title: Rådets direktiv 2013/51/Euratom af 22. oktober 2013 om krav om beskyttelse af befolkningens sundhed med hensyn til radioaktive stoffer i drikkevand

text:
               7.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 296/12

         RÅDETS DIREKTIV 2013/51/EURATOM
   af 22. oktober 2013
   om krav om beskyttelse af befolkningens sundhed med hensyn til radioaktive stoffer i drikkevand
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 31 og 32,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen udarbejdet efter indstilling fra en gruppe personer udpeget af Det Videnskabelige og Tekniske Udvalg blandt medlemsstaternes videnskabelige eksperter, jf. artikel 31 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter høring af Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Indtagelsen af vand er en af de måder, hvorpå radioaktive stoffer optages i det menneskelige legeme. Ifølge Rådets direktiv 96/29/Euratom (2), skal praksis, der indebærer en risiko for ioniserende stråling, og som bidrager til befolkningens samlede stråling holdes på et så lavt niveau, som det med rimelighed er muligt.

               (2)

               I lyset af hvor stor betydning drikkevandskvaliteten har for menneskers sundhed, er det nødvendigt på fællesskabsplan at fastsætte kvalitetskrav, som har en indikatorfunktion, og det må kontrolleres, at disse krav opfyldes.

               (3)

               Rådets direktiv 98/83/EF (3) fastsætter indikatorparametre i bilag I, del C, vedrørende radioaktive stoffer og de hertil hørende kontrolbestemmelser i bilag II dertil. Men disse parametre falder ind under anvendelsesområdet for de grundlæggende normer, som er fastlagt i artikel 30 i Euratomtraktaten.

               (4)

               Kravene til kontrol af radioaktive stoffer i drikkevand bør derfor vedtages i specifik lovgivning, som sikrer ensartethed, sammenhæng og nøjagtighed i lovgivningen om strålingsbeskyttelse inden for rammerne af Euratomtraktaten.

               (5)

               Da Fællesskabet er kompetent til at vedtage de grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling, går bestemmelserne i dette direktiv forud for bestemmelserne i direktiv 98/83/EF, hvad angår krav om beskyttelse af befolkningens sundhed med hensyn til radioaktive stoffer i drikkevand.

               (6)

               I overensstemmelse med Domstolens retspraksis udelukker den omstændighed, at Fællesskabet i medfør af Euratomtraktatens artikel 2, litra b), har til opgave at indføre ensartede sikkerhedsnormer til beskyttelse af arbejdstagernes og befolkningens sundhed, ikke, medmindre det er udtrykkeligt angivet i normerne, at en medlemsstat indfører strengere beskyttelsesnormer. Eftersom dette direktiv fastsætter minimumsregler, bør medlemsstaterne frit kunne vedtage eller opretholde strengere foranstaltninger på det område, der er omfattet af dette direktiv, uden at det berører varernes frie bevægelighed i det indre marked, således som det er fastlagt i Domstolens retspraksis.

               (7)

               Parameterværdier bør ikke betragtes som grænseværdier. Såfremt kontrollen af drikkevand viser, at en parameterværdi overskrides, bør den pågældende medlemsstat overveje, om dette indebærer en sundhedsfare for mennesker, som kræver indgriben, og bør om nødvendigt træffe udbedrende foranstaltninger for at bringe vandets kvalitet op på et niveau, der opfylder kravene om beskyttelse af menneskers sundhed ud fra et strålingsbeskyttelsessynspunkt.

               (8)

               Kontrollen med drikkevand, som aftappes på flasker eller beholdere med henblik på salg, bortset fra naturligt mineralvand, med henblik på at verificere, at koncentrationerne af radioaktive stoffer overholder de parameterværdier, som er fastsat ved dette direktiv, bør udføres efter principperne om risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter (HACCP), jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 (4), og uden at dette indskrænker principperne om offentlig kontrol i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 (5).

               (9)

               Befolkningen bør i tilstrækkeligt omfang og på passende vis informeres om drikkevandets kvalitet.

               (10)

               Det er nødvendigt at udelukke naturligt mineralvand og vand, som er et lægemiddel, fra dette direktivs anvendelsesområde, da der er opstillet særlige regler for disse vandtyper i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/54/EF (6) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF (7).

               (11)

               Medlemsstaterne bør opstille kontrolprogrammer til at efterprøve, om drikkevandet opfylder kravene i dette direktiv.

               (12)

               De metoder, der anvendes til analyse af drikkevandets kvalitet, bør sikre, at de opnåede resultater er pålidelige og sammenlignelige.

               (13)

               Under hensyntagen til de store geografiske variationer i den naturlige forekomst af radon har Kommissionen vedtaget henstilling 2001/928/Euratom (8), som omhandler drikkevands kvalitet med hensyn til radon og langlivede henfaldsprodukter fra radon. Det er hensigtsmæssigt at lade disse radionuklider være omfattet af dette direktivs anvendelsesområde.

               (14)

               Med henblik på at opretholde drikkevands høje kvalitet som følge af dets betydning for menneskers sundhed er det nødvendigt at bilag II og III ajourføres regelmæssigt på baggrund af den tekniske og videnskabelige udvikling.

               (15)

               Selv om det er op til medlemsstaterne at fastlægge hyppigheden for prøveudtagning og analyse af drikkevand aftappet på flasker eller i anden emballage med henblik på salg, rådes de medlemsstater, der skal kontrollere drikkevand for radon eller tritium eller fastsætte den indikative dosis, til at udføre prøveudtagning og analyse mindst én gang årligt —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Genstand
   Dette direktiv fastlægger krav om beskyttelse af befolkningens sundhed med hensyn til radioaktive stoffer i drikkevand. Det fastsætter parameterværdier og hyppighed og metoder til brug ved kontrol af radioaktive stoffer.
   Artikel 2
   Definitioner
   I dette direktiv forstås ved:
   1)   »drikkevand«:

               a)

               alle former for vand, der enten ubehandlet eller efter behandling er beregnet til drikkebrug, madlavning, fødevaretilberedning eller andre husholdningsformål, uanset vandets oprindelse, og uanset om det leveres gennem distributionsnet, fra tankvogn/tankskib eller i flasker eller anden emballage

               b)

               alle former for vand, der anvendes i levnedsmiddelvirksomheder til fremstilling, behandling, konservering eller markedsføring af produkter eller stoffer bestemt til konsum, medmindre de nationale kompetente myndigheder har fastslået, at vandets kvalitet ikke kan påvirke det færdige levnedsmiddels sundhedsmæssige kvalitet

         2)   »radioaktivt stof«: ethvert stof, som indeholder en eller flere radionuklider, hvis aktivitet eller koncentration for så vidt angår strålingsbeskyttelse ikke kan lades ude af betragtning
   3)   »indikativ dosis«: den akkumulerede effektive dosis for et års indtagelse, der er resultatet af alle de radionuklider, hvis tilstedeværelse er påvist i en drikkevandforsyning, af naturlig og kunstig oprindelse, bortset fra tritium, 40K, radon og kortlivede henfaldsprodukter fra radon
   4)   »parameterværdi«: den værdi af radioaktive stoffer i drikkevand, hvorover medlemsstaterne skal vurdere, om forekomsten af radioaktive stoffer i drikkevand indebærer nogen sundhedsfare for mennesker, som kræver indgriben, og om nødvendigt skal træffe udbedrende foranstaltninger for at bringe vandets kvalitet op på et niveau, der opfylder kravene om beskyttelse af menneskers sundhed ud fra et strålingsbeskyttelsessynspunkt.
   Artikel 3
   Anvendelsesområde og undtagelser
   1.   Dette direktiv finder anvendelse på drikkevand.
   2.   Dette direktiv finder ikke anvendelse på:

               a)

               naturligt mineralvand, der anerkendes som sådant af de kompetente nationale myndigheder i overensstemmelse med direktiv 2009/54/EF

               b)

               vand, som er et lægemiddel i henhold til direktiv 2001/83/EF.

