Avis juridique important

|

31995L0028

Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/28/EF af 24. oktober 1995 om brændbarheden af materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af visse klasser af motorkøretøjer

EF-Tidende nr. L 281 af 23/11/1995 s. 0001 - 0030

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 95/28/EF af 24. oktober 1995 om brændbarheden af materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af visse klasser af motorkøretøjer EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), ogud fra følgende betragtninger:Det indre marked omfatter et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital; der bør vedtages foranstaltninger med henblik herpå;de tekniske forskrifter, som visse køretøjsklasser skal opfylde i henhold til national lovgivning, angår bl. a. brændbarheden af materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af visse klasser af motorkøretøjer;disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat;der må derfor vedtages ensartede forskrifter i alle medlemsstater enten som supplement til eller i stedet for de nugældende bestemmelser med særlig henblik på, at den EØF-typegodkendelsesprocedure, der er fastsat i Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (4), kan gennemføres yderligere;dette direktiv er et af særdirektiverne vedrørende den EØF-typegodkendelsesprocedure, der er fastsat i Rådets direktiv 70/156/EØF; derfor gælder bestemmelserne i direktiv 70/156/EØF om køretøjssystemer, komponenter og separate tekniske enheder ved anvendelsen af dette direktiv;der bør henvises til Rådets direktiv 77/649/EØF (5), som indeholder fremgangsmåden for bestemmelse af sædets referencepunkt (»R-punktet«);af hensyn til passagerernes sikkerhed og færdselssikkerheden er det vigtigt, at de materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af bussers karrosseri, opfylder visse mindstekrav med henblik på at undgå eller i det mindste forsinke udviklingen af flammer, således at passagererne kan nå at komme ud af køretøjet i tilfælde af brand;der bør indføres alternative fremgangsmåder for typegodkendelse af køretøjer som systemer i henhold til dette direktiv, enten på grundlag af afprøvning af brændbarheden af motorkøretøjernes indre materialer eller på grundlag af en EØF-komponenttypegodkendelse for alt materiale og/eller udstyr, såsom sæder, forhæng osv., der skal benyttes ved den indvendige indretning af køretøjerne, hvorved det skal efterprøves, om godkendte materialer og/eller godkendt udstyr er korrekt indbygget -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 I dette direktiv forstås ved- »køretøj« alle motorkøretøjer som defineret i artikel 2 i direktiv 70/156/EØF,- »komponent« en anordning som defineret i artikel 2 i direktiv 70/156/EØF.Artikel 2 Medlemsstaterne kan ikke nægte at meddele:- EØF-typegodkendelse eller national typegodkendelse af et køretøj eller nægte eller forbyde salg, registrering, ibrugtagning eller brug af et køretøj af grunde, der vedrører brændbarheden af materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af karrosseriet- EØF-typegodkendelse eller national typegodkendelse af en komponent, der benyttes ved den indvendige indretning af karrosseriet, eller forbyde salg eller brug af den af grunde, der vedrører brændbarheden af materialer, der benyttes ved køretøjets konstruktionsåfremt de relevante krav i bilag I, IV, V og VI til dette direktiv er opfyldt.Artikel 3 1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest 18 måneder efter dets vedtagelse. De underretter straks Kommissionen herom.Fra den i stk. 1 nævnte dato kan medlemsstaterne ikke længere forbyde den første ibrugtagning af køretøjer eller salg eller brug af komponenter, der opfylder kravene i dette direktiv.Medlemsstaterne bringer disse bestemmelser i anvendelse 48 måneder efter vedtagelsen af dette direktiv.2. Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 4 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 24. oktober 1995.På Europa-Parlamentets vegneK. HÄNSCHFormandPå Rådets vegneL. ATIENZA SERNAFormand(1) EFT nr. C 154 af 19. 6. 1992, s. 4.(2) EFT nr. C 332 af 16. 12. 1992, s. 12.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 29. oktober 1992 (EFT nr. C 305 af 23. 11. 1992, s. 109), Rådets fælles holdning af 8. december 1994 (endnu ikke offentliggjort i Tidende) og Europa-Parlamentets afgørelse af 15. juni 1995 (EFT nr. C 166 af 3. 7. 1995).(4) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 93/81/EØF (EFT nr. L 264 af 23.10.1993, s. 49).(5) EFT nr. L 267 af 19. 10. 1977, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 90/630/EØF (EFT nr. L 341 af 6.12.1990, s. 20).BILAG I ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER, ANSØGNING OM EØF-TYPEGODKENDELSE, TILDELING AF EØF-TYPEGODKENDELSE, SPECIFIKATIONER, TYPEÆNDRINGER, PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE, KRAV TIL INDBYGNINGEN I KØRETØJET 1. AnvendelsesområdeDette direktiv gælder for brændbarheden (antændelighed, forbrændingshastighed og smelteegenskaber) af materialer, der benyttes indvendig i køretøjer af klasse M3, som har plads til mere end 22 passagerer, og som ikke er beregnet til stående passagerer og bykørsel (bybusser).Medlemsstater, som inden den dato, der er nævnt i artikel 3, stk. 1, tredje afsnit, havde en lovgivning for brændbarheden af materialer, der benyttes indvendig i køretøjer af andre klasser end den ovenfor nævnte, kan fortsat anvende denne lovgivning, forudsat at de anerkender typegodkendelse af motorkøretøjer af andre klasser, som opfylder betingelserne i dette direktiv.2. DefinitionerI dette direktiv forstås ved:2.1. »Godkendelse af et køretøj« godkendelse af en køretøjstype som defineret i punkt 2.2 med hensyn til brændbarheden af de komponenter, der benyttes i kabinen.2.2. »Køretøjstype« en klasse af motordrevne køretøjer, der ikke frembyder væsentlige forskelle med hensyn til:2.2.1. de anordninger, såsom materialer, sæder, forhæng, skillevægge osv., der benyttes i kabinen2.2.2. massen af de benyttede anordninger, for så vidt de har indvirkning på de i dette direktiv foreskrevne egenskaber2.2.3. det ekstraudstyr eller de særlige indretningsmuligheder, der tilbydes, for så vidt de ikke har nogen negativ indvirkning på de i dette direktiv foreskrevne egenskaber.2.3. »Godkendelse af en komponent« godkendelse af anordninger som materialer, sæder, forhæng, skillevægge osv.2.4. »Komponenttype« komponenter, der ikke frembyder væsentlige forskelle med hensyn til:2.4.1. basismaterialerne (f.eks. uld, plastic, gummi, blandede materialer)2.4.2. hvad materialerne skal bruges til (polstring af sæder, foring af tag osv.)2.4.3. fabrikantens typebeskrivelse2.4.4. antallet af lag i tilfælde af kompositmateriale2.4.5. andre karakteristika, for så vidt de har en konstaterbar indvirkning på de i dette direktiv foreskrevne egenskaber.2.5. »Kabine« det rum, hvor passagererne opholder sig (herunder bar, køkken, toilet osv.), afgrænset ved:- taget- gulvet- sidevæggene- dørene- udvendige ruder- den bageste skilleplade eller planet for bageste ryglænsbeslag- i førerens side af køretøjets vertikale midterplan i længderetningen: det vertikale tværplan gennem førerens R-punkt som defineret i bilag III til direktiv 77/649/EØF- i modsatte side af køretøjets vertikale midterplan i længderetningen: den forreste skilleplade.2.6. »Sæde« en struktur, der - uanset om den er en integrerende del af køretøjets struktur eller ej - er forsynet med betræk og beregnet til at tjene som siddeplads for en voksen person. Udtrykket dækker både et enkelt sæde eller en del af en bænk, som er beregnet til at tjene som siddeplads for en voksen person.2.7. »Gruppe af sæder« enten et sæde af bænktypen eller sæder, som er adskilte, men placeret ved siden af hinanden (dvs. med de forreste forankringer for det ene sæde på linje med eller foran de bageste forankringer og på linje med eller bagved de forreste forankringer for det andet sæde), og som kan tjene som siddeplads for en eller flere siddende voksne personer.2.8. »Bænk« en struktur forsynet med betræk og beregnet til at tjene som siddeplads for mere end én voksen person.2.9. »Forbrændingshastighed« kvotienten for den brændte afstand målt i henhold til bilag IV og/eller VI til dette direktiv og den tid, det tager at brænde denne afstand. Udtrykkes i millimeter pr. minut.2.10. »Kompositmateriale« et materiale bestående af flere lag materialer, der er ens eller forskellige, og som er sammenpresset ved cementering, limning, beklædning, svejsning osv.Er forskellige materialer samlet punktvis (f.eks. ved sømme, hyppige svejsepunkter, nitning), betragtes sådanne materialer ikke som kompositmaterialer.2.11. »Udsat flade« den flade af et materiale, der vender ind mod kabinen, når materialet er monteret på køretøjet.2.12. »Polstring« den kombination af polster- og overfladematerialer, som tilsammen udgør sædets hynde.2.13. »Foring« materiale(r), som (tilsammen) udgør overfladebeklædning og underlag på tag, væg eller gulv.3. Ansøgning om EØF-typegodkendelse af køretøjer3.1. Ansøgningen om EØF-typegodkendelse af en køretøjstype i henhold til artikel 3, stk. 4, i direktiv 70/156/EØF for så vidt angår brændbarheden af de materialer, der benyttes i kabinen, indgives af køretøjets fabrikant.3.2. En model af beskrivelsen er vist i bilag II, tillæg 1.3.3. Følgende skal forevises for den tekniske tjeneste, der foretager afprøvningen med henblik på typegodkendelse:3.3.1. hvis det drejer sig om indretningskomponenter, der ikke er EØF-typegodkendt: det i punkt 7.2, 7.3 og 7.4 anførte antal prøveemner af de komponenter, der benyttes i køretøjerne, og som er repræsentative for den type, der skal godkendes3.3.2. hvis det drejer sig om indretningskomponenter, som allerede er typegodkendt: typegodkendelserne - disse vedlægges ansøgningen om typegodkendelse af køretøjet3.3.3. et køretøj, der er repræsentativt for den type, der skal godkendes.4. Ansøgning om EØF-typegodkendelse af komponenter4.1. Ansøgningen om EØF-typegodkendelse af en komponent i henhold til artikel 3, stk. 4, i direktiv 70/156/EØF, for så vidt angår de anvendte materialers brændbarhed, indgives af fabrikanten.4.2. En model af beskrivelsen er vist i bilag II, tillæg 2.4.3. Følgende skal forevises for den tekniske tjeneste, der foretager afprøvningen med henblik på typegodkendelse:4.3.1. det i punkt 7.2, 7.3 og 7.4 anførte antal prøveemner - disse skal være klart og uudsletteligt mærket med ansøgerens firmanavn eller -mærke samt typeangivelse4.3.2. for anordninger som sæder, forhæng, skillevægge osv.: de i punkt 4.3.1 anførte prøveemner samt én færdigopbygget anordning, som er i overensstemmelse med ovennævnte.5. Udstedelse af EØF-typegodkendelse5.1. Hvis de gældende krav er opfyldt, udstedes EØF-typegodkendelse i henhold til artikel 4, stk. 3, og i givet fald artikel 4, stk. 4, i direktiv 70/156/EØF.5.2. En model af EØF-typegodkendelsesattesten er vist i5.2.1. bilag III, tillæg 1, for de ansøgninger, der er nævnt i punkt 3.15.2.2. bilag III, tillæg 2, for de ansøgninger, der er nævnt i punkt 4.1.5.3. Hver type køretøj og hver type komponent tildeles et godkendelsesnummer i henhold til bilag VII til direktiv 70/156/EØF. En medlemsstat må ikke tildele en anden type køretøj eller komponent det samme nummer.6. Mærkning 6.1. Hver komponent, som svarer til en type, der er godkendt i henhold til dette direktiv, forsynes med et EØF-typegodkendelsesmærke. Mærket skal bestå af:6.1.1. et rektangel omkring et lille »e«, efterfulgt af den tal- eller bogstavkombination, der kendetegner den medlemsstat, som har udstedt komponenttypegodkendelsen:>TABELPOSITION>6.1.2. i nærheden af rektanglet:6.1.2.1. de to cifre, der angiver serienummeret på den seneste større tekniske ændring af direktiv . . ./. . ./EF pr. den dato, hvor komponenten blev EØF-typegodkendt, efterfulgt af basisgodkendelsens nummer, jf. del 4 i det typegodkendelsesnummer, der er omtalt i bilag VII til direktiv 70/156/EØF - i dette direktiv er serienummeret 00 (direktivets oprindelige tekst)6.1.2.2. symboler for den retning, hvori forbrændingshastigheden er blevet fastslået:-  , . for vandret retning (bilag IV)-  - / for lodret retning (bilag VI)-  , . - / for vandret og lodret retning (bilag IV og VI)6.1.2.3. symbolet `V til angivelse af, at komponenten er godkendt med hensyn til smelteegenskaber (bilag V) og/eller symbolet `CD til angivelse af, at komponenten er godkendt som en færdigopbygget anordning (»complete device«), som f.eks. sæder, skillevægge, bagagehylder osv.6.2. Hvis sædet er godkendt som komponent, eller hvis hynden og ryggen på et sæde eller en bænk er beklædt med det samme materiale, er det tilstrækkeligt, at mærkets anbringes ét sted på hvert sæde eller hver bænk.6.3. Mærket fastgøres til komponenten, således at det er letlæseligt og uudsletteligt, selv om komponenten er anbragt i et køretøj.6.4. En model af