLAEG  Braendselsart Graensevaerdi ( mg/Nm³)Fast braendsel generelt   650 Fast med mindre end 10 % flygtige forbindelser  1 300 Flydende  450 Gasformigt   350     BILAG VII   EMISSIONSGRAENSEVAERDIER FOR STOEV FOR NYE ANLAEG  BraendselsartTermisk effekt ( MW)Graensevaerdi ( mg/Nm ³) Fast 8 500 < 500  50 100 Flydende (¹) alle anlaeg 50 Gasformigtalle anlaeg  5generelt, men 10for hoejovngas og 50for industrigas fra jern - og staalindustrien, som kan anvendes andre steder ;En emissionsgraensevaerdi paa 100 mg/Nm³ kan anvendes for anlaeg med en termisk effekt paa under 500 MW, som forbraender flydende braendsel med et askeindhold paa over 0,06 %.      BILAG VIII


title: Kommissionens direktiv 2008/70/EF af 11. juli 2008 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage tritosulfuron som aktivstof (EØS-relevant tekst)

text:
               12.7.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 185/40

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2008/70/EF
   af 11. juli 2008
   om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage tritosulfuron som aktivstof
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (1), særlig artikel 6, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Tyskland modtog den 8. juni 2001 en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF fra BASF AG om optagelse af aktivstoffet tritosulfuron i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Ved Kommissionens beslutning 2002/268/EF (2) blev det bekræftet, at dossieret var fuldstændigt og således principielt kunne anses for at opfylde data- og informationskravene i bilag II og III til direktiv 91/414/EØF.

               (2)

               For dette aktivstof er virkningerne på menneskers sundhed og miljøet blevet vurderet i henhold til bestemmelserne i artikel 6, stk. 2 og 4, i direktiv 91/414/EØF for de anvendelsesformål, som ansøgeren har foreslået. Den udpegede rapporterende medlemsstat forelagde et udkast til vurderingsrapport den 5. september 2002.

               (3)

               Udkastet til vurderingsrapport om tritosulfuron er blevet behandlet af medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed. Behandlingen blev afsluttet den 20. maj 2008 med Kommissionens reviderede vurderingsrapport om tritosulfuron.

               (4)

               Dossieret og de øvrige oplysninger om tritosulfuron blev også forelagt Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) til særskilt høring. EFSA blev anmodet om som led i risikovurderingen for mennesker at udarbejde en videnskabelig udtalelse om den toksikologiske relevans af jord- og grundvandsmetabolitten TBSA af tritosulfuron. EFSA blev spurgt, om metabolitten TBSA på grundlag af de foreliggende data viser genotoksisk potentiale eller tegn på, at forplantningsevnen kan tage skade, og hvad konsekvenserne er for de toksikologiske referenceværdier for mennesker.

               (5)

               I sin udtalelse af 11. december 2007 (3) konkluderede EFSA, at TBSA ikke viser klastogent eller andet genotoksisk potentiale og ikke har nogen direkte virkning på forplantningsevnen, og at det derfor ikke er nødvendigt at justere standardsikkerhedsfaktoren for så vidt angår mulige virkninger på forplantningsevnen. Denne udtalelse er taget i betragtning.

               (6)

               Det fremgår af diverse undersøgelser, at plantebeskyttelsesmidler, der indeholder tritosulfuron, kan forventes generelt at opfylde kravene i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), og artikel 5, stk. 3, i direktiv 91/414/EØF, især med hensyn til de anvendelsesformål, der er undersøgt og udførligt beskrevet i Kommissionens reviderede vurderingsrapport. Tritosulfuron bør derfor optages i bilag I for at sikre, at godkendelse af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder det pågældende aktivstof, i alle medlemsstater finder sted i overensstemmelse med direktivet.