         3.   Medlemsstaterne kan undtage følgende fra dette direktiv:

               a)

               vand, der udelukkende er beregnet til formål, for hvilke myndighederne har fastslået, at vandets kvalitet hverken direkte eller indirekte har indflydelse på den berørte befolknings sundhed

               b)

               drikkevand fra en individuel vandforsyning, der i gennemsnit leverer mindre end 10 m3 pr. dag, eller som forsyner færre end 50 personer, medmindre vandet leveres som led i en kommerciel eller offentlig aktivitet.

         4.   Medlemsstater, som gør brug af undtagelserne i stk. 3, litra b), sørger for

               a)

               at den berørte befolkning underrettes herom og om enhver foranstaltning, der kan træffes for at beskytte menneskers sundhed mod de skadelige virkninger forårsaget af forurening af drikkevand

               b)

               når kvaliteten af dette vand har vist sig at indebære en potentiel fare for menneskers sundhed, straks at give den berørte befolkning passende vejledning.

         Artikel 4
   Generelle forpligtelser
   Med forbehold af bestemmelserne i artikel 6, stk. 3, litra a), i Rådets direktiv 96/29/Euratom (9) træffer medlemsstaterne alle nødvendige foranstaltninger for at opstille et passende kontrolprogram for drikkevand, som kan sikre, at, såfremt de parameterværdier, der er fastsat i overensstemmelse med dette direktiv, overskrides:

               a)

               skal det vurderes, om denne overskridelse indebærer nogen sundhedsfare for mennesker, som kræver indgriben, og

               b)

               træffes der om nødvendigt udbedrende foranstaltninger for at bringe vandets kvalitet op på et niveau, der opfylder kravene om beskyttelse af menneskers sundhed ud fra et strålingsbeskyttelsessynspunkt.

         Artikel 5
   Parameterværdier og steder, hvor kravene skal overholdes
   1.   Medlemsstaterne fastsætter parameterværdier med henblik på kontrollen af radioaktive stoffer i drikkevand i overensstemmelse med bilag I.
   2.   Når kontrollen af drikkevand foregår i overensstemmelse med kravene i bilag II i dette direktiv, skal det sted, hvor kravene skal overholdes, være:

               a)

               for vand, der leveres gennem distributionsnet, det sted, hvor det tappes fra vandhaner, hvorfra der normalt tappes vand

               b)

               for vand, der leveres fra en tankvogn/et tankskib, det sted, hvor det tappes fra tankvognen/tankskibet

               c)

               for vand aftappet på flasker eller i anden emballage med henblik på salg, det sted, hvor vandet aftappes på flaske eller i anden emballage

               d)

               for vand til brug i en levnedsmiddelvirksomhed, det sted, hvor vandet bruges i virksomheden.

         3.   Definitionen i stk. 2, litra a), af de steder, hvor kravene skal overholdes, berører ikke valget af prøveudtagningssted, som kan være et hvilket som helst sted inden for forsyningsområdet eller fra behandlingsanlægget, forudsat at der ikke er nogen uønsket ændring af koncentrationen mellem prøveudtagningsstedet og det sted, hvor kravene skal overholdes.
   Artikel 6
   Kontrol og analyse
   1.   Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kontrollen af radioaktive stoffer i drikkevand foregår i overensstemmelse med de kontrolstrategier og -hyppigheder, der er fastlagt i bilag II, for at verificere, om koncentrationerne af radioaktive stoffer overholder de parameterværdier, der er fastlagt i henhold til artikel 5, stk. 1.
   Medlemsstaterne sikrer, at kontrollen foretages, for at sikre, at de fremkomne målte værdier er repræsentative for kvaliteten af det vand, der forbruges i løbet af hele året. For vand aftappet på flasker eller i anden emballage med henblik på salg skal kontrollen udføres, uden at dette indskrænker principperne om risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter (HACCP), jf. forordning (EF) nr. 852/2004 eller principperne om offentlig kontrol i forordning (EF) nr. 882/2004.
   2.   Der foretages kontrol af indikativ dosis, og de analytiske ydeevnekarakteristika skal være i overensstemmelse med kravene i bilag III.
   3.   Medlemsstaterne sikrer, at alle laboratorier, der analyserer prøver, anvender en analytisk kvalitetskontrolordning, der kontrolleres af en uafhængig organisation, som er godkendt af den kompetente myndighed med henblik herpå.
   Artikel 7
   Udbedrende foranstaltninger og underretning af befolkningen
   1.   Medlemsstaterne sørger for, at der ved ethvert tilfælde af manglende overholdelse af en parameterværdi, der er fastlagt i henhold til artikel 5, stk. 1, straks foretages en undersøgelse med henblik på at påvise årsagen hertil.
   2.   I tilfælde af manglende overholdelse af en parameterværdi vurderer medlemsstaten, om den manglende overholdelse indebærer en sundhedsfare for mennesker, som kræver indgriben.
   3.   Hvis der er en sådan fare som omhandlet i stk. 2, skal medlemsstaten:

               a)

               træffe udbedrende foranstaltninger med henblik på at opfylde kravene om beskyttelse af menneskers sundhed ud fra et strålingsbeskyttelsessynspunkt, og

               b)

               sikre, at den berørte del af befolkningen

                           i)

                           underrettes om risikoen og de udbedrende foranstaltninger, der er truffet, og

                           ii)

                           vejledes om yderligere sikkerhedsforanstaltninger, der kan være nødvendige for at beskytte menneskers sundhed mod radioaktive stoffer.

         Artikel 8
   Gennemførelse i national ret
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 28. november 2015. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser.
   Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale love og bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 9
   Ikrafttræden
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 10
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 22. oktober 2013.

            På Rådets vegne

         L. LINKEVIČIUS

            Formand

      (1)  EUT C 24 af 28.1.2012, s. 122.

      (2)  Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om fastsættelse af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling (EFT L 159 af 29.6.1996, s. 1).

      (3)  Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand (EFT L 330 af 5.12.1998, s. 32).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (EUT L 139 af 30.4.2004, s. 1).

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets Forordning (EF) Nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (EUT L 165 af 30.4.2004, s. 1).