EØF-typegodkendelsesmærket for komponenter er vist i tillægget til dette bilag.7. Specifikationer7.1. De materialer, der benyttes i kabinen på det køretøj, der skal standardtypegodkendes, skal underkastes en eller flere af de i bilag IV, V og VI til dette direktiv anførte afprøvninger.7.2. Af nedenstående materiale(r) skal der for isotropiske materialers vedkommende forelægges fem prøveemner og for ikke-isotropiske materialers vedkommende ti prøveemner (fem for hver retning) til gennemførelse af den i bilag IV til dette direktiv beskrevne afprøvning:- materiale(r), der benyttes til polstring af sæder og tilbehør hertil (herunder førersædet)- materiale(r), der benyttes til foring af taget- materiale(r), der benyttes til foring af side- og bagvægge, herunder skillevægge- materiale(r) med termisk og/eller akustisk funktion- materiale(r), der benyttes til foring af gulvet- materiale(r), der benyttes til foring af bagagehylder, varme- og ventilationsrør- materiale(r), der benyttes til belysningsarmaturer.Endvidere indleveres en prøve til den tekniske tjeneste til senere sammenligningsbrug.7.2.1. Prøveresultatet anses for tilfredsstillende, hvis de dårligste prøveresultater giver en horisontal forbrændingshastighed på højst 100 mm/minut, eller hvis flammen slukkes, inden den når det sidste målepunkt.7.3. Af nedenstående materiale(r) skal begge sider (hvis de ikke er identiske) af fire prøveemner underkastes den i bilag V til dette direktiv beskrevne afprøvning:- materiale(r), der benyttes til foring af taget- materiale(r), der benyttes til foring af bagagehylder samt varme- og ventilationsrør i taget- materiale(r), der benyttes til belysningsarmaturer i bagagehylderne og/eller taget.Endvidere indleveres en prøve til den tekniske tjeneste til senere sammenligningsbrug.7.3.1. Prøveresultatet anses for tilfredsstillende, hvis der ikke i de dårligste prøveresultater dannes nogen dråbe, som antænder vattet.7.4. Tre prøveemner (isotropisk materiale) eller seks prøveemner (ikke-isotropisk materiale) af det (de) materiale(r), der benyttes til gardiner og forhæng (og/eller andre hængende materialer), underkastes den i bilag VI beskrevne afprøvning.Endvidere indleveres en prøve til den tekniske tjeneste til senere sammenligningsbrug.7.4.1. Prøveresultatet anses for tilfredsstillende, hvis de dårligste prøveresultater giver en vertikal forbrændingshastighed på højst 100 mm/minut.7.5. Følgende materialer underkastes ikke den i bilag IV-VI beskrevne afprøvning:7.5.1. dele fremstillet af metal eller glas7.5.2. enkelte løsdele af sæderne med en masse af ikke-metallisk materiale på under 200 g; hvis den samlede masse af dette tilbehør overstiger 400 g ikke-metallisk materiale pr. sæde, skal hvert materiale afprøves7.5.3. dele, hvis overfladeareal eller volumen ikke overstiger henholdsvis:7.5.3.1. 100 cm² eller 40 cm³ for så vidt angår de dele, der hører sammen med en individuel siddeplads7.5.3.2. 300 cm² eller 120 cm³ pr. sæderække og, maksimalt, pr. løbende meter af indersiden af kabinen for de dele, som er fordelt i køretøjet, og som ikke hører sammen med en individuel siddeplads7.5.4. elkabler7.5.5. dele, for hvilke det ikke er muligt at udtage en prøve med de foreskrevne dimensioner som specificeret i punkt 3.1 i bilag IV, punkt 3 i bilag V og punkt 3.1 i bilag VI.8. Ændring af køretøjstypen og materialetypen samt ændringer af godkendelserne8.1. I tilfælde af ændringer af den type, der er godkendt i henhold til dette direktiv, finder bestemmelserne i artikel 5 i direktiv 70/156/EØF anvendelse.9. Produktionens overensstemmelse9.1. Der skal træffes foranstaltninger til at sikre produktionens overensstemmelse i henhold til bestemmelserne i artikel 10 i direktiv 70/156/EØF.10. Krav til indbygningen af materialer og udstyr i køretøjer og/eller i anordninger, der er godkendt som komponenter10.1. Materialer og/eller udstyr, der benyttes i kabinen, og/eller i anordninger, der er godkendt som komponenter, skal indbygges således, at risikoen for udvikling og spredning af flammer reduceres mest muligt.10.2. Materialer og/eller udstyr af denne art må kun indbygges til brug i overensstemmelse med deres formål og den eller de afprøvning(er), som de har gennemgået (se punkt 7.2, 7.3 og 7.4), navnlig med hensyn til deres brændbarhed og smelteegenskaber (vandret/lodret retning).10.3. Klæbestof, der bruges til at fæstne det indre materiale til den bærende struktur, må så vidt muligt ikke påvirke materialets brændbarhed i negativ retning.Tillæg Model af EØF-typegodkendelsesmærket for komponenter>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Ovenstående typegodkendelsesmærke for komponenter viser, at det pågældende materiale, der benyttes i kabinen, er godkendt i Tyskland (e 1) i henhold til dette direktiv (00) med godkendelsesnummeret 2439. De første to cifre angiver, at denne komponent er godkendt i henhold til direktivets oprindelige tekst.Det supplerende symbol  , - / . angiver, at denne type materiale er godkendt med hensyn til horisontal og vertikal forbrændingshastighed.Symbolerne `V og/eller `CD angiver, at godkendelsen er foretaget i henhold til bilag V og/eller for en færdigopbygget anordning som sæder, skillevægge osv. De supplerende symboler anvendes kun, hvor det er relevant.BILAG II BESKRIVELSER Tillæg 1 Beskrivelse nr. . . .i henhold til bilag I i Rådets direktiv 70/156/EØF vedrørende EØF-typegodkendelse af et køretøj med hensyn til brændbarheden af materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af visse klasser af motorkøretøjer (direktiv . ./. . ./EF, senest ændret ved direktiv . ./. . ./EF)Nedennævnte oplysninger skal i givet fald forelægges i tre eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i den relevante målestok på A4-ark eller foldet til denne størrelse og være tilstrækkelig detaljerede. Eventuelle fotografier skal være tilstrækkelig detaljerede.Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, forelægges der relevante oplysninger vedrørende ydelsen.0. ALMINDELIGE OPLYSNINGER0.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse):0.2. Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r):0.3. Typeidentifikationsmærke, såfremt anført på køretøjet:0.3.1. Mærkets anbringelsessted:0.4. Kørtøjets klasse:0.5. Fabrikantens navn og adresse:0.8. Adresse på samlefabrik(ker):1. KØRETØJETS ALMINDELIGE SPECIFIKATIONER1.1. Fotografier og/eller tegninger af et repræsentativt køretøj:9. KARROSSERI9.10. Indvendigt udstyr9.10.3. Sæder9.10.3.1. Antal:9.10.7. Brændbarhed af de materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af visse klasser af motorkøretøjer9.10.7.1. Materiale(r), der benyttes ved foring af taget9.10.7.1.1. Komponenttypegodkendelsesnummer(-numre), hvis det foreligger:9.10.7.1.2. For ikke-godkendte materialer eller komponenter9.10.7.1.2.1. Basismateriale(r)/betegnelse: . . . / . . .9.10.7.1.2.2. Kompositmateriale/usammensat materiale (1), antal lag (2):9.10.7.1.2.3. Type belægning (3):Underopdelinger og fodnoter i dette oplysende dokument svarer til dem, der fremgår af bilag I i direktiv 70/156/EØF. Underopdelinger uden betydning for dette direktiv er ikke overtaget.9.10.7.1.2.4. Største/mindste tykkelse . . . mm9.10.7.2. Materiale(r), der benyttes til bag- og sidevægge9.10.7.2.1. Komponenttypegodkendelsesnummer(-numre), hvis det foreligger:9.10.7.2.2. For ikke-godkendte materialer9.10.7.2.2.1. Basismateriale(r)/betegnelse: . . ./. . .9.10.7.2.2.2. Kompositmateriale/usammensat materiale (4), antal lag (5):9.10.7.2.2.3. Type belægning (6):9.10.7.2.2.4. Største/mindste tykkelse . . . mm9.10.7.3. Materiale(r), der benyttes til gulv9.10.7.3.1. Komponenttypegodkendelsesnummer(-numre), hvis det foreligger:9.10.7.3.2. For ikke-godkendte materialer9.10.7.3.2.1. Basismateriale(r)/betegnelse: . . ./. . .9.10.7.3.2.2. Kompositmateriale/usammensat materiale (7), antal lag (8):9.10.7.3.2.3. Type belægning (9):9.10.7.3.2.4. Største/mindste tykkelse . . . mm9.10.7.4. Materiale(r), der benyttes til polstring af sæder9.10.7.4.1. Komponenttypegodkendelsesnummer(-numre), hvis det foreligger:9.10.7.4.2. For ikke-godkendte materialer9.10.7.4.2.1. Basismateriale(r)/betegnelse: . . ./. . .9.10.7.4.2.2. Kompositmateriale/usammensat materiale (10), antal lag (11):9.10.7.4.2.3. Type belægning (12):9.10.7.4.2.4. Største/mindste tykkelse . . . mm9.10.7.5. Materiale(r), der benyttes til varme- og ventilationsrør9.10.7.5.1. Komponenttypegodkendelsesnummer(-numre), hvis det foreligger:9.10.7.5.2. For ikke-godkendte materialer9.10.7.5.2.1. Basismateriale(r)/betegnelse: . . ./. . .9.10.7.5.2.2. Kompositmateriale/usammensat materiale (13), antal lag (14):9.10.7.5.2.3. Type belægning (15):9.10.7.5.2.4. Største/mindste tykkelse . . . mm9.10.7.6. Materiale(r), der benyttes til bagagehylder9.10.7.6.1. Komponenttypegodkendelsesnummer(-numre), hvis det foreligger:9.10.7.6.2. For ikke-godkendte materialer9.10.7.6.2.1. Basismateriale(r)/betegnelse: . . ./. . .9.10.7.6.2.2. Kompositmateriale/usammensat materiale (16), antal lag (17):9.10.7.6.2.3. Type belægning (18):9.10.7.6.2.4. Største/mindste tykkelse . . . mm9.10.7.7. Materiale(r), der benyttes til andre formål9.10.7.7.1. Formål:9.10.7.7.2. Komponenttypegodkendelsesnummer(-numre), hvis det foreligger:9.10.7.7.3. For ikke-godkendte materialer9.10.7.7.3.1. Basismateriale(r)/betegnelse: . . ./. . .9.10.7.7.3.2. Kompositmateriale/usammensat materiale (19), antal lag (20):9.10.7.7.3.3. Type belægning (21):9.10.7.7.3.4. Største/mindste tykkelse . . . mm9.10.7.8. Komponenter, der er godkendt som færdigopbyggede anordninger (sæder, skillevægge, bagagehylder osv.)9.10.7.8.1. Komponenttypegodkendelsesnummer:9.10.7.8.2. For den færdigopbyggede anordning: sæde, skillevæg, bagagehylde osv. (22).Tillæg 2 Beskrivelse nr. . . .vedrørende EØF-typegodkendelse af komponenter med hensyn til brændbarheden af indvendige materialer i visse klasser af motorkøretøjer (direktiv . . ./. . ./EF, senest ændret ved direktiv . . ./. . ./EF)Nedennævnte oplysninger skal i givet fald forelægges i tre eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i den relevante målestok på A4-ark eller foldet til denne størrelse og være tilstrækkelig detaljerede. Eventuelle fotografier skal være tilstrækkelig detaljerede.Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, forelægges der relevante oplysninger vedrørende ydelsen.0. ALMINDELIGE OPLYSNINGER0.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse):0.2. Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r):0.5. Fabrikantens navn og adresse:0.7. For komponenter og separate tekniske enheder, EØF-typegodkendelsesmærkets anbringelsessted og -måde:0.8. Adresse på samlefabrik(ker):1. INDVENDIGE MATERIALER1.1. Materiale(r), der benyttes til foring af taget1.1.1. Basismateriale(r)/betegnelse: . . . / . . .1.1.2. Kompositmateriale/usammensat materiale (23), antal lag (24):1.1.3. Type belægning (25):1.1.4. Største/mindste tykkelse: . . . mm1.1.5. Typegodkendelsesnummer, hvis det foreligger:1.2. Materiale(r), der benyttes til bag- og sidevægge1.2.1. Basismateriale(r)/betegnelse: . . . / . . .1.2.2. Kompositmateriale/usammensat materiale (26), antal lag (27):1.2.3. Type belægning (28):1.2.4. Største/mindste tykkelse . . . mm1.2.5. Typegodkendelsesnummer, hvis det foreligger:1.3. Materiale(r), der benyttes til gulv1.3.1 Basismateriale(r)/betegnelse: . . . / . . .1.3.2. Kompositmateriale/usammensat materiale (29), antal lag (30):1.3.3. Type belægning (31):1.3.4. Største/mindste tykkelse . . . mm1.3.5. Typegodkendelsesnummer, hvis det foreligger:1.4. Materiale(r), der benyttes til polstring af sæder1.4.1. Basismateriale(r)/betegnelse: . . . / . . .1.4.2. Kompositmateriale/usammensat materiale (32), antal lag (33):1.4.3. Type belægning (34):1.4.4. Største/mindste tykkelse: . . . mm1.4.5. Typegodkendelsesnummer, hvis det foreligger:1.5. Materiale(r), der benyttes til varme- og ventilationsrør1.5.1. Basismateriale(r)/betegnelse: . . . / . . .1.5.2. Kompositmateriale/usammensat materiale (35), antal lag (36):1.5.3. Type belægning (37):1.5.4. Største/mindste tykkelse: . . . mm1.5.5. Typegodkendelsesnummer, hvis det foreligger:1.6. Materiale(r), der benyttes til bagagehylder1.6.1. Typegodkendelsesnummer(-numre) for komponent og anordning:1.6.2. Basismateriale(r)/betegnelse: . . . / . . .1.6.3. Type belægning (38):1.6.4. Største/mindste tykkelse . . . mm1.6.5. Typegodkendelsesnummer, hvis det foreligger:1.7. Materialer, der benyttes til andre formål1.7.1. Formål:1.7.2. Basismateriale(r)/betegnelse: . . . / . . .1.7.3. Kompositmateriale/usammensat materiale (39), antal lag (40):1.7.4. Type belægning (41):1.7.5. Største/mindste tykkelse: . . . mm1.7.6. Typegodkendelsesnummer, hvis det foreligger:(1) Det ikke gældende overstreges.