               (7)

               Uden at det berører de forpligtelser, der i henhold til direktiv 91/414/EØF følger af, at et aktivstof optages i bilag I, bør medlemsstaterne have en frist på seks måneder efter optagelsen til at tage eksisterende foreløbige godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder tritosulfuron, op til fornyet overvejelse for at sikre, at kravene i direktiv 91/414/EØF, navnlig i artikel 13, og de relevante betingelser i bilag I er opfyldt. Medlemsstaterne bør ændre eksisterende foreløbige godkendelser til fuldstændige godkendelser eller ændre dem eller kalde dem tilbage i henhold til direktiv 91/414/EØF. Uanset ovenstående frist bør der afsættes en længere periode til indgivelse og vurdering af det fuldstændige dossier, jf. bilag III, for hvert plantebeskyttelsesmiddel og for hvert enkelt påtænkt anvendelsesformål i overensstemmelse med de ensartede principper i direktiv 91/414/EØF.

               (8)

               Direktiv 91/414/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (9)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I til direktiv 91/414/EØF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 31. maj 2009 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser fra den 1. juni 2009.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   1.   Om nødvendigt ændrer eller tilbagekalder medlemsstaterne i henhold til direktiv 91/414/EØF senest den 31. maj 2009 eksisterende godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder tritosulfuron som aktivstof. Inden da skal medlemsstaterne navnlig kontrollere, at betingelserne i bilag I til direktiv 91/414/EØF vedrørende tritosulfuron er overholdt, dog ikke betingelserne i del B vedrørende dette aktivstof, og at indehaveren af godkendelsen er i besiddelse af eller har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til direktivet, jf. betingelserne i direktivets artikel 13, stk. 2.
   2.   Uanset stk. 1 revurderer medlemsstaterne for hvert godkendt plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder tritosulfuron, enten som eneste aktivstof eller som ét af flere aktivstoffer, som alle er optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF pr. 30. november 2008, midlet i overensstemmelse med de ensartede principper i bilag VI til direktiv 91/414/EØF på grundlag af et dossier, der opfylder kravene i bilag III til nævnte direktiv, idet der samtidig tages højde for del B i bilag I til direktivet vedrørende tritosulfuron. På grundlag af den vurdering fastslår medlemsstaterne, om midlet opfylder kravene i artikel 4, stk. 1, litra b)-e), i direktiv 91/414/EØF.
   Derefter skal medlemsstaterne:

               a)

               hvis det drejer sig om et middel, der indeholder tritosulfuron som eneste aktivstof, om nødvendigt ændre godkendelsen eller trække den tilbage senest den 31. maj 2010, eller

               b)

               hvis det drejer sig om et middel, der indeholder tritosulfuron som ét af flere aktivstoffer, om nødvendigt ændre godkendelsen eller trække den tilbage senest den 31. maj 2010 eller senest den dato, der er fastsat for en sådan ændring eller tilbagetrækning i det eller de pågældende direktiver, hvorved det eller de pågældende stoffer blev optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF, alt efter hvilket der er det seneste tidspunkt.

         Artikel 4
   Dette direktiv træder i kraft den 1. december 2008.
   Artikel 5
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juli 2008.

            På Kommissionens vegne

         Androulla VASSILIOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2008/45/EF (EUT L 94 af 5.4.2008, s. 21).

      (2)  EFT L 92 af 9.4.2002, s. 34.

      (3)  Videnskabelig udtalelse fra Panelet for Plantebeskyttelsesmidler og Restkoncentrationer heraf om en forespørgsel fra Europa-Kommissionen om den toksikologiske relevans af jord- og grundvandsmetabolitten TBSA af tritosulfuron i forbindelse med vurderingen af risikoen for mennesker. EFSA Journal (2007) 621, s. 1-33.

      BILAG
      Følgende indsættes sidst i tabellen i bilag I til direktiv 91/414/EØF:

                     Nr.

                     Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr.