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/54/EF af 18. juni 2009 om udvinding og markedsføring af naturligt mineralvand (EUT L 164 af 26.6.2009, s. 45).

      (7)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311 af 28.11.2001, s. 67).

      (8)  Kommissionens henstilling 2001/928/Euratom af 20. december 2001 om beskyttelse af befolkningen mod eksponering for radon i drikkevandsforsyninger (EUT L 344 af 28.12.2001, s. 85).

      (9)  Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om fastsættelse af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling (EFT L 159 af 29.6.1996, s. 1).

      BILAG I

         PARAMETERVÆRDIER FOR RADON, TRITIUM OG INDIKATIV DOSIS FOR DRIKKEVAND

                  Parameter

                  Parameterværdi

                  Enhed

                  Noter

                  Radon

                  100

                  Bq/l

                  (Note 1)

                  Tritium

                  100

                  Bq/l

                  (Note 2)

                  Indikativ dosis

                  0,10

                  mSv

                              a)

                              Medlemsstaterne kan fastsætte et niveau for radon, som det anses for uhensigtsmæssigt at overskride, og hvorunder beskyttelsesoptimering bør fortsætte, uden at det går ud over vandforsyningen på nationalt eller regionalt plan. Det niveau, som en medlemsstat har fastsat, kan være højere end 100 Bq/l, men lavere end 1 000 Bq/l. Medlemsstaterne kan for at forenkle den nationale lovgivning vælge at tilpasse parameterværdien til dette niveau.

                              b)

                              Udbedrende foranstaltninger anses under alle omstændigheder for berettigede af strålingsbeskyttelsesmæssige årsager, når radonkoncentrationerne overstiger 1 000 Bq/l.

                              Note 2:

                              Høje tritiumniveauer kan betyde forekomst af andre kunstige radionuklider. Hvis tritiumkoncentrationen overskrider sin parameterværdi, kræves der en analyse af forekomsten af andre kunstige radionuklider.

      BILAG II

         KONTROL AF RADIOAKTIVE STOFFER

      1.   Generelle principper og kontrolhyppighed

      Alle parametre, for hvilke der fastsættes parameterværdier i henhold til artikel 5, stk. 1, underkastes kontrol. Der skal imidlertid ikke kræves kontrol af et specifikt parameter, såfremt en kompetent myndighed kan fastslå, at det for en periode, som de fastlægger, er usandsynligt, at en bestemt parameter forekommer i en bestemt drikkevandsforsyning i koncentrationer, som kan overskride den pågældende parameterværdi.
      Ved naturligt forekommende radionuklider og når tidligere resultater har vist, at koncentrationen af radionuklider er stabil, fastsætter medlemsstaten, uanset minimumskravene til prøveudtagning i punkt 6, hyppigheden under hensyn til sundhedsfaren for mennesker. En medlemsstat behøver ikke at kontrollere drikkevand for radon eller tritium eller at fastsætte den indikative dosis, når den på grundlag af repræsentative undersøgelser, kontroldata eller andre pålidelige oplysninger har sikkerhed for, at radonniveauet, tritiumniveauet eller niveauet for den beregnede indikative dosis vil forblive under de respektive parameterværdier, der er anført i bilag I. I så fald underretter medlemsstaten Kommissionen om grundene til sin afgørelse og forelægger Kommissionen den fornødne dokumentation til støtte for afgørelsen, herunder resultaterne af udførte undersøgelser og kontroller. I denne forbindelse finder bestemmelserne om minimumskravene til prøveudtagning og analyse i punkt 6 i nærværende bilag ikke anvendelse.
      2.   Radon

      Medlemsstaterne sikrer, at der foretages repræsentative undersøgelser for at fastslå omfanget og karakteren af sandsynlig eksponering for radon i drikkevand fra forskellige typer af grundvandskilder og brønde i forskellige geologiske områder. Undersøgelserne udformes, så de tilgrundliggende parametre, og navnlig områdets geologi og hydrologi, bjergarternes eller jordens radioaktivitet og brøndens type, kan kortlægges og senere anvendes til at målrette yderligere foranstaltninger mod områder med sandsynlighed for høj eksponering. Der foretages kontrol af radonkoncentrationerne, når der på grundlag af resultaterne af repræsentative undersøgelser eller andre pålidelige oplysninger er grund til at antage, at parameterværdien, som fastsat i henhold til artikel 5, stk. 1, er overskredet.
      3.   Tritium

      Medlemsstaterne sikrer, at der foretages kontrol af drikkevand for tritium, når der er en menneskeskabt tritiumkilde eller andre kunstige radionuklider inden for afvandingsområdet, og det ikke på grundlag af andre kontrolprogrammer eller undersøgelser kan vises, at tritiumniveauet ligger under den parameterværdi, der fremgår af bilag I. Hvis der kræves kontrol for tritium, skal den foregå med den hyppighed, der er angivet i tabellen i punkt 6 i nærværende bilag. Hvis tritiumkoncentrationen overskrider sin parameterværdi, kræves der en undersøgelse af forekomsten af andre kunstige radionuklider.
      4.   Indikativ dosis

      Der foretages kontrol af drikkevand for indikativ dosis, når der findes en kilde til kunstig eller øget naturlig radioaktivitet, og det ikke på grundlag af andre repræsentative kontrolprogrammer eller andre undersøgelser kan påvises, at niveauet for indikativ dosis ligger under parameterværdi, der fremgår af bilag I. Hvis det er påkrævet med kontrol af niveauerne af kunstige radionuklider, skal den foregå med den hyppighed, der er angivet i tabellen i punkt 6 i nærværende bilag. Hvis der kræves kontrol af niveauerne af naturlige radionuklider, skal hver medlemsstat fastlægge hyppigheden af kontrollen af enten total alfaaktivitet, total betaaktivitet eller de enkelte naturligt forekommende radionuklider afhængigt af den screeningstrategi, som medlemsstaten har valgt (i henhold til bilag III). Kontrolhyppigheden kan variere fra en enkelt kontrolmåling op til de hyppigheder, der er angivet i tabellen i punkt 6 i nærværende bilag. I tilfælde, hvor der kun kræves en enkelt kontrol for naturlig radioaktivitet, skal der foretages en ny kontrol, hvis der sker ændring i tilførslen, der måtte påvirke koncentrationerne af radionuklider i drikkevandet.
      5.   Vandbehandling

      Hvis der er foretaget behandling for at mindske radionuklidniveauet i drikkevand, skal der for at sikre denne behandlings fortsatte effektivitet foretages kontrol med en hyppighed, som angivet i tabellen i punkt 6.
      6.   Mindste hyppighed for prøveudtagning og analyse

      Mindste hyppighed for prøveudtagning og analyse af drikkevand, som leveres gennem et distributionsnet eller fra en tankvogn/et tankskib, eller som anvendes i en levnedsmiddelvirksomhed er angivet i følgende tabel:

         Tabel

         Mindste hyppighed for prøveudtagning og analyse af drikkevand, som leveres gennem et distributionsnet eller fra en tankvogn/et tankskib, eller som anvendes i en levnedsmiddelvirksomhed

                  Distribueret eller produceret vandmængde pr. dag inden for et forsyningsområde
                  (Note 1 og 2)
                  m3

                  Antal prøver pr. År
                  (Note 3 og 4)

                  mængde ≤ 100

                  (Note 5)

                  100 < mængde ≤ 1 000

                  1

                  1 000 < mængde ≤ 10 000

                  1
                  + 1 for hver påbegyndt 3 300 m3/dag af den samlede mængde

                  10 000 < mængde ≤ 100 000

                  3
                  + 1 for hver påbegyndt 10 000 m3/dag af den samlede mængde

                  mængde > 100 000

                  10
                  + 1 for hver påbegyndt 25 000 m3/dag af den samlede mængde

                              Note 1:

                              Et forsyningsområde er et geografisk afgrænset område, inden for hvilket drikkevandet kommer fra en eller flere kilder, og inden for hvilket vandkvaliteten kan anses for at være tilnærmelsesvis ensartet.