(2) Det ikke gældende overstreges.BILAG III TYPEGODKENDELSESATTESTER Tillæg 1 MODEL(største format: A4 (210 mm × 297 mm))EØF-typegodkendelsesattestMeddelelse om- typegodkendelse (1)- udvidelse af typegodkendelse (2)- nægtelse af typegodkendelse (3)- inddragelse af typegodkendelse (4)af en køretøjstype/komponent/separat teknisk enhed (5) i henhold til direktiv . . ./. . ./EF.Typegodkendelse nr.Årsag til udvidelse:DEL I0.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse):0.2. Type og handelsbetegnelse(r):0.3. Typeidentifikationsmærker, såfremt anført på køretøjet/komponenten/den separate tekniske enhed (6) (7):0.3.1. Mærkets anbringelsessted:0.4. Køretøjets klasse (8):0.5. Fabrikantens navn og adresse:0.7. For komponenter og separate tekniske enheder, EØF-typegodkendelsesmærkets anbringelsessted og -måde:0.8. Adresse på samlefabrik(ker):DEL II1. Eventuelle supplerende oplysninger: Jf. addendum2. Teknisk tjeneste, der foretager afprøvning:3. Dato for afprøvningsrapport:4. Afprøvningsrapportens nummer:5. Eventuelle bemærkninger: Jf. addendum6. Sted:7. Dato:8. Underskrift:9. Indeks vedlægges til den informationspakke, der er indleveret til den godkendende myndighed, og som kan udleveres på begæring.Addendum til EØF-typegodkendelsesattest nr. . . . vedrørende typegodkendelse af et køretøj i henhold til direktiv . ./. . ./EF, senest ændret ved direktiv . ./. . ./EF 1. SUPPLERENDE OPLYSNINGER1.1. Brændbarhed af de materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af visse klasser af motorkøretøjer1.1.1. Materiale(r), der benyttes til foring af tagetTypegodkendelsesnummer(-numre) for komponent og/eller anordning:ellerBasismateriale(r)/betegnelse: . . . / . . .1.1.2. Materiale(r), der benyttes til bag- og sidevæggeTypegodkendelsesnummer(-numre) for komponent og/eller anordning:ellerBasismateriale(r)/betegnelse: . . . / . . .1.1.3. Materiale(r), der benyttes til gulvTypegodkendelsesnummer(-numre) for komponent og/eller anordning:ellerBasismateriale(r)/betegnelse: . . . / . . .1.1.4. Materiale(r), der benyttes til polstring af sæderTypegodkendelsesnummer(-numre) for komponent og/eller anordning:ellerBasismateriale(r)/betegnelse: . . . / . . .1.1.5. Materiale(r), der benyttes til varme- og ventilationsrørTypegodkendelsesnummer(-numre) for komponent og/eller anordning:ellerBasismateriale(r)/betegnelse: . . . / . . .1.1.6. Materiale(r), der benyttes til bagagehylderTypegodkendelsesnummer(-numre) for komponent og/eller anordning:ellerBasismateriale(r)/betegnelse: . . . / . . .1.1.7. Materiale(r), der benyttes til andre formålFormål:Typegodkendelsesnummer(-numre) for komponent og/eller anordning:ellerBasismateriale(r)/betegnelse: . . . / . . .1.1.8. Komponenter, der er godkendt som færdigopbyggede anordningerKomponenttypegodkendelsesnummer:for sæde, skillevæg, bagagehylder osv. (9) eller andet (angiv nærmere)5. Bemærkninger: . . . . . . . . . . . . . .Tillæg 2 MODEL(største format: A4 (210 mm × 297 mm))EØF-typegodkendelsesattestMeddelelse om- typegodkendelse (10)- udvidelse af typegodkendelse (11)- nægtelse af typegodkendelse (12)- inddragelse af typegodkendelse (13)af en køretøjstype/komponent/separat teknisk enhed (14) i henhold til direktiv . . ./. . ./EF.Typegodkendelse nr.:Årsag til udvidelse:DEL I0.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse):0.2. Type og handelsbetegnelse(r):0.3. Typeidentifikationsmærke såfremt anført på køretøjet/komponenten/den separate tekniske enhed (15) (16):0.3.1. Mærkets anbringelsessted:0.4. Køretøjets klasse (17):0.5. Fabrikantens navn og adresse:0.7. For komponenter og separate tekniske enheder, EØF-typegodkendelsesmærkets anbringelsessted og -måde:0.8. Adresse på samlefabrik(ker):DEL II1. Eventuelle supplerende oplysninger: Jf. addendum2. Teknisk tjeneste, der foretager afprøvning:3. Dato for afprøvningsrapport:4. Afprøvningsrapportens nummer:5. Eventuelle bemærkninger: Jf. addendum6. Sted:7. Dato:8. Underskrift:9. Indeks vedlægges til den informationspakke, der er indleveret til den godkendende myndighed, og som kan udleveres på begæring.Addendum til EØF-typegodkendelsesattest nr. . . . vedrørende typegodkendelse af indvendige materialer i henhold til direktiv . ./. . ./EF, senest ændret ved direktiv . ./. . ./EF 1. SUPPLERENDE OPLYSNINGER1.1. Materialet kan benyttes til- foring af taget (18)- foring af bag- eller sidevægge (19)- gulvbeklædning (20)- varme- og ventilationsrør (21)- bagagehylder (22)- andre formål (angiv nærmere):Komponenter som færdigopbyggede anordninger (sæder, skillevægge, bagagehylder osv. (23) kan indbygges i M2/M3-køretøjer (24)).1.2. Opfyldelsen af kravene til forbrændingshastighed er kontrollerethorisontalt ( , .)/vertikalt ( - /)/både horisontalt og vertikalt ( , - / .) (25).Opfyldelsen af kravene til smeltehastighed er kontrolleret for komponenter i henhold til bilag V, symbol `V.Opfyldelsen er blevet kontrolleret for komponenter for komponenter, der er godkendt som færdigopbyggede anordninger, symbol `CD .1.3. Begrænsninger i anvendelsen og krav til indbygning:5. Bemærkninger:(1) Det ikke gældende overstreges.(2) Hvis typeidentifikationsmærket består af tegn, der ikke er relevante for beskrivelsen af de typer køretøjer, separate tekniske enheder eller komponenter, der er omfattet af denne typegodkendelsesattest, skal disse tegn i følgedokumenterne markeres med symbolet »?« (f.eks. ABC??123??).(3) Angivelse i henhold til definitionerne i bilag II, del A, i direktiv 70/156/EØF.(4) Det ikke gældende overstreges.(5) Det ikke gældende overstreges.(6) Hvis typeidentifikationsmærket består af tegn, der ikke er relevante for beskrivelsen af de typer køretøjer, separate tekniske enheder eller komponenter, der er omfattet af denne typegodkendelsesattest, skal disse tegn i følgedokumenterne markeres med symbolet »?« (f.eks. ABC??123??).(7) Angivelse i henhold til definitionerne i bilag II, del A, i direktiv 70/156/EØF.(8) Det ikke gældende overstreges.BILAG IV AFPRØVNING TIL BESTEMMELSE AF MATERIALERS HORISONTALE FORBRÆNDINGSHASTIGHED 1. PrincipEt prøveemne anbringes vandret på et U-formet stativ og udsættes for en flamme med svag energi i 15 sekunder i et forbrændingskammer, idet flammen virker på prøveemnets frie kant. Prøven giver mulighed for at bestemme, om og i givet fald hvornår flammen slukkes, samt hvor lang tid det tager for flammen at gennemløbe en målt afstand.2. Udstyr2.1. Et forbrændingskammer (figur 1), helst af rustfrit stål, med de i figur 2 anførte dimensioner. På kammerets forside er der en ildfast observationsrude, som kan dække hele forsiden og fungere som adgangsluge.Kammerets bund er forsynet med ventilationshuller, og i den øverste del er der en udluftningssprække, som går hele vejen rundt. Kammeret står på fire fødder, der er 10 mm høje.På en af siderne kan kammeret have en åbning til indføring af prøveholderen; på den anden føres gasslangen ind gennem en åbning. Det smeltede materiale opsamles i en skål (se figur 3), der står på kammerets bund mellem ventilationshullerne uden at tildække disse.>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Figur 1Eksempel på forbrændingskammer med prøveholder og opsamlingsskål>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Figur 2Eksempel på forbrændingskammerDimensioner i millimeter>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Figur 3Eksempel på opsamlingsskålDimensioner i millimeter2.2. En prøveholder bestående af to U-formede metalplader eller rammer af korrosionsbestandigt materiale. Dimensionerne fremgår af figur 4.Den nederste plade er forsynet med tapper og den øverste plade med udboringer, der passer hertil, således at prøveemnet kan fastgøres sikkert. Tapperne fungerer ligeledes som målepunkter for forbrændingsafstandens begyndelse og afslutning.Et stativ bestående af varmebestandige tråde med en diameter på 0,25 mm, der er udspændt på tværs af prøveholderens nederste plader med mellemrum på 25 mm (se figur 5).Prøveemnets nederste del skal være i en afstand på 178 mm over bundpladen. Afstanden mellem prøveholderens kant og kammerets yderste punkt skal være 22 mm; afstanden mellem prøveholderens langsgående kanter og kammerets sider skal være 50 mm (alle dimensioner målt indvendigt) (se figur 1 og 2).>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Figur 4Eksempel på prøveholderDimensioner i millimeter>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Figur 5Tværsnit af den nederste del af den U-formede ramme, som er beregnet til at blive udstyret med støttetrådeDimensioner i millimeter2.3. GasbrænderDen lille flammekilde udgøres af en bunsenbrænder med en indvendig diameter på 9,5 ± 0,5 mm. Brænderen anbringes således i forbrændingskammeret, at dysens centrum befinder sig 19 mm under midten af underkanten på prøveemnets åbne side (se figur 2).2.4. PrøvegasDen gas, der tilføres brænderen, skal have en brændværdi på ca. 38 MJ/m³ (f.eks. naturgas).2.5. Metalkam med en længde på mindst 110 mm og syv eller otte tænder med afrundet spids for hver 25 mm.2.6. Kronometer med en nøjagtighed på 0,5 sek.2.7. StinkskabForbrændingskammeret kan anbringes i et stinkskab, forudsat at stinkskabets indvendige rumfang er mindst 20 gange, men højst 110 gange større end forbrændingskammerets rumfang, og at ingen af dets dimensioner (højde, bredde eller dybde) er mere end 2,5 gange større end én af de to andre.Før afprøvning måles den vertikale lufthastighed i stinkskabet 100 mm foran og bagved det sted, hvor forbrændingskammeret tænkes anbragt. Den skal være på mellem 0,10 mm og 0,30 m/sek. for at undgå, at operatøren generes af forbrændingsprodukterne. Der kan anvendes et stinkskab med naturlig ventilation med en passende lufthastighed.3. Prøveemner3.1. Form og dimensioner3.1.1. Prøveemnets form og dimensioner fremgår af figur 6. Prøveemnets tykkelse skal være den samme som tykkelsen af det produkt, der skal underkastes afprøvning. Den må dog ikke være større end 13 mm. Hvis prøveudtagningen tillader det, skal prøveemnets tværsnit være konstant over hele længden.>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Figur 6PrøveemneDimensioner i millimeter3.1.2. Hvis et produkts form og dimensioner ikke gør det muligt at udtage en prøve af en bestemt dimension, skal følgende minimumsdimensioner overholdes:a) på prøveemner med en bredde på mellem 60 og 100 mm skal længden være mindst 356 mm. I dette tilfælde afprøves materialet over produktets breddeb) på prøveemner med en bredde på mellem 60 og 100 mm skal længden være mindst 138 mm. I dette tilfælde svarer den mulige forbrændingsafstand til prøveemnets længde, idet målingen begynder ved første målepunkt.3.2. PrøveudtagningPrøverne udtages af det materiale, der skal underkastes afprøvning. Når det drejer sig om materialer med forskellige forbrændingshastigheder alt efter materialets retning, skal hver retning afprøves. Prøveemnerne udtages og anbringes i prøveapparaturet, således at det bliver muligt at måle den højeste forbrændingshastighed.Når materialet leveres afskåret i bestemte bredder, skal der afskæres en længde på mindst 500 mm over hele bredden. Prøverne udtages af emnet i en afstand af mindst 100 mm fra materialets kant og med lige store mellemrum.Prøverne skal udtages på samme måde på de færdige produkter, hvis produktets form tillader det. Hvis produktets tykkelse er større end 13 mm, skal den reduceres til 13 mm ved en mekanisk metode på den side, der ikke vender ind mod kabinen. Hvis dette ikke kan lade sig gøre, udføres prøven efter aftale med den tekniske tjeneste på den oprindelige bredde af materialet, hvilket skal anføres i prøverapporten.Kompositmaterialer (se punkt 2.10 i bilag I) skal afprøves som et ensartet stykke.I tilfælde af flere lag af forskellige materialer, der ikke betragtes som kompositmaterialer, skal hvert enkelt lag i en dybde af 13 mm fra den side, der vender ind mod kabinen, afprøves særskilt.3.3. KonditioneringPrøveemnerne opbevares i mindst 24 timer og højst syv dage ved en temperatur på 23° ± 2°C og en relativ luftfugtighed på 50 ± 5 % og skal forblive under disse betingelser indtil umiddelbart før afprøvningstidspunktet.4. Fremgangsmåde4.1. Prøveemner med luv eller lodden overflade anbringes på en plan flade og redes to gange mod luven med kammen (punkt 2.5).4.2. Prøveemnerne anbringes i prøveholderen (punkt 2.2), således at den udsatte side vendes nedad i retning af flammen.4.3. Gasflammen indstilles til en højde af 38 mm ved hjælp af mærket på kammeret, idet brænderens luftindtag er lukket. For at stabiliseres skal flammen brænde mindst et minut, inden prøverne indledes.4.4. Prøveholderen skubbes ind i forbrændingskammeret, således at prøveemnets ende udsættes for flammen, og gastilførslen afbrydes 15 sekunder senere.4.5. Målingen af forbrændingstiden påbegyndes i det øjeblik, hvor flammen passerer det første målepunkt. Der foretages observationer af flammens udbredelse på den side, der brænder hurtigst (over- eller underside).4.6. Målingen af forbrændingstiden afsluttes, når flammen når det sidste målepunkt, eller når flammen slukkes, inden den når dette punkt. Hvis flammen ikke når det sidste målepunkt, måles den brændte afstand indtil det punkt, hvor flammen slukkes. Den brændte afstand er den opløste del af prøveemnet, der er ødelagt udvendigt eller indvendigt af forbrændingen.4.7. Hvis prøveemnet ikke antændes, eller hvis det ikke fortsætter med at brænde, efter at brænderen er slukket, eller flammen slukkes, inden den når det første målepunkt, således at det ikke er muligt at måle forbrændingens varighed, anføres det i prøverapporten, at forbrændingshastigheden er 0 mm/minut.4.8. Under en serie prøver eller ved gentagne prøver skal man sikre sig, at forbrændingskammeret og prøveholderen har en maksimumstemperatur på 30°C, inden de enkelte prøver indledes.5. BeregningerForbrændingshastigheden, B (1), i millimeter pr. minut er givet ved formlen:B = >NUM>s>DEN>t × 60hvors = længden i millimeter af den brændte afstandt = forbrændingens varighed i sekunder for afstanden s.