                     IUPAC-navn

                     Renhed (1)

                     Ikrafttrædelse

                     Udløbsdato for stoffets optagelse i listen

                     Særlige bestemmelser

                     »192

                     Tritosulfuron
                     CAS-nr. 142469-14-5
                     CIPAC-nr. 735

                     1-(4-methoxy-6-trifluormethyl-1,3,5-triazin-2-yl)-3-(2-trifluormethyl-benzensulfonyl)urea

                     ≥ 960 g/kg
                     Følgende urenhed betragtes som et toksikologisk problem og må i det tekniske materiale højst udgøre:
                     2-amino-4-methoxy-6-(trifluormethyl)-1,3,5-triazin: < 0,2 g/kg

                     1. december 2008

                     30. november 2018

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som herbicid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om tritosulfuron, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed den 20. maj 2008.
                     Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne:

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på grundvandsforureningen, når aktivstoffet anvendes i områder med sårbare jordbunds- og/eller klimaforhold

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af vandorganismer

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af små pattedyr.

                           Godkendelsesbetingelserne bør omfatte risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant.«

         (1)  Den reviderede vurderingsrapport indeholder nærmere oplysninger om aktivstoffets identitet og specifikationer.


Avis juridique important

|

31989L0424

Kommissionens direktiv 89/424/EØF af 30. juni 1989 om ændring af direktiv 86/109/EØF om begrænsning af handelen med frø af visse arter foderplanter samt af olie- og spindplanter til kun at omfatte frø, der er officielt certificeret som »basisfrø« eller »certificeret frø«

EF-Tidende nr. L 196 af 12/07/1989 s. 0050 - 0051 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 29 s. 0208  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 29 s. 0208