                              Note 2:

                              Mængderne beregnes som gennemsnit over et kalenderår. Medlemsstaterne kan anvende antallet af indbyggere i et forsyningsområde i stedet for vandmængden til at bestemme den mindste hyppighed, idet det antages, at vandforbruget er 200 l pr. dag pr. indbygger.

                              Note 3:

                              Antallet af prøver skal så vidt muligt fordeles ensartet med hensyn til tid og sted.

                              Note 4:

                              I tilfælde af tilbagevendende kortvarig vandforsyning fra tankvogn/tankskib fastsætter den pågældende medlemsstat kontrolhyppigheden.

                              Note 5:

                              Hyppigheden fastsættes af den pågældende medlemsstat.

                        Medlemsstaterne fastlægger hyppigheden for prøveudtagning af drikkevand aftappet på flasker eller i anden emballage med henblik på salg. I den forbindelse kan medlemsstaterne tage hensyn til den producerede mængde vand.

            7.   Beregning af gennemsnit

      Hvis en parameterværdi er overskredet i en bestemt prøve, fastlægger medlemsstaterne, hvor mange nye prøveudtagninger der er nødvendige for at sikre, at de målte værdier er repræsentative for en gennemsnitlig aktivitetskoncentration for et helt år.

      BILAG III

         KONTROL AF INDIKATIV DOSIS OG ANALYTISKE KVALITETSKRAV

      1.   Kontrol af overholdelse af indikativ dosis

      Medlemsstaterne kan anvende forskellige pålidelige screeningstrategier til at angive tilstedeværelsen af radioaktivitet i drikkevand. Disse strategier kan omfatte screening for visse radionuklider eller screening for en enkelt radionuklid eller screening for total alfaaktivitet eller total betaaktivitet.
      a)   Screening for visse radionuklider eller screening for en enkelt radionuklid
      Hvis en af aktivitetskoncentrationerne overskrider 20 % af den tilsvarende afledte værdi, eller tritiumkoncentrationen overskrider sin parameterværdi, som fastsat i bilag I, kræves der en analyse af yderligere radionuklider. De radionuklider, der skal måles, fastlægges af medlemsstaterne under hensyntagen til alle relevante oplysninger om mulige radioaktivitetskilder.
      b)   Screeningstrategier for total alfaaktivitet og total betaaktivitet
      Medlemsstaterne kan anvende screeningstrategier for total alfaaktivitet og total betaaktivitet (1) til kontrol af indikatoren for parameterværdien for indikativ dosis.
      Til dette formål fastsættes der screeningniveauer for total alfaaktivitet eller total betaaktivitet. Det anbefalede screeningniveau for total alfaaktivitet er 0,1 Bq/l. Det anbefalede screeningniveau for total betaaktivitet er 1,0 Bq/l.
      Hvis den totale alfaaktivitet og den totale betaaktivitet ligger under henholdsvis 0,1 Bq/l og 1,0 Bq/l, kan medlemsstaten antage, at indikativ dosis ligger under parameterværdien på 0,1 mSv, og at der ikke er behov for radiologiske undersøgelser, medmindre det vides fra andre informationskilder, at der forekommer specifikke radionuklider i vandet, som risikerer at forårsage en indikativ dosis på over 0,1 mSv.
      Hvis den totale alfaaktivitet overstiger 0,1 Bq/l, eller den totale betaaktivitet overstiger 1,0 Bq/l, kræves der en analyse af de specifikke radionuklider.
      Medlemsstaterne kan fastsætte alternative screeningniveauer for total alfaaktivitet og total betaaktivitet, når de kan godtgøre, at de alternative niveauer overholder en indikativ dosis på 0,1 mSv.
      De radionuklider, der skal måles, fastlægges af medlemsstaterne under hensyntagen til alle relevante oplysninger om mulige radioaktivitetskilder. Eftersom høje tritiumniveauer kan betyde tilstedeværelse af andre kunstige radionuklider, bør tritium, total alfaaktivitet og total betaaktivitet måles i samme prøve.
      2.   Beregning af indikativ dosis

      Den indikative dosis beregnes ud fra de målte radionuklidkoncentrationer og dosiskoefficienterne for voksne, der er fastlagt i bilag III, tabel A, i direktiv 96/29/Euratom, eller nyere information, der er anerkendt af de kompetente myndigheder i medlemsstaten, på grundlag af det årlige indtag af vand (730 l for voksne). Hvis nedenstående formel er opfyldt, kan medlemsstaterne antage, at den indikative dosis ligger under parameterværdien på 0,1 mSv, og yderligere undersøgelser er ikke påkrævet:

      hvor

                  Ci(obs)

                  =

                  observeret koncentration af radionuklid i

                  Ci(der)

                  =

                  afledt koncentration af radionuklid i

                  n

                  =

                  antal påviste radionuklider.

         Afledte koncentrationer for radioaktivitet i drikkevand
          (2)

                  Oprindelse

                  Nuklid

                  Afledt koncentration

                  Naturlig

                  U-238 (3)

                  3,0 Bq/l

                  U-234 (3)

                  2,8 Bq/l

                  Ra-226

                  0,5 Bq/l

                  Ra-228

                  0,2 Bq/l

                  Pb-210

                  0,2 Bq/l

                  Po-210

                  0,1 Bq/l

                  Kunstig

                  C-14

                  240 Bq/l

                  Sr-90

                  4,9 Bq/l

                  Pu-239/Pu-240

                  0,6 Bq/l

                  Am-241

                  0,7 Bq/l

                  Co-60

                  40 Bq/l

                  Cs-134

                  7,2 Bq/l

                  Cs-137

                  11 Bq/l

                  I-131

                  6,2 Bq/l

            3.   Kvalitetskrav og analysemetoder

      For følgende parametre og radionuklider skal den anvendte analysemetode mindst kunne måle aktivitetskoncentrationer med en detektionsgrænse som angivet nedenfor:

                  Parametre og radionuklider

                  Detektionsgrænse (Note 1, 2)