(1) Forbrændingshastigheden (B) for hvert prøveemne beregnes kun, hvis flammen når det sidste målepunkt eller enden af prøveemnet.BILAG V AFPRØVNING TIL BESTEMMELSE AF MATERIALERS SMELTEEGENSKABER 1. PrincipEt prøveemne anbringes i vandret stilling og udsættes for et elektrisk varmeapparat. Der anbringes en beholder under prøveemnet til opsamling af de opståede dråber.Der lægges noget vat i denne beholder med henblik på at kontrollere, om nogen af dråberne står i flammer.2. UdstyrUdstyret består af (figur 1):a) et elektrisk varmeapparatb) en prøveholder med ristc) en beholder (til nedfaldne dråber)d) et stativ (til udstyret)2.1. Varmekilden er et elektrisk varmeapparat med en nytteeffekt på 500 W. Strålefladen skal være fremstillet af en gennemsigtig kvartsplade med en diameter på 100 ± 5 mm.Den udstrålede varme fra udstyret, målt på en flade, som er parallel med varmeapparatets flade i en afstand af 30 mm, skal være 3 W/cm².2.2. KalibreringTil kalibrering af varmeapparatet anvendes et varmefluxmeter (radiometer) af typen Gardon (folie) med et konstruktionseffektområde på ikke over 10 W/cm².Det emne, der udsættes for bestråling, og eventuelt i mindre omfang konvektion, skal være fladt, cirkelrundt, ikke over 10 mm i diameter og være belagt med en bestandig matsort lak. Emnet skal indeholdes i en vandkølet beholder, hvis forside skal være af højpoleret metal, flad, sammenfaldende med emnets plan og cirkelrund, med en diameter på ca. 25 mm.Strålingen må ikke gå gennem nogen rude, før den når emnet. Instrumentet skal være robust, enkelt at opstille og anvende, ufølsomt over for træk og med en stabil kalibrering. Instrumentets nøjagtighed skal ligge inden for ± 3 % og gentageligheden inden for 0,5 %.Hver gang der foretages en omkalibrering af varmeapparatet, skal varmefluxmeterets kalibrering kontrolleres ved sammenligning med et instrument, der opbevares som referencenorm og ikke anvendes til noget andet formål. Referenceinstrumentet skal kalibreres fuldstændigt en gang om året i overensstemmelse med en national standard.2.2.1. Kontrol af kalibreringenDen bestråling, der frembringes af kraftkilden, og som ifølge den oprindelige kalibrering svarer til en bestråling på 3 W/cm², skal kontrolleres med hyppige mellemrum (mindst en gang for hver 50 driftstimer), og udstyret skal omkalibreres, hvis der ved en sådan kontrol viser sig en afvigelse på mere end 0,06 W/cm².2.2.2. KalibreringsprocedureUdstyret placeres i et miljø, der i det væsentlige er frit for luftstrømme (højst 0,2 m/s).Udstyrets varmefluxmeter stilles i prøveemneposition, således at målet for varmefluxmeteret befinder sig centralt inden for varmeapparatets overflade.Tænd elforsyningen og etabler den kraftforsyning i strømfordeleren, der er nødvendig til at frembringe en bestråling i midten af varmeapparatets overflade på 3 W/cm². Justering til kraftenheden til visning af 3 W/cm² bør efterfølges af en periode på fem minutter uden yderligere justering for at sikre ligevægten.2.3. Prøveholderen skal være en metalring (figur 1). Oven på denne holder anbringes en rist fremstillet af rustfri ståltråd, med følgende dimensioner:- indvendig diameter: 118 mm- hullernes dimension: 2,10 mm- ståltrådens diameter: 0,70 mm.2.4. Beholderen skal bestå af et cylindrisk rør med en indvendig diameter på 118 mm og en dybde på 12 mm.Beholderen fyldes med vat.2.5. De i punkt 2.1, 2.3 og 2.4 anførte genstande fastholdes af et lodret stativ.Varmeapparatet er anbragt oven på holderen, således at strålefladen er horisontal og strålingen sker nedad. Stativet skal være forsynet med håndtag/pedal, hvormed varmeapparatets holder langsomt kan løftes. Det skal ligeledes være forsynet med en lås, således at varmeapparatet kan føres tilbage til udgangspositionen.I deres normale stilling skal akserne for varmeapparatet, prøveholderen og beholderen være sammenfaldende.3. PrøveemnerPrøveemner skal måle 70 mm × 70 mm.Prøverne udtages på samme måde på de færdige produkter, hvis produktets form tillader det. Hvis produktets tykkelse er større end 13 mm, skal den reduceres til 13 mm ved en mekanisk metode på den side, der ikke vender ind mod kabinen. Hvis dette ikke kan lade sig gøre, udføres prøven efter aftale med den tekniske tjeneste på den oprindelige bredde af materialet, hvilket skal anføres i prøverapporten.Kompositmaterialer (se punkt 2.10 i bilag I) afprøves som et ensartet stykke.I tilfælde af flere lag af forskellige materialer, der ikke betragtes som kompositmaterialer, skal hvert enkelt lag i en dybde af 13 mm fra den side, der vender ind mod kabinen, afprøves særskilt.Den samlede masse af det afprøvede emne, skal være mindst 2 g. Hvis et emnes masse er mindre, tilføjes et tilstrækkeligt antal prøveemner.Hvis materialets to overflader er forskellige, afprøves begge flader, hvilket indebærer, at der afprøves otte prøveemner.Prøveemnerne og vattet konditioneres i mindst 24 timer ved en temperatur på 23 ± 2°C og en relativ luftfugtighed på 50 ± 5 % og skal forblive under disse betingelser indtil umiddelbart før afprøvningstidspunktet.4. FremgangsmådePrøveemnet anbringes på holderen, og denne indstilles således, at afstanden mellem varmeapparatets overflade og prøveemnets overside er 30 mm.Beholderen, inklusive vattet, anbringes under holderens rist i en afstand af 300 mm.Varmeapparatet flyttes til side, således at det ikke kan stråle på prøveemnet, og tændes. Når det er på fuld styrke, flyttes det hen over prøveemnet, og tidtagningen indledes.Hvis materialet smelter eller deformerer, ændres varmeapparatets højde, således at afstanden på 30 mm bevares.Hvis materialet antændes, flyttes varmeapparatet til side 3 sekunder senere. Det føres tilbage i stilling, når flammen er slukket, og den samme fremgangsmåde gentages, så ofte det er nødvendigt i de første 5 minutter af afprøvningen.Efter afprøvningens femte minut foretages følgende:i) Hvis prøveemnet er slukket (hvad enten det antændtes eller ej under de første 5 minutter af afprøvningen), fastholdes varmeapparatet i stillingen, selv om prøveemnet genantændes.ii) Hvis materialet står i flammer, føres varmeapparatet først tilbage i stilling, når materialet er slukket.I begge tilfælde skal afprøvningen fortsættes i yderligere 5 minutter.5. ResultaterDe konstaterede fænomener noteres i prøverapporten, f.eks:- eventuelt dråbefald, med eller uden flammer- eventuel antændelse af vattet.>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Figur 1Dimensioner i millimeterBILAG VI AFPRØVNING TIL BESTEMMELSE AF MATERIALERS VERTIKALE FORBRÆNDINGSHASTIGHED 1. PrincipDenne prøve består i at udsætte prøveemner, som holdes i en lodret stilling, for en flamme og bestemme, hvor hurtigt flammen breder sig over det afprøvede materiale.2. UdstyrUdstyret består af:a) en prøveholderb) en brænderc) et ventilationssystem til fjernelse af gas og forbrændingsprodukterd) en skabelone) markeringstråde af hvide merceriserede bomuldstråde med en maksimal lineær massefylde på 50 tex.2.1. Prøveholderen består af en 560 mm høj rektangulær ramme og har to fast forbundne parallelle stænger med 150 mm's afstand, hvorpå der er anbragt tapper, som holder prøveemnet, der befinder sig i et plan mindst 20 mm fra rammen. Tapperne må ikke være større end 2 mm i diameter og skal være mindst 27 mm lange. Tapperne anbringes på de parallelle stænger på de steder, der er vist i figur 1. Rammen anbringes på et passende underlag, således at stængerne holdes lodret under afprøvningen. (For at holde prøveemnet på tapperne væk fra rammen kan der anbringes afstandsstykker på 2 mm i diameter op ad tapperne.2.2. Brænderen er beskrevet i figur 3.Brænderens gas kan være enten propangas eller butangas.Brænderen anbringes foran, men under prøveemnet, således at den befinder sig i et plan, der går gennem prøveemnets vertikale midterlinje og vinkelret på dets overfalde (se figur 2), sådan at længdeaksen hælder opad i en vinkel på 30° i forhold til lodret mod prøveemnets nederste kant. Afstanden mellem brænderens spids og prøveemnets nederste kant skal være 20 mm.2.3. Prøveudstyret anbringes i et stinkskab, forudsat at stinkskabets indvendige rumfang er mindst 20 gange, men højst 110 gange større end prøveudstyrets rumfang, og at ingen af dets dimensioner (højde, bredde eller dybde) er mere end 2,5 gange større end en af de to andre. Før afprøvning måles den vertikale lufthastighed i stinkskabet 100 mm foran og bagved det sted, hvor prøveudstyret tænkes anbragt. Den skal være på mellem 0,10 og 0,30 m/sek. for at undgå, at operatøren generes af forbrændingsprodukterne. Der kan anvendes et stinkskab med naturlig ventilation med en passende lufthastighed.2.4. Der anvendes en flad, stiv skabelon fremstillet af egnet materiale og af en størrelse svarende til prøveemnets størrelse. Der bores huller på ca. 2 mm i diameter i skabelonen, som er anbragt således, at afstanden mellem hullernes centrum svarer til afstanden mellem tapperne på rammerne (se figur 1). Hullerne skal befinde sig i samme afstand omkring skabelonens lodrette midterlinjer.3. Prøveemner3.1. Prøveemnernes dimensioner er 560 mm × 170 mm.3.2. Prøveemnerne konditioneres i mindst 24 timer i en temperatur på 23 ± 2° C og en relativ luftfugtighed på 50 + 5 % og skal forblive under disse betingelser indtil umiddelbart før afprøvningstidspunktet.4. Fremgangsmåde4.1. Prøven udføres i en atmosfære med en temperatur på mellem 10° og 30° C og en relativ luftfugtighed på mellem 15 % og 80 %.4.2. Brænderen forvarmes i 2 minutter. Flammehøjden justeres til 40 ± 2 mm målt som afstanden mellem brænderrørets øverste del og spidsen af den gule del af flammen, når brænderen rettes lodret, og flammen ses i dæmpet belysning.4.3. Prøveemnet anbringes på prøverammens tapper, idet man sikrer sig, at tapperne går gennem de punkter, der er afmærket på grundlag af skabelonen, og at prøveemnet befinder sig mindst 20 mm fra rammen. Rammen anbringes på holderen, således at prøveemnet er lodret.4.4. Markeringstrådene fastgøres horisontalt foran prøveemnet på de steder, der er vist i figur 1. Hvert sted bindes tråden i sløjfe, således at de to dele ligger 1 mm og 5 mm fra prøveemnets forside. Hver sløjfe fastgøres til en passende tidtagningsanordning. Tråden skal være tilstrækkelig spændt til at kunne bevare placeringen i forhold til prøveemnet.4.5. Prøveemnet udsættes for flammen i 5 sekunder. Antændelse anses for at være sket, hvis prøveemnet fortsat står i flammer 5 sekunder, efter at den antændende flamme er fjernet. Sker der ikke antændelse, rettes flammen i 15 sekunder mod et andet konditioneret prøveemne.4.6. Hvis resultatet af et sæt af tre prøveemner overstiger mindsteresultatet med 50 %, afprøves endnu et sæt af tre prøveemner med hensyn til denne retning eller flade. Hvis et eller to prøveemner i et sæt af tre prøveemner ikke brænder til den øverste markeringstråd, afprøves endnu et sæt på tre prøveemner med hensyn til denne retning eller flade.4.7. Der måles følgende tider i sekunder:a) fra det øjeblik flammen rettes mod emnet til den første markeringstråd (t1) bristerb) fra det øjeblik flammen rettes mod emnet til den anden markeringstråd (t2) bristerc) fra det øjeblik flammen rettes mod emnet til den tredje markeringstråd (t3) brister.5. ResultaterDe konstaterede fænomener noteres i prøverapporten, f.eks.:- forbrændingens varighed: t1, t2 og t3 i sekunder- de tilsvarende forbrændte afstande: d1, d2 og d3 i mm.Forbrændingshastigheden V1 og hastighederne V2 og V3 skal eventuelt beregnes således (for hvert enkelt prøveemne, hvis flammen når mindst den første markeringstråd):Vi = >NUM>di>DEN>ti × 60 (mm/min.)Der tages hensyn til den største forbrændingshastighed for V1, V2 og V3.>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Figur 1PrøveholderDimensioner i millimeter>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Figur 2Antændingssted for brænderenDimensioner i millimeter>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Figur 3GasbrænderDimensioner i millimeter