*****  KOMMISSIONENS  DIREKTIV  af 30. juni 1989  om aendring af direktiv 86/109/EOEF om begraensning af handelen med froe af visse arter foderplanter samt af olie- og spindplanter til kun at omfatte froe, der er officielt certificeret som »basisfroe« eller »certificeret froe«  (89/424/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 66/401/EOEF af 14. juni 1966 om handelen med froe af foderplanter (1), senest aendret ved direktiv 89/100/EOEF (2), saerlig artikel 3, stk. 3,  under henvisning til Raadets direktiv 69/208/EOEF af 30. juni 1969 om handelen med froe af olie- og spindplanter (3), senest aendret ved direktiv 88/380/EOEF (4), saerlig artikel 3, stk. 3, og  ud fra foelgende betragtninger:  Direktiv 66/401/EOEF tillader handel med basisfroe, certificeret froe og handelsfroe af visse sorter foderplanter;  direktiv 69/208/EOEF tillader handel med basisfroe, certificeret froe og handelsfroe af visse sorter olie- og spindplanter;  ifoelge artikel 3, stk. 3, i ovennaevnte direktiver kan Kommissionen forbyde handel med froe, der ikke officielt er certificeret som »basisfroe« eller »certificeret froe«;  Kommissionens direktiv 86/109/EOEF (5) begraenser handelen med froe af saerlige sorter foderplanter og olie- og spindplanter til froe, der officielt er certificeret som »basisfroe« eller »certificeret froe«;  for nogle af de sorter, der henvises til i direktiv 86/109/EOEF, gaelder denne handelsrestriktion fra den 1. juli 1989; det viser sig nu, at for et antal af dem vil medlemsstaterne ikke paa denne dato vaere i stand til at producere tilstraekkeligt basisfroe og certificeret froe til at imoedekomme efterspoergslen efter froe i Faellesskabet;  det er derfor hensigtsmaessigt at udskyde anvendelsen af denne handelsrestriktion til den 1. juli 1990 for alm. hvene, alm. kaellingetand, humlesneglbaelg og alsikekloever og til den 1. juli 1991 for de andre beroerte sorter;  paa grundlag af de nu foreliggende oplysninger er det ogsaa blevet konstateret, at medlemsstaterne fra den 1. juli 1991 vil vaere i stand til at producere tilstraekkeligt med basisfroe og certificeret froe til at imoedekomme efterspoergslen inden for Faellesskabet efter froe af hejre, Bromus catharticus og Bromus sitchensis, aegyptisk kloever og kalifornisk blaaklokke;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Staaende Komité for Froe og Plantemateriale henhoerende under Landbrug, Havebrug og Skovbrug -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I direktiv 86/109/EOEF foretages foelgende aendringer:  1) Artikel 2 affattes saaledes:  »Artikel 2  Medlemsstaterne foreskriver, at fra den 1. juli 1989 maa froe af:  1.2 // - Agrostis gigantea Roth   // - Stortoppet hvene  // - Agrostis stolonifera L.   // - Krybhvene   // - Phleum bertolonii DC   // - Timothé   // - Poa palustris L.   // - Stortoppet rapgraes   // - Poa trivialis L.   // - Alm. rapgraes  // - Lupinus albus L.   // - Hvid lupin, undtagen bitre sorter   // - Brassica juncea (L.) Czernj. et Cosson   // - Sareptasennep  kun bringes i handelen, hvis det er officielt certificeret som »basisfroe« eller »certificeret froe«.«  2) Som artikel 2a indsaettes:  »Artikel 2a  Medlemsstaterne foreskriver, at fra den 1. juli 1990 maa froe af:  1.2 // - Agrostis capillaris L.   // - Alm. hvene   // - Lotus corniculatus L.   // - Alm. kaellingetand   // - Medicago lupulina L.   // - Humlesneglbaelg   // - Trifolium hybridum L.  // - Alsikekloever  kun bringes i handelen, hvis det er officielt certificeret som »basisfroe« eller »certificeret froe«.«  3) Artikel 3 affattes saaledes:  »Artikel 3  Medlemsstaterne foreskriver, at fra den 1. juli 1991 maa froe af:  1.2 // - Agrostis canina L.   // - Hundehvene   // - Alopecurus pratensis L.   // - Engraevehale   // - Arrhenatherum elatius (L.) P. Beauv. ex J. S. et K. B. Presl   // - Draphavre   // - Bromus catharticus Vahl   // - Hejre   // - Bromus sitchensis Trin.   // - Hejre   // - Festuca ovina L.   // - Faaresvingel   // - Poa nemoralis L.   // - Lundrapgraes   // - Trisetum flavescens (L.) Beauv.   // - Guldhavre   // - Lupinus albus L.   // - Hvid lupin, bitre sorter   // - Lupinus angustifolius L.   // - Blaa lupin   // - Lupinus luteus L.  // - Gul lupin   // - Trifolium alexandrinum L.   // - AEgyptisk kloever   // - Trifolium incarnatum L.   // - Blodkloever   // - Trifolium resupinatum L.   // - Omvendt kloever   // - Vicia sativa L.   // - Fodervikke   // - Vicia villosa Roth.   // - Sandvikke   // - Phacelia tanacetifolia Benth.   // - Kalifornisk blaaklokke   // - Sinapis alba L.  // - Gul sennep  kun bringes i handelen, hvis det er officielt certificeret som »basisfroe« eller »certificeret froe«.  4) I artikel 4 indsaettes foelgende led efter andet led:  »- senest den 1. juli 1990 de noedvendige love eller administrative bestemmelser i kraft for at opfylde bestemmelserne i artikel 2a, og«.  Artikel 2  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 30. juni 1989.  Paa Kommissionens vegne  Ray MAC SHARRY  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. 125 af 11. 7. 1966, s. 2298/66.  (2) EFT nr. L 38 af 10. 2. 1989, s. 36.  (3) EFT nr. L 169 af 10. 7. 1969, s. 3.  (4) EFT nr. L 187 af 16. 7. 1988, s. 31.  (5) EFT nr. L 93 af 8. 4. 1986, s. 21.