                  Noter

                  Tritium

                  10 Bq/l

                  Note 3

                  Radon

                  10 Bq/l

                  Note 3

                  Total alfaaktivitet

                  0,04 Bq/l

                  Note 4

                  Total betaaktivitet

                  0,4 Bq/l

                  Note 4

                  U-238

                  0,02 Bq/l

                  U-234

                  0,02 Bq/l

                  Ra-226

                  0,04 Bq/l

                  Ra-228

                  0,02 Bq/l

                  Note 5

                  Pb-210

                  0,02 Bq/l

                  Po-210

                  0,01 Bq/l

                  C-14

                  20 Bq/l

                  Sr-90

                  0,4 Bq/l

                  Pu-239/Pu-240

                  0,04 Bq/l

                  Am-241

                  0,06 Bq/l

                  Co-60

                  0,5 Bq/l

                  Cs-134

                  0,5 Bq/l

                  Cs-137

                  0,5 Bq/l

                  I-131

                  0,5 Bq/l

                              Note 1:

                              Detektionsgrænsen beregnes efter ISO-standard 11929: Determination of the characteristic limits (decision threshold, detection limit and limits of the confidence interval) for measurements of ionizing radiation Fundamentals and application, med sandsynlighed for fejl af 1. og 2. slags på hver 0,05.

                              Note 2:

                              Måleusikkerhed skal beregnes og anmeldes som fuldstændige standardusikkerheder eller som ekspanderede standardusikkerheder med en ekspansionsfaktor på 1,96 ifølge ISO's Guide for the Expression of Uncertainty in Measurement.

                              Note 3:

                              Detektionsgrænsen for tritium og for radon er 10 % af dets parameterværdi på 100 Bq/l.

                              Note 4:

                              Detektionsgrænsen for total alfaaktivitet og total betaaktivitet er 40 % af screeningværdierne på henholdsvis 0,1 og 1,0 Bq/l.

                              Note 5:

                              Denne detektionsgrænse gælder kun ved indledende screening for indikativ dosis for en ny vandkilde. Hvis indledende kontrol viser, at det ikke er plausibelt, at Ra-228 overskrider 20 % af den afledte koncentration, kan detektionsgrænsen forhøjes til 0,08 Bq/l for specifikke rutinemålinger af nukliden Ra-228, indtil der kræves en efterfølgende ny kontrol.

         (1)  Når det er relevant, kan total betaaktivitet erstattes af restbetaaktivitet, efter at aktivitetskoncentrationen af K-40 er trukket fra.

         (2)  Denne tabel indeholder værdier for de mest almindelige naturlige og kunstige radionuklider. Det er præcise værdier beregnet for en dosis på 0,1 mSv og et årligt indtag på 730 l ved anvendelse af dosiskoefficienterne, der er fastlagt i bilag III, tabel A, i direktiv 96/29/Euratom. På samme grundlag kan der beregnes afledte koncentrationer for andre radionuklider, og værdierne kan ajourføres på grundlag af nyere information, der er anerkendt af de kompetente myndigheder i medlemsstaten.

         (3)  Denne tabel tager kun højde for urans radiologiske egenskaber, ikke for dets kemiske toksicitet.


Avis juridique important

|

31983L0189

Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter

EF-Tidende nr. L 109 af 26/04/1983 s. 0008 - 0012 den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 14 s. 0034  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 14 s. 0034  den finske specialudgave: kapitel 13 bind 12 s. 0154  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 12 s. 0154