title: Rådets direktiv 2006/18/EF af  14. februar 2006  om ændring af direktiv 77/388/EØF for så vidt angår nedsatte momssatser

text:
               22.2.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 51/12

      RÅDETS DIREKTIV 2006/18/EF
   af 14. februar 2006
   om ændring af direktiv 77/388/EØF for så vidt angår nedsatte momssatser
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Der bør være mulighed for at anvende en nedsat momssats på levering af fjernvarme ligesom på levering af naturgas og elektricitet, hvor muligheden for at anvende en nedsat momssats allerede er fastsat i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (3).

               (2)

               For bedre at vurdere virkningen af nedsatte satser er det nødvendigt, at Kommissionen udarbejder en evalueringsrapport om virkningen af nedsatte satser på tjenesteydelser, der leveres lokalt, især med hensyn til jobskabelse, økonomisk vækst og det indre markeds funktion.

               (3)

               Derfor bør forsøget med nedsatte satser for arbejdskraftintensive ydelser forlænges indtil den 31. december 2010, og alle medlemsstater bør have mulighed for at deltage på lige vilkår.

               (4)

               De medlemsstater, der ønsker at anvende den mulighed, der er fastsat i artikel 28, stk. 6, i direktiv 77/388/EØF, for første gang, og de, der ønsker at ændre listen over tjenesteydelser, som de tidligere har anvendt denne bestemmelse på, bør således anmode Kommissionen herom og give den de oplysninger, der er nødvendige med henblik på en vurdering. Det forekommer ikke nødvendigt, at Kommissionen foretager en sådan forudgående vurdering, når medlemsstaterne tidligere har haft tilladelse til at anvende en sådan foranstaltning og har forelagt Kommissionen en rapport herom.

               (5)

               For at undgå et juridisk tomrum bør nærværende direktiv finde anvendelse fra den 1. januar 2006.

               (6)

               Gennemførelsen af dette direktiv medfører ingen ændringer af medlemsstaternes lovgivning —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Direktiv 77/388/EØF ændres således:

               1)

               I artikel 12 foretages følgende ændringer:

                           a)

                           Stk. 3, litra b), affattes således:

                                       »b)

                                       Medlemsstaterne kan anvende en nedsat momssats på levering af naturgas, elektricitet og fjernvarme, forudsat at det ikke indebærer nogen risiko for konkurrenceforvridning. En medlemsstat, der agter at anvende en nedsat sats, skal først underrette Kommissionen herom. Kommissionen afgør, om der er risiko for konkurrenceforvridning. Har Kommissionen ikke truffet afgørelse inden tre måneder efter modtagelsen af underretningen, formodes der ikke at være nogen risiko for konkurrenceforvridning.«

                           b)

                           I stk. 4 tilføjes følgende afsnit:
                           »Senest den 30. juni 2007 forelægger Kommissionen på grundlag af en undersøgelse foretaget af en uafhængig økonomisk tænketank en samlet evalueringsrapport for Europa-Parlamentet og Rådet om virkningen af nedsatte satser på tjenesteydelser, der leveres lokalt, herunder restaurationsydelser, især med hensyn til jobskabelse, økonomisk vækst og det indre markeds funktion.«

               2)

               I artikel 28, stk. 6, foretages følgende ændringer:

                           a)

                           Første afsnit affattes således:
                           »Rådet, der enstemmigt træffer afgørelse på forslag af Kommissionen, kan tillade, at en medlemsstat senest indtil den 31. december 2010 anvender de i artikel 12, stk. 3, litra a), tredje afsnit, omhandlede nedsatte satser på tjenesteydelser i højst to af kategorierne i bilag K. I undtagelsestilfælde kan en medlemsstat få tilladelse til at anvende en nedsat sats på tjenesteydelser i tre af ovennævnte kategorier.«

                           b)

                           Fjerde afsnit affattes således:
                           »Enhver medlemsstat, der for første gang efter den 31. december 2005 i henhold til denne bestemmelse ønsker at anvende en nedsat sats på en eller flere tjenesteydelser som omhandlet i første afsnit, underretter Kommissionen herom senest den 31. marts 2006. Før samme dato giver den Kommissionen alle relevante oplysninger om de nye foranstaltninger, den ønsker at indføre, bl.a. følgende:

                                       a)

                                       oplysninger om foranstaltningens anvendelsesområde og nøjagtig beskrivelse af de pågældende tjenesteydelser

                                       b)

                                       oplysninger, hvoraf det fremgår, at de i andet og tredje afsnit fastsatte betingelser er opfyldt

                                       c)

                                       oplysninger, hvoraf de budgetmæssige udgifter til den påtænkte foranstaltning fremgår.«

         Artikel 2
   Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Det anvendes fra den 1. januar 2006.
   Artikel 3
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. februar 2006.

            På Rådets vegne

         K.-H. GRASSER

            Formand

      (1)  EUT C 89 E af 14.4.2004, s. 138.

      (2)  EUT C 32 af 5.2.2004, s. 113.

      (3)  EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2005/92/EF (EUT L 345 af 28.12.2005, s. 19).


Avis juridique important

|

31974L0060

Rådets direktiv 74/60/EØF af 17. december 1973 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende motordrevne køretøjers indre indretning (kabinens indre, bortset fra indvendige førerspejle, betjeningsorganernes udformning, tag eller skydetag, ryglæn og sædebagsider)

EF-Tidende nr. L 038 af 11/02/1974 s. 0002 - 0021 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 3 s. 0187  den græske specialudgave: Kapitel 13 bind 2 s. 0168  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 3 s. 0187  den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 3 s. 0142  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 3 s. 0142

++++  RAADETS DIREKTIV  af 17 . december 1973  om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning vedroerende motordrevne koeretoejers indre indretning  ( kabinens indre , bortset fra indvendige foererspejle , betjeningsorganers udformning , tag eller skydetag , ryglaen og saedebagsider )   ( 74/60/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 100 ,  under henvisning til Kommissionens forslag ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  De tekniske forskrifter , som motorkoeretoejer skal opfylde i henhold til de enkelte staters lovgivning , vedroerer bl.a . det indre udstyr til foererens og passagerernes sikkerhed ;  disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat ; det er derfor noedvendigt , at alle medlemsstater - enten ved siden af eller i stedet for deres nuvaerende forskrifter - gennemfoerer ensartede bestemmelser navnlig med henblik paa , at EOEF-standardtypegodkendelse i overensstemmelse med Raadets direktiv af 6 . februar 1970 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om godkendelse af motordrevne koeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil ( 3 ) kan anvendes for enhver type af koeretoejer ;  faelles forskrifter vedroerende indvendige foererspejle er fastsat i Raadets direktiv af 1 . marts 1971 ( 4 ) , og det vil vaere hensigtsmaessigt ligeledes at udarbejde faelles forskrifter gaeldende for kabinens indre , betjeningsorganernes udformning , taget , ryglaenene og bagsiden af saederne ; desuden vil der senere blive udstedt andre forskrifter om den indre indretning isaer for saa vidt angaar sikkerhedsselers forankring , saeders forankring , nakkestoetter , beskyttelse af foereren mod styreapparatet og identifikation af betjeningsorganerne ;  de harmoniserede forskrifter boer mindske risikoen for eller alvoren af eventuelle beskadigelser som foerer og passagerer i motordrevne koeretoejer kan blive ofre for , og derigennem oege faerdselssikkerheden i hele Faellesskabsomraadet ;  det er hensigtsmaessigt i det vaesentlige at basere de tekniske forskrifter paa indholdet af de , der er fastsat af FN's oekonomiske Kommission for Europa i dens regulativ nr . 21 ( " Ensartede forskrifter for godkendelse af koeretoejer , hvad angaar deres indre indretning " ) bilagt overenskomsten af 20 . marts 1958 om indfoerelse af ensartede vilkaar for godkendelse og gensidig anerkendelse af godkendelse af udstyr og dele til motorkoeretoejer ,  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Ved koeretoej forstaas i dette direktiv alle motordrevne koeretoejer af kategori M1 ( defineret i bilag I til direktiv af 6 . februar 1970 ) , der er bestemt til faerdsel paa vej og som har mindst 4 hjul og en konstruktivt bestemt maximalhastighed paa mere end 25 km/t .  Artikel 2  Medlemsstaterne kan ikke naegte EOEF-standardtypegodkendelse eller national typegodkendelse paa grund af den indvendige udformning af kabinen for saa vidt angaar :   - kabinens indre bortset fra indvendige foererspejle ,   - betjeningsorganernes udformning ,   - tag eller skydetag ,   - ryglaen og saedernes bagside ,  hvis disse svarer til de forskrifter , der er fastsat i bilagene .  Artikel 3  Medlemsstaterne kan ikke naegte eller forbyde salg , registreting , ibrugtagning eller anvendelse af koeretoejer paa grund af :   - kabinens indre bortset fra indvendige foererspejle ,   - betjeningsorganernes udformning ,   - tag eller skydetag ,   - ryglaen og saedernes bagside ,  hvis disse svarer til de forskrifter , der er fastsat i bilagene .  Artikel 4  Den medlemsstat , som har meddelt standardtypegodkendelse , traeffer de noedvendige foranstaltninger for at holde sig underrettet om enhver aendring i en bestanddel eller et karakteristikum , der omhandles i bilag I , punkt 2.2 . Det kompetente myndigheder i denne medlemsstat afgoer om de aendrede koeretoej skal underkastes nye proever og en ny proeverapport udarbejdes . Viser proeverne , at dette direktivs forskrifter ikke er overholdt , kan aendringen ikke godkendes .  Artikel 5  De aendringer , som er noedvendige for at tilpasse bilagenes forskrifter til de tekniske fremskridt , vedtages i overensstemmelse med den procedure , der er fastlagt i artikel 13 i Raadets direktiv af 6 . februar 1970 vedroerende tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne koeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil .  Artikel 6  1 . Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden 18 maaneder efter dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom .  2 . Medlemsstaterne tilstiller Kommissionen ordlyden af vigtigere nationale bestemmelser , som fastsaettes paa det omraade , der omfattes af dette direktiv .  Artikel 7  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 17 . december 1973 .  Paa Raadets vegne  I . NOERGAARD  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 112 af 27 . 10 . 1972 , s . 14 .  ( 2 ) EFT nr . C 123 af 27 . 11 . 1972 , s . 32 .  ( 3 ) EFT nr . L 42 af 23 . 2 . 1970 , s . 1 .  ( 4 ) EFT nr . L 68 af 22 . 3 . 1971 , s . 1 .  BILAG I ( 1 )  DEFINITIONER , ANSOEGNING OM EOEF-STANDARDTYPE-GODKENDELSE OG SPECIFIKATIONER   ( 1 . )  2 . DEFINITIONER  I dette direktiv forstaas   ( 2.1 . )  2.2 . ved " koeretoejstype " hvad angaar den indre indretning ( kabinens indre bortset fra indvendige foererspejle , betjeningsorganers udformning , tag eller skydetag , ryglaen og saede-bagsider ) , motordrevne koeretoejer , der ikke frembyder vaesentlige indbyrdes forskelle med hensyn til :  2.2.1 . former eller materialer , der indgaar i kabinens indre ,  2.2.2 . betjeningsorganers udformning ,  2.3 . ved " referenceomraadet " , det omraade , hovedet kan ramme saaledes som det er defineret i bilag II bortset fra :  2.3.1 . den flade der er begraenset af en fremadrettet horisontalprojektion af en cirkel som omskriver den maksimale plads , som styreorganet optager foeroeget med er periferisk baand med en bredde paa 127 mm ; denne flade begraenses nedad af det vandrette plan , der tangerer styreorganets nedre kant i ligeud koerestilling ,  2.3.2 . den del af instrumentbraedtets overflade , der befinder sig mellem afgraensningen af den i punkt 2.3.1 omhandlede flade og koeretoejets naermeste indvendige sidevaeg . Denne flade begraenses nedad af det vandrette plan , der tangerer styreorganets nedre kant .  2.3.3 . forrudens sidestolper ,  2.4 . ved " instrumentbraedtets niveau " , den linje , der bestemmes af de lodrette tangenters kontaktpunkter paa instrumentbraedtet ,  2.5 . ved " tag " koeretoejets oevre del , som gaar fra overkanten af forruden til overkanten af bagruden og som afgraenses paa tvaers af sidevaeggenes oevre ramme ,  2.6 . ved " baeltelinjen " den linje , der bestemmes af de synlige nedre kontur af koeretoejets sideruder ,  2.7 . ved " cabriolet " et koeretoej , som i visse udformninger ikke frembyder noget andet fasts strukturelt element over baeltelinjen end forrudens stolper eller sikkerhedsboejler ,  2.8 . ved " koeretoej med oplukkeligt tag " et koeretoej paa hvilket kun taget eller en del deraf kan foldes tilbage eller aftages , og saaledes at de baerende elementer over koeretoejets baeltelinje fortsat er til stede .  3 . ANSOEGNING OM EOEF-STANDARDTYPE-GODKENDELSE  3.1 . Ansoegning om EOEF-godkendelse af en koeretoejstype skal fremsendes af koeretoejets fabrikant eller dennes befuldmaegtigede .  3.2 . Ansoegningen skal ledsages af de nedenfor naevnte dokumenter i 3 eksemplarer og med foelgende angivelser : detaljeret beskrivelse af koeretoejstypen efter punkt 2.2 . ledsaget af et fotografi eller et -exploded view " af kabinens indre . Numrene og eller de symboler , der identificerer koeretoejstypen , skal angives .  3.3 . Til den proeveanstalt , som udfoerer undersoegelsen , skal der leveres .  3.3.1 . efter fabrikantens valg enten et koeretoej , der er repraesentativt for den type , der skal godkendes , eller den eller de dele af koeretoejet , som betragtes som vaesentlige for de kontrolproever og undersoegelser , der omhandles i dette direktiv ,  3.3.2 . paa opfordring af ovennaevnte proeveanstalt visse komponenter og visse proever af anvendte materialer .   ( 4 . )  5 . SPECIFIKATIONER  5.1 . Forreste indre dele af kabinen over instrumentbraaedtets niveau . Foran forsaedernes H-punkter og med undtagelse af sidedoerene .  5.1.1 . Det i punkt 2.3 definerede referenceomraade boer ikke udvise hverken farlige ujaevnheder eller skarpe kanter , som kan foroege risikoen for eller alvoren af passagerernes kvaestelser . I saerlig grad anses de i punkterne 5.1.2 til 5.1.6 naevnte dele som tilfredsstillende , hvis de svarer til forskrifterne i de naevnte punkter .  5.1.2 . De dele af koeretoejet , som er anbragt i referenceomraadet , skal vaere energiabsorberende saaledes , som det er specificeret i bilag III . De dele , der ikke hoerer til instrumentbraedtet , og som er anbragt mindre end 10 cm fra glasflader tages ikke i betragtning ; dele anbragt i referenceomraadet , og som samtidig opfylder foelgende to betingelser er heller ikke taget i betragtning :   - hvis pendulet under proeven foretaget efter forskrifterne i bilag III stoeder mod dele anbragt uden for referenceomraadet ;   - hvis disse dele er anbragt mindre end 10 cm fra de ramte dele , som befinder sig uden for referenceomraadet , naar denne afstand maales paa overfladen af referenceomraadet ;  eventuelle metalbeslag , som tjener til forstaerkning boer ikke have fremspringende kanter .  5.1.3 . Den nedre kant af instrumentbraedtet , skal i tilfaelde af , at den ikke opfylder betingelserne i punkt 5.1.2 afrundes , og rundingens radius maa ikke vaere mindre end 19 mm .  5.1.4 . Knapper , haandtag o.l . af haarde materialer , der danner et fremspring som angivet i bilag V paa 3,2 mm til 9,5 mm i forhold til instrumentbraedtet , skal have et arealtvaersnit paa mindst 2 cm2 , maalt 2,5 mm fra det mest fremspringende punkt og have afrundede kanter med en krumningsradius paa mindst 2,5 mm .  5.1.5 . Hvis disse dele rager mere end 9,5 mm ud fra overfladen af instrumentbraedtet maa de vaere af en saadan beskaffenhed og udformning , at de under paavirkning af en fremadrettet vandret kraft i laengderetningen paa 37,8 daN , frembragt ved hjaelp afen donkraft med plan ende med en diameter paa hoejst 50 mm trykkes ind i overfladen af instrumentbraedtet , indtil at de ikke rager mere end 9,5 mm frem eller loesnes . I sidste tilfaelde maa der ikke vaere efterladt fremspring paa over 9,5 mm . Et tvaersnit i en afstand af hoejst 6,5 mm fra det mest fremtraedende punkt skal have en overflade paa mindst 6,50 cm2 .  5.1.6 . Ved alle fremspring af en komponent af bloedt materiale af en haardhed paa mindre end 50 shore A anbragt paa en haard stoette , gaelder forskrifterne i punkterne 5.1.4 og 5.1.5 kun for den haarde stoette .  5.2 . Forreste indre dele af kabinen under instrumentbraedtets niveau og foran forsaedernes H-punkter med undtagelse af sidedoerene og pedalerne .  5.2.1 . Med undtagelse af pedalerne og deres ophaeng saavel som de dele som ikke kan beroeres af det i bilag IV beskrevne apparat og som anvendes efter den fremgangsmaade , der er angivet i dette bilag , skal de i punkt 5.2 naevnte dele overholde forskrifterne i punkterne 5.1.4 til 5.1.6 .  5.2.2 . Haandbremsegrebet skal , naar det er placeret paa instrumentbraedtet eller under dette , vaere indrettet saaledes at man , naar det er i hvilestilling , ikke rammer det i tilfaelde af frontalt sammenstoed . Hvis denne betingelse ikke opfyldes , skal grebets overflade tilfredsstille kravene i punkt 5.3.2.3 .  5.2.3 . Hylder og lignende dele skal vaere af en saadan beskaffenhed , at de faste dele ikke har fremspringende kanter og herudover opfylde en af foelgende to betingelser .  5.2.3.1 . Den del , der vender mod koeretoejets indre skal have en overflade af en hoejde paa mindst 25 mm og kanterne skal vaere afrundede med en radius paa mindst 3,2 mm . Denne overflade skal yderligere vaere af - eller daekket af - et energiabsorberende materiale , som beskrevet i bilag III , idet anslaget foretages i den vandrette laengderetning .  5.2.3.2 . Hylder og andre lignende dele skal under virkningen af en fremadrettet vandret kraft i laengderetningen paa 37,8 daN , udoever ved hjaelp af en cylinder med lodret akse og en diameter paa 110 mm loesnes , braekke eller sammentrykkes i betydelig grad uden at der opstaar farlige dele og uden at hyldekanterne har farlige afslutninger . I alle tilfaelde skal denne kraft rettes mod hyldens og andre lignende deles mest modstandsdygtige omraader .  5.2.4 . Naar ovennaevnte dele omfatter en komponent af et materiale af mindre haardhed end 50 shore A anbragt paa en haard stoette gaelder forskrifterne ovenfor , med undtagelse af de , der vedroerer energioptagelsen jaevnfoer bilag III , kun for den haarde stoette .  5.3 . Andre indvendige dele af kabinen beliggende foran det tvaergaaende plan der bestemmes af dukkens referencelinje , naar dukken er anbragt paa bagsaederne .  