++++  RAADETS DIREKTIV  af 28 . marts 1983  om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter   ( 83/189/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 100 og 213 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Forbudet mod kvantitative restriktioner for vareudvekslingen saavel som foranstaltninger med tilsvarende virkning er et af Faellesskabets grundlaeggende principper ;  hindringer for samhandelen for saa vidt angaar tekniske forskrifter er kun tilladte , hvis de er noedvendige for at opfylde bydende krav og tilstraeber et maal af generel interesse , for hvilket de udgoer en afgoerende garanti ;  det er uomgaengeligt noedvendigt , at Kommissionen allerede inden udstedelsen af tekniske forskrifter raader over de noedvendige oplysninger ; medlemsstaterne , som ifoelge traktatens artikel 5 skal goere det lettere for Kommissionen at gennemfoere sine opgaver , boer derfor meddele den deres planer vedroerende tekniske forskrifter ;  alle medlemsstaterne boer ligeledes informeres om tekniske forskrifter , som paataenkes af en af dem ;  Kommissionen og medlemsstaterne boer endvidere have en tilstraekkelig frist til at kunne foreslaa aendringer af den paataenkte foranstaltning med det formaal at fjerne eller mindske de hindringer for den frie vareudveksling , som kan foelge af foranstaltningen ;  Kommissionen boer endvidere have befoejelse til at foreslaa eller vedtage et faellesskabsdirektiv , som regulerer det af den paataenkte nationale foranstaltning omfattede omraade ;  i de to ovenfor anfoerte tilfaelde boer den paagaeldende medlemsstat , i medfoer af de generelle forpligtelser i henhold til traktatens artikel 5 undlade at saette den paataenkte foranstaltning i kraft i en periode , der er tilstraekkelig lang til at tillade enten en faelles gennemgang af de foreslaaede aendringer eller udarbejdelse af et kommissionsdirektiv eller et forslag til raadsdirektiv ; de frister , som er fastsat i aftalen af 28 . maj 1969 mellem repraesentanterne for medlemsstaternes regeringer , forsamlede i Raadet , om status quo og underretning af Kommissionen ( 4 ) , aendret ved aftalen af 5 . marts 1973 ( 5 ) , har vist sig utilstraekkelige i de omhandlede tilfaelde ; der boer derfor fastsaettes laengere frister ;  proceduren om status quo og om underretning af Kommissionen , der er indeholdt i aftalen af 28 . maj 1969 er fortsat gyldig , for saa vidt angaar de deri omhandlede produkter , der ikke er omfattet af naervaerende direktiv ;  nationale tekniske standarder kan i praksis have samme virkning paa den frie vareudveksling som tekniske forskrifter ;  det er derfor noedvendigt at sikre , at Kommissionen informeres om paataenkte standarder paa tilsvarende vilkaar som dem , der gaelder for tekniske forskrifter ; ifoelge traktatens artikel 213 kan Kommissionen med henblik paa gennemfoerelsen af de opgaver , der er overdraget den , med de begraensninger og paa de betingelser , der er fastsat af Raadet i overensstemmelse med traktatens bestemmelser , indhente alle noedvendige oplysninger og foretage alle noedvendige undersoegelser ;  det er ligeledes noedvendigt at medlemsstaterne og standardiseringsorganerne informeres om standarder , der paataenkes af standardiseringsorganerne i de andre medlemsstater ;  der boer oprettes et staaende udvalg , hvis medlemmer udpeges af medlemsstaterne , og som har til opgave at hjaelpe Kommissionen ved gennemgangen af udkast til nationale standarde og samarbejde med den i dens bestraebelser for at afboede eventuelle ulemper i forbindelse med den frie vareudveksling -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  I dette direktiv forstaas ved  1 . " tekniske specifikationer " , en specifikation , der indeholdes i et dokument , som fastlaegger karakteristika for et produkt , som f . eks . kvalitet , brugsegenskaber , sikkerhed , dimensioner , herunder terminologiske forskrifter for varen , symboler , proevning og proevningsmetoder , emballering , maerkning eller etikettering ;  2 . " standard " , en teknisk specifikation , som er godkendt af et anerkendt standardiseringsorgan til gentagen eller konstant anvendelse , men hvis overholdelse ikke er obligatorisk ;  3 . " standardiseringsprogram " , et dokument , der opregner de emner , for hvilke en standard agtes etableret eller aendret ;  4 . " udkast til standard " , et dokument indeholdende teksten til tekniske specifikationer for et givet emne , der agtes vedtaget i henhold til den nationale standardiseringsprocedure i den form , hvori det foreligger efter det forberedende arbejde , og hvori det er blevet udsendt med henblik paa offentlig kritik ;  5 . " teknisk forskrift " , tekniske specifikationer , herunder de administrative bestemmelser , der gaelder herfor , som retligt eller faktisk skal overholdes , for at et produkt kan markedsfoeres eller anvendes i en medlemsstat eller i en vaesentlig del af denne stat , bortset fra de specifikationer , som de lokale myndigheder fastsaetter ;  6 . " udkast til teknisk forskrift " , teksten til en teknisk specifikation , herunder de administrative bestemmelser , der er udarbejdet med henblik paa at vedtage den eller senere at lade den vedtage som en teknisk forskrift , og som er et forberedende stadium , der stadig goer det muligt at foretage vaesentlige aendringer deri ;  7 . " produkt " , produkter , der fremstilles industrielt , bortset fra landbrugsprodukter i henhold til artikel 38 , stk . 1 , i traktaten , produkter beregnet til menneskefoede og dyrefoder , laegemidler i henhold til direktiv 65/65/EOEF ( 6 ) , og Kosmetik i henhold til direktiv 76/768/EOEF ( 7 ) .  Artikel 2  1 . Kommissionen og de i liste 1 i bilaget anfoerte standardiseringsorganer underrettes hvert aar senest den 31 . januar om de standardiseringsprogrammer , der er udarbejdet af de i liste 2 i bilaget anfoerte nationale organer . Disse oplysninger ajourfoeres hvert kvartal . Kommissionen kan aendre eller supplere liste 1 og 2 i bilaget paa grundlag af underretning fra medlemsstaterne .  2 . Standardiseringsprogrammerne skal bl.a . angive , om en standard :   - vil blive en gengivelse af en international eller europaeisk standard ;   - vil blive en gengivelse af en international eller europaeisk standard , men med visse nationale afvigelser eller aendringer ;   - er en ny national standard ;   - er en aendring af en national standard .  Kommissionen kan efter hoering af det i artikel 5 omhandlede udvalg fastsaette regler for en samlet praesentation af disse oplysninger samt udarbejde et skema og opstille kriterier til brug for praesentationen af standardiseringsprogrammerne , saa disse lettere kan sammenlignes .  3 . Kommissionen stiller disse oplysninger til raadighed for medlemsstaterne i en form , der goer det muligt at sammenligne de forskellige programmer .  Artikel 3  Kommissionen og standardiseringsorganerne underrettes om et eller flere standardiseringsorganers oenske om   - at blive tilknyttet passivt eller aktivt ( ved udsendelse af en observatoer ) til det arbejde , som er planlagt af et andet standardiseringsorgan ;   - at faa udarbejdet en europaeiske standard eller andre dokumenter med henblik paa ensartede tekniske specifikationer .  Artikel 4  De i liste 1 i bilaget anfoerte standardiseringsorganer og Kommissionen modtager mindst hver fjerde maaned alle nye udkast til standarder , undtagen hvis der blot er tale om gengivelse af en international eller europaeisk standard i dens helhed .  Ved fremsendelsen af et udkast skal det oplyses , om standarden   - vil blive en gengivelse af en international eller europaeisk standard , men med visse nationale afvigelser eller aendringer ;   - vil blive en ny national standard ;   - vil blive en aendring af en national standard .  Artikel 5  Der nedsaettes et staaende udvalg sammensat af repraesentanter , der udpeges af medlemsstaterne , og som kan soege bistand hos eksperter og raadgivere ; udvalget har en repraesentant for Kommissionen som formand .  Udvalget fastsaetter selv sin forretningsorden .  Artikel 6  1 . Udvalget moedes mindst to gange om aaret med repraesentanter for de i liste 1 i bilaget anfoerte standardiseringsorganer .  2 . Kommissionen forelaegger udvalget en rapport om ivaerksaettelsen og gennemfoerelsen af ovennaevnte procedurer samt forslag om fjernelse af bestaaende eller forudselige hindringer for samhandelen .  3 . Udvalget tager stilling til de i stk . 2 naevnte meddelelser og forslag og kan i denne forbindelse navnlig tilskynde Kommissionen til   - at anmode de europaeiske standardiseringsorganer om at udarbejde en europaeisk standard inden for en naermere bestemt frist ;   - i givet fald og med henblik paa at undgaa fare for , at der opstaar hindringer for samhandelen , at drage omsorg for , at vedkommende medlemsstater i foerste omgang indbyrdes traeffer aftale om passende foranstaltninger ;   - at traeffe passende foranstaltninger .  4 . Udvalget skal hoeres af Kommissionen  a ) inden enhver aendring af listerne i bilaget til dette direktiv ( artikel 2 , stk . 1 ) ;  b ) ved fastsaettelsen af forskrifter for en samlet praesentation af disse oplysninger samt udarbejdelsen af skemaet og opstilling af kriterierne til brug for praesentationen af standardiseringsprogrammerne  ( artikel 2 , stk . 2 ) ,  c ) ved valget af den praktiske ordning , som skal ivaerksaettes med henblik paa den i dette direktiv foreskrevne udveksling af oplysninger , og ved eventuelle aendringer heri ;  d ) naar den i henhold til dette direktiv indfoerte ordnings funktion tages op til undersoegelse ( artikel 11 ) .  5 . Udvalget kan hoeres af Kommissionen vedroerende alle foreloebige udkast til tekniske forskrifter , som denne modtager .  6 . Ethvert spoergsmaal vedroerende ivaerksaettelsen af dette direktiv kan paa opfordring af formanden eller en medlemsstat indbringes for udvalget .  7 . Udvalgets droeftelser og de oplysninger , der skal forelaegges det , er fortrolige .  Dog kan udvalget og de nationale forvaltninger , saafremt de noedvendige sikkerhedsforanstaltninger iagttages , med hendlik paa sagkyndig bistand konsultere fysiske eller juridiske personer , der kan vaere fra den private sektor .  Artikel 7  1 . Medlemsstaterne traeffer alle egnede foranstaltninger , for at deres standardiseringsorganer hverken udarbejder eller indfoerer standarder paa de paagaeldende omraader saalaenge den i artikel 6 , stk . 3 , foerste led , omhandlede europaeiske standard er under udarbejdelse . Denne forpligtelse ophoerer , saafremt der ikke foreligger en europaeisk standard seks maaneder efter udloebet af den frist , der er omhandlet i naevnte led .  2 . Stk . 1 finder ikke anvendelse paa den del af standardiseringsorganernes arbejde , der foretages efter anmodning fra offentlige myndigheder , med det formaal at udarbejde tekniske specifikationer eller en standard for bestemte produkter med henblik paa fastlaeggelse af en teknisk forskrift for disse produkter .  Medlemsstaterne sender i overensstemmelse med artikel 8 , stk . 1 , Kommissionen alle de i foregaaende afsnit omhandlede anmodninger i form af udkast til teknisk forskrift og angiver grunden til at indfoere den .  Artikel 8  1 . Medlemsstaterne sender straks Kommissionen ethvert udkast til teknisk forskrift , medmindre der blot er tale om gengivelse af en international eller europaeisk standard i dens helhed , i hvilket tilfaelde det vil vaere tilstraekkeligt at oplyse herom ; de giver tillige kort Kommissionen underretning om grundene til , at det er noedvendigt at indfoere en saadan teknisk forskrift , medmindre disse grunde allerede fremgaar af udkastet .  Kommissionen underretter straks de oevrige medlemsstater om udkastet ; den kan desuden forelaegge det for udvalget til udtalelse .  2 . Kommissionen og medlemsstaterne kan indgive bemaerkninger til den medlemsstat , der har givet meddelelse om et udkast til teknisk forskrift , og vedkommende medlemsstat skal ved den videre udformning af den tekniske forskrift tage videst muligt hensyn dertil .  3 . Paa udtrykkelig anmodning af en medlemsstat eller af Kommissionen meddeler medlemsstaterne dem straks den endelige tekst til en teknisk forskrift .  4 . De oplysninger , der indgives i henhold til denne artikel , er fortrolige .  Dog kan udvalget og de nationale forvaltninger , saafremt de noedvendige sikkerhedsforanstaltninger iagttages , med henblik paa sagkyndig bistand konsultere fysiske eller juridiske personer , der kan vaere fra den private sektor .  Artikel 9  1 . Med forbehold af stk . 2 udsaetter medlemsstaterne vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift seks maaneder regnet fra datoen for den i artikel 8 , stk . 1 , omhandlede meddelelse , hvis Kommissionen eller en anden medlemsstat inden tre maaneder efter samme dato afgiver en udfoerlig udtalelse om , at den paataenkte foranstaltning boer aendres for at fjerne eller mindske eventuelle hindringer for den frie vareudveksling , som kunne resultere af foranstaltningen .  2 . Den i stk . 1 omtalte frist er paa tolv maaneder , hvis Kommissionen inden tre maaneder efter den i artikel 8 , stk . 1 , omhandlede meddelelse giver udtryk for , at den agter at foreslaa eller vedtage et direktiv paa omraadet .  3 . Stk . 1 og 2 finder ikke anvendelse , dersom en medlemsstat af presserende grunde , der vedroerer folkesundheden eller -sikkerheden , er noedt til i loebet af meget kort tid at udarbejde tekniske forskrifter og straks at vedtage og indfoere dem , uden at der er mulighed for samraad . Ved den i artikel 8 omhandlede meddelelse orienterer denne medlemsstat om , hvad der har berettiget til at traeffe foranstaltningerne saa hurtigt .  Artikel 10  Artikel 8 og 9 finder ikke anvendelse , naar medlemsstaterne opfylder deres forpligtelser , der foelger af faellesskabsdirektiver ; dette gaelder ligeledes for forpligtelser , der foelger af en international aftale , saafremt disse medfoerer vedtagelse af ensartede tekniske specifikationer i Faellesskabet .  Artikel 11  Senest 4 aar efter dette direktivs meddelelse undersoeger Kommissionen i snaevert samarbejde med det i artikel 5 omhandlede udvalg , hvorledes de i dette direktiv fastsatte procedurer fungerer , og forelaegger i givet fald passende aendringsforslag .  Artikel 12  1 . Medlemsstaterne saetter de noedvendige foranstaltninger i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 12 maaneder efter dets meddelelse . De underretter straks Kommissionen herom .  2 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til vaesentlige nationale retsforskrifter , som de udsteder paa det af dette direktiv omfattede omraade .  Artikel 13  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 28 . marts 1983 .  Paa Raadets vegne  J . ERTL  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 253 af 1 . 10 . 1980 , s . 2 .  ( 2 ) EFT nr . C 144 af 15 . 6 . 1981 , s . 122 .  ( 3 ) EFT nr . C 159 af 29 . 6 . 1981 , s . 23 .  ( 4 ) EFT nr . C 76 af 17 . 6 . 1969 , s . 9 .  ( 5 ) EFT nr . C 9 af 15 . 3 . 1973 , s . 3 .  ( 6 ) EFT nr . 22 af 9 . 2 . 1965 , s . 369/65 .  ( 7 ) EFT nr . L 262 af 27 . 9 . 1976 , s . 169 .  BILAG  LISTE NR . 1  Standardiseringsorganer  AFNOR ( France )  Association Française de Normalisation  Tour Europe , Cédex 7 ,  F-92080 Paris La Defense  UTE ( France )  Union Technique de l'électricité ( UTE )  12 , place des Etats-Unis ,  F-75703 Paris Cédex 16  BSI ( United Kingdom )  British Standards Institution ,  2 , Park Street ,  GB-London WIA 2 BS  BEC ( United Kingdom )  British Electrotechnical Committee ,  British Standards Institution ,  2 , Park Street ,  GB-London WIA 2 BS  DS ( Danmark )  Dansk Standardiseringsraad ,  Aurehoejvej 12 ,  Postboks 77 ,  DK-2900 Hellerup 12  DEK ( Danmark )  Dansk Elektroteknisk Komité ( DEK ) ,  Strandgade , 36 st . ,  DK-1401 Koebenhavn K  DIN ( Deutschland )  DIN Deutsches Institut fuer Normung e.v .  Burggrafenstrasse 4-10  Postfach 11 07  D-1000 Berlin 30  DKE ( Deutschland )  Deutsche Elektrotechnische Kommission im DIN und VDE ( DKE )  Stresemannallee 15  D-6000 Frankfurt am Main 70  ELOT ( Grèce )  Hellenic Organization for Standardization ( ELOT )  Didotou 15  G-Athens 144  IBN ( Belgique-België )  Institut Belge de Normalisation . Belgisch Instituut voor Normalisatie  29 , avenue de la Brabançonne(laan )  B-1040 Bruxelles/Brussel  CEB ( Belgique-België )  Comite Electrotechnique ( CEB ) ( Belgisch Elektrotechnische Comite ( BEC )  3 , Galerie Ravenstein , bte 11  B-1000 Bruxelles  IIRS ( Ireland )  Institute for Industrial Research and Standards  Ballymun Road  EI-Dublin 9  ETCI ( Ireland )  Electro-Technical Council of Ireland ( ETCI )  Institute for Industrial Research and Standards  Ballymun Road  EI-Dublin 9  Luxembourg  Inspection du Travail et des Mines  2 , rue des Girondins  L-Luxembourg  NNI ( Nederland )  Nederlands Normalisatie Instituut  Postbus 5059  NL-2600 GB Delft  NEC ( Nederland )  Nederlands Elektrotechnisch Comité ( NEC )  Kalfjeslaan 2  NL-2623 AA Delft T  UNI ( Italia )  Ente Nazionale Italiano di Unificazione  Piazza Armando Diaz 2  I-20123 Milano  CEI ( Italia )  Comitato Elettrotecnico Italiano ( CEI )  Viale Monza 259  I-20126 Milano  CEN  Comité Européen de Normalisation  Rue de Brederode-Bruxelles  CENELEC  Comité Européen de Normalisation  Electrotechnique  Rue de Brederode-Bruxelles  LISTE NR . 2  Nationale standardiseringsorganer i Det europaeiske Faellesskabs medlemsstater   ( samme organer som de i liste nr . 1 anfoerte bortset fra CEN og CENELEC )