5.3.1 . Anvendelsesomraade  Forskrifterne i punkt 5.3.2 anvendes paa haandtag , -greb og betjeningsknapper , saavel som paa enhver anden fremspringende genstand som ikke omhandles i punkterne 5.1 og 5.2 .  5.3.2 . Forskrifter  Hvis de dele der er omtalt i punkt 5.3.1 , er anbragt saaledes at de kan rammes af koeretoejets passagerer , skal de opfylde forskrifterne i punkterne 5.3.2.1 til 5.3.4 . Som dele , der kan rammes af passagererne betragtes saadanne , som kan beroeres af en kugle med en diameter paa 165 mm og hvis de er placerede over forsaedernes H-punkt foran det tvaergaaende plan der bestemmes af dukkens referencelinje , naar dukken er anbragt paa bagsaederne og uden for de omraader som er defineret i 2.3.1 og 2.3.2 .  5.3.2.1 . Deres overflader skal afsluttes af afrundede kanter med en krumningsradius paa ikke under 3,2 mm .  5.3.2.2 . Haandtag og knapper til betjeningen skal vaere af en saadan beskaffenhed og udformning , at fremspringet i den mest ugunstige stilling under virkning af en fremadrettet kraft paa 37,8 daN i vandret laengderetning bliver formidsket til en hoejde af hoejst 25 mm over instrumentbraedtets overflade eller loesnes eller sammentrykkes ; i disse to tilfaelde maa der ikke vaere efterladt farlige fremspring ; hvad angaar betjeningshaandtagene til vinduerne er det tilladt at deres fremspring formindskes til hoejst 35 mm over vaeggens overflade .  5.3.2.3 . Naar haandbremsegrebet befinder sig i loesnet stilling og gearstangen i et fremadgear skal de , hvor de end er anbragt , bortset fra omraaderne defineret i punkterne 2.3.1 og 2.3.2 og omraaderne under H-punket's niveau paa forsaederne , have en overflade paa mindst 6,5 cm2 maalt i retvinklet tvaersnit paa den vandrette laengderetnin indtil en afstand af 6,5 mm fra den mest fremtraedende del ; krumningens radier maa ikke vaere mindre end 3,2 mm .  5.3.3 . Forskrifterne i punkt 5.3.2.3 . gaelder ikke for haandbremsegreb placeret paa gulvet , hvis hoejden af haandtaget i loesnet stilling er under et vandret plan der gaar igennem H-punktet ( se bilag IV ) .  5.3.4 . De andre dele af koeretoejets udrustning , der ikke er omtalt i de foregaaende punkter , saasom skinner til saederne , haandtag til indstilling af saeder eller ryglaen , oprulningsindretninger til sikkerhedsseler etc . , er ikke underkastet nogen forskrifter , hvis de er anbragt under et vandret plan gennem H-punktet for hver siddeplads , selv om passageren kan beroere de naevnte dele .  5.3.5 . Naar ovennaevnte dele omfatter en komponent af et materiale af en haardhed mindre end 50 shore A anbragt paa en haard stoette gaelder ovennaevnte forskrifter kun for den haarde stoette .  5.4 . Tag  5.4.1 . Anvendelsesomraade  5.4.1.1 . Forskrifterne i punkt 5.4.2 anvendes paa den indvendige side af taget .  5.4.1.2 . Dog anvendes de ikke paa de dele af taget , som ikke kan beroeres af en kugle med en diameter paa 165 mm .  5.4.2 . Forskrifter  5.4.2.1 . Den indvendige side af taget maa , i den del der er over eller foran passagererne , ikke have farlige ujaevnheder eller skarpe kanter med retning bagud eller nedad . Isaer maa bredden af fremspringende partier ikke vaere mindre end fremspringets maal nedad , og kanterne maa ikke frembyde en krumningsradius paa under 5 mm . Hvad saerligt angaar de faste afstivninger eller ribber maa de ikke fremvise stoerre fremspring nedad end 19 mm og de skal have en stroemlinjet form jaevnfoer bilag V .  5.4.2.2 . Hvis afstivningerne eller ribberne ikke tilfredsstiller kravene i punkt 5.4.2.1 skal de vaere daekket med et materiale , der kan optage energien , saaledes som det er specificeret i bilag III .  5.5 . Skydetag  5.5.1 . Forskrifter  5.5.1.1 . Foelgende forskrifter saavel som forskrifterne i punkt 5.4 vedroerende taget anvendes paa skydetaget , naar det er i lukket stilling .  5.5.1.2 . Derudover skal aabnings - og betjeningsapparaterne :  5.5.1.2.1 . vaere af en saadan beskaffenhed og udformning , at de i videst muligt omfang udelukker ufrivillig eller ubelejlig brug .  5.5.1.2.2 . have en , saavidt mulig , stroemlinjet form jaevnfoer bilag V : deres overflade skal afsluttes med afrundede kanter , hvis krumningsradier ikke er mindre end 5 mm ;  5.5.1.2.3 . vaere anbragt i hvilestilling i omraader , som ikke kan beroeres af en kugle med en diameter paa 165 mm . Hvis denne bestemmelse ikke kan overholdes skal abnings - og betjeningshaandtagene i hvilestilling enten vaere helt forsaenkede eller vaere af en saadan beskaffenhed og udformning af fremspringet under paavirkning af en kraft paa 37,8 daN i den anslagsretning , der er defineret i bilag III ved tangenten til hovedets bane , formindskes til hoejst 25 mm jaevnfoer bilag V , i forhold til den overflade paa hvilken indretningerne er anbragt , eller disse indretninger skal loesnes ; i sidste tilfaelde maa der ikke vaere efterladt farlige fremspring .  5.6 . Cabriolets og koeretoejer med oplukkeligt tag  5.6.1 . Hvad angaar carbiolets gaelder forskrifterne i punkt 5.4 kun for undersiden af sikkerhedsboejlernes oevre dele og den oevre del af forruderammerne .  5.6.2 . Koeretoejer med oplukkeligt tag er underkastet forskrifterne i punkt 5.5 der gaelder for koeretoejer med skydetag .  5.7 . Saedehagsiderne  5.7.1 . Forskrifter  5.7.1.1 . Overfladen af saedebagsiderne maa ikke frembyde hverken farlige ujaevnheder eller skarpe kanter , som kan foroege risikoen for eller farligheden af passagerernes beskadigelser .  5.7.1.2 . Med forbehold af betingelserne i punkterne 5.7.1.2.1 , 5.7.1.2.2 og 5.7.1.2.3 skal den del af forsaedets ryglaen som befinder sig i hovedets anslagsomraade , defineret i bilag II vaere i stand til at optage energien som beskrevet i bilag III . For at bestemme hovedets anslagsomraade skal forsaederne , hvis de er regulerbare , vaere i den bageste koerestilling og saedernes indstillelige ryglaen indstillet paa den haeldning , der er saa taet som muligt ved 25 * medmindre fabrikanten angiver noget andet .  5.7.1.2.1 . Ved adskilte forsaeder straekker anslagsomraadet for bagsaedepassagerernes hoveder sig over 10 cm paa hver side af saedets midterlinje paa den bageste oevre del af ryglaenet .  5.7.1.2.1.a ( 2 ) Ved saeder forsynet med nakkestoette skal hvert forsoeg udfoeres med nakkestoetten i laveste position og paa et punkt der befinder sig paa den lodrette linje , der gaar gennem nakkestoettens centrum .  5.7.1.2.1.b ( 2 ) For en saedekonstruktion der anvendes i flere karosserityper skal anslagsomraadet bestemmes i et koeretoej af en type hvor den bageste koerestilling findes at vaere den ugunstigste blandt de typer , der kommer i betragtning ; det anslagsomraade , der bestemmes paa denne maade vil blive anset for tilfredsstillende for de andre typer .  5.7.1.2.2 . Ved udelte forsaeder omfatter anslagsomraadet punkterne imellem de lodrette langsgaaende planer som ligger i en afstand af 10 cm udenfor aksen af hver af de forudsete yderpladser . Aksen for hver yderplads paa et sammenhaengende forsaede skal angives af fabrikanten .  5.7.1.2.3 . I hovedets anslagsomraade uden for de graenser , der er fastsat i punkterne 5.7.1.2.1 til 5.7.1.2.2 skal saedets baerende dele polstres for at undgaa hovedets direkte kontakt med dele af konstruktionen , som i disse omraader skal have en krumningsradius paa mindst 5 mm . Disse dele anses ligeledes for tilfredsstillende hvis de kan absorbere energien som angivet i bilag III .  5.7.2 . Naevnte forskrifter gaelder hverken for de bageste bagsaeder eller for saeder der vender sidelaens eller bagud , eller forsaeder med ryggen mod hinanden eller klapsaeder eller midlertidige saeder . Naar saederne , nakkestoetterne og deres stoetter omfatter dele , der er daekket af et materiale med en haardhed paa under 50 shore A , gaelder ovennaevnte forskrifter , med undtagelse af de , der vedroerer energiabsorption jaevnfoer bilag III , kan for de haarde dele .  5.8 . Forskrifterne i punkt 5 finder anvendelse paa udstyr , der ikke et omtalt i de foregaaende punkter , og som kan rammes af passagererne efter de fremgangsmaader der er foreskrevet i punkterne 5.1 til 5.7 alt efter hvor udstyret er anbragt . Naar de dele af dette udstyr , som kan rammes , er fremstillet af et materiale med en haardhed under 50 shore A anbragt paa en haard stoette , finder forskrifterne kun anvendelse paa de haarde stoetter .   ( 6 . )   ( 7 . )   ( 8 . )   ( 9 . )  ( 1 ) Bilagenes tekst er baseret paa teksten i F.N.'s oekonomiske Kommission for Europas regulativ nr . 21 ; saerlig er opdelingen i punkter den samme . Hvis derfor et punkt i regulativ nr . 21 ikke er medtaget i dette direktiv , angives dets nummer for fuldstaendighedens skyld i parentes .  ( 2 ) Disse punkter figurerer ikke i regulativ nr . 21 .  BILAG II  BESTEMMELSE AF HOVEDETS ANSLAGSOMRAADE  1 . Hovedets anslagsomraade omfatter alle overflader , der ikke er af glas i et koeretoejs indre - og som kan komme i statisk kontakt med et kugleformet hoved paa 165 mm i diameter og som udgoer en del af et maaleapparat i hvilket maalet fra hofteleddet til issen er trinloest regulerbart fra 736 mm til 840 mm .  2 . Til denne bestemmelse skal foelgende fremgangsmaade eller dens grafiske aekvivalent anvendes :  2.1 . Maaleapparatets led skal til hver siddeplads , beregnet af fabrikanten , anbringes paa foelgende maade :  2.1.1 . for forsaeder , der er regulerbare i laengderetningen  2.1.1.1 . til H-punktet ( se bilag IV ) og  2.1.1.2 . til et punkt beliggende 127 mm vaendret foran H-punktet og i en hoejde , der fremkommer ved variation i hoejden af H-punktet svarende til en forskydning fremefter paa 127 mm eller til en hoejde paa 19 mm .  2.1.2 . ved saeder der ikke kan reguleres i laengderetningen , til vedkommende saedes H-punkt .  2.2 . For hver af de maalinger af afstanden mellem leddet og issen , som forsoegsapparatet og koeretoejets indre dimensioner tilsammen muliggoer , skal man bestemme alle kontaktpunkter under den nedre kant af vindskaermen og foran H-punktet .  2.3 . Hvis der ikke er noget beroeringspunkt ved indstilling indenfor ovennaevnte graenser med maaleapparatet i lodret stilling , skal man bestemme mulige kontaktpunkter ved at dreje maaleapparatet fremad og nedad , idet det beskriver alle buer i de lodrette planer indtil 90 * fra koeretoejets langsgaaende lodrette plan igennem H-punktet .  3 . Kontaktpunkterne er de punkter som beroeres af apparatets hoved i koeretoejets indre . Bevaegelsen nedad begraenses af den stilling i hvilken hovedet tangerer et vandret plan beliggende 25,4 mm over H-punktet .  BILAG III  FREMGANGSMAADE TIL AFPROEVNING AF ENERGIABSORBERENDE MATERIALER  1 . OPSTILLING , AFPROEVNINGSAPPARAT OG FREMGANGSMAADE  1.1 . Opstilling  1.1.1 . Den komponent , der er fremstillet af et energiabsorberende stof monteres og afproeves paa den baerende del , paa hvilken den er indbygget i koeretoejet . Det er at foretraekke , at forsoeget udfoeres direkte paa karosserier , naar dette er muligt . Denne baerende del , eller karosseriet fastgoeres solidt til proevebaenken paa en saadan maade , at den ikke kan flytte sig ved slagets virkning .  1.1.2 . Paa anmodning fra fabrikanten kan komponenten dog monteres paa et beslag som svarer til indbygningen i koeretoejet , forudsat at helheden af komponent og beslag har den samme geometriske opstilling , en ikke mindre stivhed og en absorberende evne som ikke er stoerre end den virkelige helhed af komponent og baerende del .  1.2 . Afproevningsapparatur  1.2.1 . Dette bestaar af et pendul hvis drejelige akse understoettes af kuglelejer og hvis reducerede masse ( 1 ) i sit anslagscentrum er 6,8 kg . Den nedre ende af pendulet bestaar af et haardt hoved paa 165 mm i diameter , hvis centrum er sammenfaldende med pendulets anslagscentrum .  1.2.2 . Hovedet er forsynet med to accelerationsmaalere og en hastighedsmaaler som kan maale i slagets retning .  1.3 . Registreringsapparatur  Det anvendte registreringsapparatur skal tillade maaltagning med foelgende noejagtighed :  1.3.1 . acceleration :   - noejagtighed : = 5 % af den virkelige vaerdi   - frekvensomraade : indtil 1 000 Hz   - tvaergaaende foelsomhed : < 5 % af det laveste punkt paa skalaen  1.3.2 . hastighed :   - noejagtighed : = 2,5 % af den virkelige vaerdi   - foelsomhed : 0,5 km/t  1.3.3 . hovedets indtraegning i proevedelen :   - noejagtighed : = 5 % af den virkelige vaerdi   - foelsomhed : 1 mm  1.3.4 . tidsregistrering :   - apparaturet skal tillade registrering af forloebet i hele dets laengde med en tusindedel sekunds noejagtighed   - begyndelsen af sammenstoedet i det oejeblik hvor den foerste kontakt mellem hovedet og proeveemmet opstaar , skal afmaerkes i de optegnelser der skal anvendes til forsoegsanalysen .  1.4 . Proevemetode  1.4.1 . Paa alle anslagspunkter i proeverfladen er slagets retning defineret som tangenten til maaleapparatets hoveds bane , som defineret i bilag II .  