Avis juridique important

|

31981L0577

Rådets direktiv 81/577/EØF af 20. juli 1981 om ændring af Rådets direktiv 74/408/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om motorkøretøjers indvendige udstyr (sædernes modstandsdygtighed og forankring)

EF-Tidende nr. L 209 af 29/07/1981 s. 0034 - 0034 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 11 s. 0151  den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 11 s. 0217  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 11 s. 0151  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 11 s. 0217

++++  RAADETS DIREKTIV  af 20 . juli 1981  om aendring af Raadets direktiv 74/408/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om motorkoeretoejers indvendige udstyr ( saedernes modstandsdygtighed og forankring )   ( 81/577/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Raadets direktiv 74/408/EOEF af 22 . juli 1974 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om motorkoeretoejers indvendige udstyr ( saedernes modstandsdygtighed og forankring ) ( 4 ) goer det ikke muligt at meddele EOEF-standardtypegodkendelse for saa vidt angaar saedernes modstandsdygtighed og forankring for koeretoejer , hvis saeder har indbygget forankring for sikkerhedsseler ;  af hensyn til faerdselssikkerheden og med henblik paa at goere anvendelsen af sikkerhedsseler mere behagelig for et stoerre antal voksne passagerer og herigennem opnaa oeget brug af saadanne sikkerhedsseler boer der i direktiv 74/408/EOEF for saa vidt angaar koeretoejer , hvis saeder er forsynet med en eller flere forankringer for sikkerhedsseler , foretages aendringer , som den tekniske udvikling inden for bilindustrien har gjort mulige -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Direktiv 74/408/EOEF aendres som foelger :  1 . Artikel 1 , stk . 2 , affattes saaledes :   " 2 . Dette direktiv finder ikke anvendelse paa klapsaeder og side - eller bagudvendte saeder . " .  2 . I bilag I aendres punkt 2.7 . som foelger :   " 2.7 . " Klapsaede " , et hjaelpesaede , beregnet til lejlighedsvis anvendelse og som normalt er slaaet op . " .  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de noedvendige bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden 6 maaneder efter dets meddelelse . De underretter straks Kommissionen herom .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 20 . juli 1981 .  Paa Raadets vegne  P . WALKER  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 87 af 9 . 4 . 1980 , s . 7 .  ( 2 ) EFT nr . C 265 af 13 . 10 . 1980 , s . 77 .  ( 3 ) EFT nr . C 230 af 8 . 9 . 1980 , s . 6 .  ( 4 ) EFT nr . L 221 af 12 . 8 . 1974 , s . 1 .


Avis juridique important

|

31998L0052

Rådets direktiv 98/52/EF af 13. juli 1998 om udvidelse af direktiv 97/80/EF om bevisbyrde i forbindelse med forskelsbehandling på grundlag af køn til at omfatte Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland

EF-Tidende nr. L 205 af 22/07/1998 s. 0066 - 0066

RÅDETS DIREKTIV 98/52/EF af 13. juli 1998 om udvidelse af direktiv 97/80/EF om bevisbyrde i forbindelse med forskelsbehandling på grundlag af køn til at omfatte Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3), ogud fra følgende betragtninger:I henhold til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er knyttet til protokol 14 om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er knyttet til traktaten, særlig aftalens artikel 2, stk. 2, vedtog Rådet direktiv 97/80/EF (4); dette medførte, at direktivet ikke gælder for Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland;på sit møde i Amsterdam den 16. og 17. juni 1997 bekræftede Det Europæiske Råd den enighed, der var opnået på regeringskonferencen, om at indarbejde aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken i traktaten, og anførte, at der måtte foretages det fornødne for at give retlig virkning til Det Forenede Kongerige Storbritanniens og Nordirlands intentioner om at efterkomme de direktiver, som allerede er vedtaget på grundlag af aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, herunder direktiver, der måtte blive vedtaget inden Amsterdam-traktatens ikrafttræden;på Rådets samling den 24. juli 1997 enedes Rådet og Kommissionen om at gennemføre konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Amsterdam; de enedes endvidere om at anvende samme procedure med de nødvendige ændringer i forbindelse med fremtidige direktiver, der vedtages på grundlag af aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken; dette direktiv sigter mod at nå dette mål ved at udvide direktiv 97/80/EF til at omfatte Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland;det forhold at direktiv 97/80/EF ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, påvirker direkte den måde, hvorpå det indre marked fungerer; en effektiv gennemførelse i alle medlemsstater af princippet om ligestilling mellem mænd og kvinder, navnlig for så vidt angår bestemmelserne vedrørende bevisbyrden i forbindelse med forskelsbehandling på grundlag af køn, vil forbedre den måde, hvorpå det indre marked fungerer;vedtagelsen af dette direktiv medfører, at direktiv 97/80/EF bliver gældende i Det Forenede Kongerige; fra den dato, hvor dette direktiv træder i kraft, skal »medlemsstaterne« forstås således, at det også omfatter Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland;med hensyn til gennemførelsen vil Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland få samme gennemførelsesfrist på tre år som de øvrige medlemsstater til at vedtage de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktiv 97/80/EF -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 Direktiv 97/80/EF gælder for Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, jf. dog dette direktivs artikel 2.Artikel 2 Efter første stykke i artikel 7 i direktiv 97/80/EF indsættes følgende stykke:»For Det Forenede Kongerige Storbritanniens og Nordirlands vedkommende ændres datoen den 1. januar 2001 i stk. 1 til 22. juli 2001«.Artikel 3 Dette direktiv træder i kraft på dagen for dets offentliggørelse.Artikel 4 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 1998.På Rådets vegneW. SCHÜSSELFormand(1) EFT C 332 af 7. 11. 1996, s. 11.(2) EFT C 167 af 1. 6. 1998.(3) EFT C 157 af 25. 5. 1998, s. 64.(4) EFT L 14 af 20. 1. 1998, s. 6.