1.4.2 . Naar vinklen mellem stoedets retning og den vinkelrette linje paa anslagspunktets flade er mindre end eller lig 5 * udfoeres proeven saaledes at tangenten til pendulets anslagscentrumsbane falder sammen med retningen defineret i 1.4.1 . Hovedet skal ramme proevegenstanden med en hastighed paa 24,1 km/t ; denne hastighed opnaas enten ved et enkelt fremdrivningsstoed eller ved hjaelp af en paamonteret fremdrivningsanordning .  1.4.3 . Naar vinklen mellem stoedets retning og den vinkelrette paa overfladen paa anslagsstedet er over 5 % kan forsoeget udfoeres paa den maade at tangenten til pendulets anslagscentrums bane falder sammen med den vinkelrette i anslagspunktet . Vaerdien af proevens hastighed skal da reduceres til vaerdien af den normale hastighedskomponent for den hastighed , der er foreskrevet i punkt 1.4.2 .  2 . RESULTATER  I proeverne udfoert efter ovenstaaende retningslinjer maa hovedets deceleration ikke overskride 80 g kontinuerligt i mere end 3 millisekunder . Den decelerationsvaerdi som skal anvendes er gennemsnittet af de to decelerationsmaaleres angivelser .  3 . TILSVARENDE FORSOEGSMETODER  3.1 . Tilsvarende forsoegsmetoder er tilladt under forudsaetning af at de resultater , der kraeves i punkt 2 kan opnaas .  3.2 . Det paahviler den , der anvender en anden metode end den der er beskrevet i punkt 1 at paavise dens tilsvarende vaerdi .  ( 1 ) Pendulets reducerede masse m r forholder sig til pendulets totale masse m , i afstanden a mellem anslagscentret og den drejelige akse og i afstanden l mellem tyngdepunktet og den drejelige akse som formlen  m r = m l/a  BILAG IV  FREMSGANGSMAADE TIL BESTEMMELSE AF H-PUNKTET OG KONTROL AF FORHOLDET MELLEM H-PUNKTET OG R-PUNKTET  1 . DEFINITION  1.1 . " H-punktet , som betegner en siddende persons position i karosseriet er skaeringspunktet mellem er lodret plan og den teoretiske drejeakse mellem ben og krop paa et menneske-legeme , der er repraesenteret ved en dukke .  1.2 . " R " -punktet eller saedets referencepunkt er det af fabrikanten angivne referencepunkt , som  1.2.1 . svarer til den bageste normale brugs-position , som er angivet af koeretoejets fabrikant for hvert af saedenne ,  1.2.2 . fremviser koordinater , der bestemmes i forhold til koeretoejets konstruktion ,  1.2.3 . svarer til den teoretiske beliggenhed af drejepunktet for krop ben ( " H " -punktet ) for en passager .  2 . BESTEMMELSE AF H-PUNKTERNE  2.1 . For hver siddeplads , som er angivet af fabrikanten , bestemmes der er H-punkt . Saafremt saederne i en raekke kan betragtes som ens  ( baenk med ens siddeplader , ens saeder o.s.v . ) , bestemmes der kun et enkelt H-punkt for hver raekke saeder ved at anbringe den i punkt 3 omhandlede dukke paa en plads , der anses som typisk fer saederaekken . Denne plads er  2.1.1 . for den forreste raekkes vedkommende : foerersaedet  2.1.2 . for den eller de bageste raekkers vedkommende : en af yderpladserne  2.2 . Ved enhver bestemmelse af H-punktet anbringes det paagaeldende saede i den laveste og bageste normale brugsposition , som er angivet af fabrikanten . Hvis ryglaenet er indstilleligt , fastlaases det , hvis ikke andet er angivet af fabrikanten , paa en saadan maade , at den faktiske haeldningsvinkel mellem en lodret linje og af proevedukkens referencelinje , beskrevet i punkt 3 , ligger saa naer 25 * som muligt .  3 . BESKRIVELSE AF DUKKEN  3.1 . Der anvendes en tredimensionel dukke hvis vaegt og omfang svarer til en middelstor mands . Denne dukke er afbildet paa figurerne 1 og 2 i tillaeger til dette bilag .  3.2 . Dukken bestaar af :  3.2.1 . to dele hvoraf den ene forestiller ryggen og den anden kroppens saede forbundet med hinanden med et led , der kan drejes om en akse svarende til aksen mellem overkrop og laar . Denne akses projektion paa dukkens side er dukkens H-punkt ,  3.2.2 . to dele der forestiller benene , og som er drejelige i forhold til den del , der forestiller saedet ,  3.2.3 . to dele , der forestiller foedderne forbundet med benene med led , der forestiller anklerne ,  3.2.4 . desuden er delen , der forestiller saedet forsynet med en libelle der tillader kontrol af dets stilling paa tvaers ,  3.3 . lodder , der svarer til massen af hver enkelt legemsdel , er anbragt paa de tilsvarende tyngdepunkter for at bringe dukkens totalmasse op paa ca . 75,6 kg . Detaljerne vedroerende de forskellige masser gives i tabellen i figur 2 i tillaeget til dette bilag .  4 . DUKKENS ANBRINGELSE  Den tredimensionale dukke anbringes paa foelgende maade :  4.1 . Koeretoejet anbringes paa en vandret flade , og saederne indstilles som beskrevet i punkt 2.2 .  4.2 . Det saede , der skal afproeves , daekkes af et stykke stof , som skal goere det lettere at inbringe dukken korrekt .  4.3 . Dukken saettes paa det paagaeldende saede , saaledes at dens drejelige akse er vinkelret paa koeretoejets laengdesymmetriplan .  4.4 . Dukkens foedder anbringes paa foelgende maade :  4.4.1 . for forsaedernes vedkommende : saa libellen til kontrol af saedepartiets tvaerstilling viser vandret stilling ,  4.4.2 . for bagsaedernes vedkommende : saa foedderne saa vidt muligt beroerer forsaederne . Hvis foedderne derved kommer til at hvile paa dele af gulvet , der har forskellig hoejde , er det den fod , som foerst kommer i beroering med saedet foran , der tjener som reference , og den anden fod anbringes saaledes , at libellen til kontrol af saedepartiets tvaerstilling viser vandret stilling ;  4.4.3 . hvis H-punktet bestemmes for et midtersaede , skal foedderne anbringes med en fod paa hver side af kardantunnelen .  4.5 . Loedderne til laarene anbringes , saedepartiet stilles igen i vandret stilling , og saedepartiets lodder anbringes .  4.6 . Dukken frigoeres fra ryglaenet ved hjaelp af knaeledakslen , og dukkens ryg boejes forover . Dukken saettes igen paa plads paa saedet , idet saedepartiet skubbes saa langt bagud , at der maerkes modstand ; derefter rettes dukkens ryg igen bagud mod ryglaenet .  4.7 . Dukken paavirkes to gange med en vandret kraft paa ca . 10 * 1 daN . Kraftens retning og paavirkningspunkt er angivet ved en sort pil paa fig . 2 i tillaeget .  4.8 . Lodderne paa hoejre og venstre side og derefter kroplodderne anbringes . Dukkens tvaerlibelle skal fortsat vise vandret stilling .  4.9 . Under bibeholdelse af libellens vandrette stilling boejes dukkens ryg fremover , indtil kroplodderne befinder sig over H-punktet , for paa denne maade at udelukke enhver friktion mod ryglaenet .  4.10 . Dukkens ryg rettes forsigtigt bagud , indtil den er endeligt anbragt . Tvaerlibellen skal vise vandret stilling . Er dette ikke tilfaeldet , maa den ovenfor beskrevne fremgangsmaade gentages .  5 . RESULTATER  5.1 . Naar dukken er anbragt i overensstemmelse med ovennaevnte punkt 4 , bestemmes forsaedets H-punkt af H-punktet paa dukken .  5.2 . Hver af H-punktets koordinater maales med den stoerst mulige noejagtighed . Det gaelder ogsaa for koordinaterne for karakteristiske og veldefinerede punkter i kabinen . Disse punkters projektion paa et lodret laengdeplan overfoeres til en grafisk gengivelse .  6 . KONTROL AF R-PUNKTETS OG H-PUNKTETS RELATIVE BELIGGENHED  6.1 . Resultaterne af de maalinger , der er forudset i punkt 5.2 for H-punktet , skal sammenlignes med R-punktets koordinater som angivet af fabrikanten af koeretoejet .  6.2 . Bestemmelsen af forholdet mellem de to punkter betragtes som tilfredsstillende for den paagaeldende siddestilling , hvis H-punktets koordinater befinder sig inden for et rektangel i laengderetningen , hvis vandrette og lodrette sider er henholdsvis 30 og 20 mm , og hvis diagonalernes skaeringspunkt befinder sig paa R-punktet .  Forudsat at dette er tilfaeldet , bruges R-punktet til proeven og om noedvendigt tilpasses dukken , for at H-punktet falder sammen med R-punktet .  6.3 . Hvis H-punktet ikke befinder sig i rektangelen defineret i punkt 6.2 , foretages to andre bestemmelser af H-punktet ( tre bestemmelser i alt ) . Hvis to af tre punkter defineret saaledes befinder sig i rektangelen , kan resultatet af forsoeget betragtes som tilfredsstillende .  6.4 . Hvis to af tre saaledes bestemte punkter er uden for rektangelen , anses resultatet af forsoeget som ikke tilfredsstillende .  6.5 . Saafremt den i punkt 6.4 beskrevne situation opstaar , eller kontrollen ikke kan gennemfoeres , fordi fabrikanten ikke har givet oplysninger om R-punktets beliggenhed , kan gennemsnittet af resultaterne af tre bestemmelser af H-punktet benyttes og betragtes som anvendeligt i alle de tilfaelde , hvor R-punktet er naevnt i dette direktiv .  6.6 . For at kontrollere R-punktet og H-punktets relative beliggenhed paa et servicekoeretoej erstattes den i punkt 6.2 naevnte rektangel af et kvadrat , hvis sider er 50 mm lange .  Tillaeg  Figur 1 og 2 : JFR . EFT  BILAG V  METODE TIL MAALING AF FREMSPRINGENDE DELE  1 . For at bestemme en forlaenget dels fremspring i forhold til det panel , hvorpaa den er paasat , forskubber man en kugle med en diameter paa 165 mm , idet man holder den i tangentiel beroering med panelet og den paagaeldende del .  Man betragter gradienten bestemt som forholdet   - mellem variationen " y " fra kuglens centrum vinkelret mod panelet   - og variationen " x " fra samme centrum i retningerne parallelle med panelet .  En form anses for at vaere stroemlinet , hvis gradienten svarende til den af dens retninger , som er vandret i laengderetningen , er under 1 .  Naar gradienten er stoerre end eller lig 1 , er der fremspring , og stoerrelsen af dette maales af stoerrelsen " y " .  Naar paneler , dele osv . er daekkede af materialer af en haardhed paa mindre end 50 shore , A ; boer fremgangsmaaden til bestemmelse af former og fremspring som ovenfor beskrevet ikke bringes i anvendelse foer efter fjernelsen af de naevnte materialer .  2 . Fremspring i form af knapper , udtraek osv . placerede i referenceomraadet maales ved hjaelp af foelgende anordning of forsoegsmetode :  2.1 . Anordning  2.1.1 . Anordningen til maaling af et fremspring bestaar af en model af et halvkugleformet hoved med en diameter paa 165 mm , i hvilket der befinder sig et glidestempel med en diameter paa 50 mm .  2.1.2 . De indbyrdes positioner af den flade forside paa stemplet og kanten af modelhovedet markeres paa en gradueret skala , paa hvilken en bevaegelig viser fastholder det stoerste maal , der fremkommer naar anordningen fjernes fra den undersoegte genstand . Maalekapaciteten boer vaere mindst 30 mm . Maaleskalaen boer vaere gradueret i halve millimetre . Referencefremspringens stoerrelse kan eventuelt vaere angivet paa denne .  2.1.3 . Fremgangsmaade ved justering :  2.1.3.1 . Stoet anordningen paa en plan overflade , saaledes at anordningens akse er vinkelret paa denne .  Naar stemplets forreste plane flade er i kontakt med overfladen , stilles skalaen paa nul .  2.1.3.2 . Anbring et forbindelsesstykke paa 10 mm mellem stemplets forreste plane flader og den stoettende overflade . Kontroller , at den bevaegelige viser angiver dette maal rigtigt .  2.1.4 . En model til anordning til maaling af fremspring gengives i figur 1 .2.2 . Afproevningsmetode  2.2.1 . Traek stemplet tilbage , saaledes at der dannes et hulrum i modelhovedet og saet den bevaegelige viser i kontakt med stemplet .  2.2.2 . Anbring anordningen paa fremspringet , der skal maales med en kraft , der ikke overstiger 2 daN , saaledes at moedelhovedet er i kontakt med den stoerst mulige overflade paa det omgivende materiale .  2.2.3 . Skub stemplet frem , indtil det kommer i kontakt med det fremspring , der skal maales . Fremspringets maal aflaeses paa skalaen .  2.2.4 . Anbring modelhovedet saaledes , at man opnaar det maksimale fremspring . Notér maalet paa fremspringet .  2.2.5 . Hvis to eller flere betjeningsorganer er placeret saa taet , at de kan beroeres samtidig af stemplet eller af modelhovedet , skal de behandles saaledes :  2.2.5.1 . flere betjeningsorganer , der samtidig kan faa plads i hulrummet i modelhovedet behandels som ét fremspring .  2.2.5.2 . Naar en normal proeve hindres af modelhovedets kontakt med andre betjeningsorganer , boer disse fjernes og proeven fortsaettes uden disse . De skal derefter saettes paa plads og undersoeges efter tur , idet andre betjeningsorganer eventuelt fjernes for at lette proeven .  Tillaeg  Figur 1 : JFR . EFT  BILAG VI  APPARAT OG FREMGANGSMAADE TIL GENNEMFOERELSE AF PUNKT 5.2.1 I BILAG I  De dele ( knapper , haandtag osv . ) , som kan beroeres af det nedenfor beskrevne apparat og efter den angivne fremgangsmaade , betragtes som udsat for at blive ramt af passagerernes knae .  1 . Apparat  Apparatet er saaledes i snit : JFR . EFT  2 . Fremgangsmaade  Apparatet kan indtage alle stillinger under instrumentbraedtets niveau og saaledes at :   - planet XX' er parallelt med apparatets midterplan i laengderetningen   - aksen X kan drejes op og ned i en vinkel i forhold til det vandrette plan paa indtil 30 * .  3 . For at gennemfoere den omhandlede proeve skal alle materialer af en haardhed under 50 shore A fjernes .