Avis juridique important

|

31978L0686

Rådets direktiv 78/686/EØF af 25. juli 1978 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlæger og om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser

EF-Tidende nr. L 233 af 24/08/1978 s. 0001 - 0009 den finske specialudgave: kapitel 16 bind 1 s. 0033  den græske specialudgave: Kapitel 05 bind 3 s. 0012  den svenske specialudgave: kapitel 16 bind 1 s. 0033  den spanske specialudgave: Kapitel 06 bind 2 s. 0032  den portugisiske specialudgave: Kapitel 06 bind 2 s. 0032

++++  RAADETS DIREKTIV  af 25 . juli 1978  om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlaeger og om foranstaltninger , der skal lette den faktiske udoevelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser   ( 78/686/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 49 , 57 , 66 , og 235 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  I henhold til traktaten er enhver i nationaliteten begrundet forskelsbehandling paa omraadet etablering og tjenesteydelser forbudt fra overgangsperiodens udloeb ; det saaledes gennemfoerte princip om national behandling finder navnlig anvendelse ved udstedelse af en eventuelt fornoeden autorisation for adgang til at udoeve virksomhed som tandlaege , samt ved indskrivning eller optagelse i faglige organisationer og organer ;  det forkommer dog formaalstjenligt at fastsaette visse bestemmelser , som skal lette den faktiske udoevelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser for tandlaeger ;  i henhold til traktaten maa medlemsstaterne ikke yde nogen form for stoette , som vil kunne fordreje betingelserne for etablering ;  artikel 57 , stk . 1 , i traktaten foreskriver , at der skal vedtages direktiver om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser ; dette direktiv sigter mod anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlaeger , som giver adgang til at udoeve virksomhed som tandlaege , samt eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for specialtandlaeger ;  hvad angaar uddannelsen af specialtandlaeger boer der gennemfoeres en gensidig anerkendelse af kvalifikationsbeviser , saafremt disse , uden at vaere en betingelse for adgang til at udoeve virksomhed som specialtandlaege , dog udgoer en betingelse for benyttelsen af en titel som specialtandlaege ;  i betragtning af de forskelle , der for tiden bestaar mellem medlemsstaterne med hensyn til antallet af tandlaegespecialer samt formen for og varigheden af den uddannelse , gennem hvilken anerkendelse som specialtandlaege kan erhverves , er det noedvendigt at fastsaette visse samordningsbestemmelser med det formaal at goere det muligt for medlemsstaterne at foretage en gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser ; denne samordning er gennemfoert ved Raadets direktiv 78/687/EOEF af 25 . juli 1978 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som tandlaege ( 3 ) ;  da den ovenfor omhandlede samordning ikke medfoerer en harmonisering af alle de i medlemsstaterne gaeldende bestemmelser om uddannelse af specialtandlaeger , boer der dog foranstaltes en gensidig anerkendelse af de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for specialtandlaeger , som ikke er faelles for samtlige medlemsstater , uden at muligheden for en senere harmonisering paa dette omraade derved udelukkes ; i denne forbindelse skoennes det noedvendigt at begraense anerkendelsen af disse eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for specialtandlaeger til kun at omfatte medlemsstater , der kender et saadant speciale ;  da et direktiv om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser ikke noedvendigvis medfoerer en indholdsmaessig ligestilling af de uddannelser , som disse eksamensbeviser vedroerer , boer der , hvad angaar benyttelsen af titler paa grundlag af uddannelse , kun gives tilladelse til benyttelse af disse paa sproget i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland ;  for at lette anvendelsen af dette direktiv for de nationale myndigheder kan medlemsstaterne foreskrive , at de begunstigede , der opfylder de heri stillede uddannelsesbetingelser , samtidig med deres uddannelsesbevis skal forelaegge et certifikat , som er udstedt af de kompetente myndigheder i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , og som attesterer , at disse beviser virkelig er de i dette direktiv omhandlede ;  ved udveksling af tjenesteydelser udgoer kravet om en indskrivning eller optagelse i faglige organisationer og organer , der er knyttet til udoevelse af en virksomhed af regelmaessig og varig karakter i den medlemsstat , der er vaertsland , ubestrideligt en ulempe for tjenesteyderen paa grund af hans virksomheds midlertidige karakter ; kravet boer derfor frafaldes ; i saa fald er det imidlertid noedvendigt at sikre det tilsyn med den faglige disciplin , som henhoerer under disse faglige organisationers og organers kompetence ; i dette oejemed boer der med forbehold af anvendelsen af artikel 62 i traktaten aabnes mulighed for at paalaegge den begunstigede en indberetningspligt over for den kompetente myndighed i den medlemsstat , der er vaertsland , vedroerende udveksling af tjenesteydelser ;  med hensyn til vandel og haederlighed boer der sondres mellem de krav , der kan stilles paa den ene side ved en foerste adgang til erhvervet , og paa den anden side for dets udoevelse ;  hvad angaar loennet udoevelse af virksomhed som tandlaege omfatter Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 af 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevaeglighed inden for Faellesskabet ( 4 ) ikke saerlige bestemmelser for de erhverv , der er undergivet forskrifter vedroerende vandel og haederlighed , faglig disciplin og benyttelse af titler ; de paagaeldende forskrifter anvendes eller kan bringes i anvendelse saavel paa loenmodtagere som paa selvstaendige erhvervsdrivende alt efter medlemsstaternes oenske ; udoevelse af virksomhed som tandlaege er eller vil i alle medlemsstater blive betinget af besiddelse af et eksamensbevis , certifikat eller andet kvalifikationsbevis for tandlaeger ; denne virksomhed udoeves saavel af selvstaendige som af loenmodtagere eller endog af de samme personer skriftevis som loenmodtager og som selvstaendig i loebet af deres faglige karriere ; for i fuldt omfang at fremme den frie bevaegelighed for disse erhvervsudoevere inden for Faellesskabet forekommer det saaledes noedvendigt at udvide anvendelsen af dette direktiv til ogsaa at gaelde for tandlaeger , der er loenmodtagere ;  tandlaegeerhvervet er endnu ikke organiseret i Italien ; det er derfor noedvendigt at tilstaa Italien en yderligere frist til at anerkende eksamensbeviser for tandlaeger udstedt af de oevrige medlemsstater ;  disse omstaendigheder har ligeledes til foelge , at indehavere af et bevis for laegeeksamen udstedt i Italien ikke kan faa udstedt en attestation , der opfylder kravene i artikel 19 i dette direktiv ;  det er derfor noedvendigt at udsaette Italiens forpligtelse til at anerkende eksamensbeviser udstedt af de oevrige medlemsstater og medlemsstaternes forpligtelse til at anerkende de i artikel 19 omhandlede eksamensbeviser udstedt i Italien -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  KAPITEL I  ANVENDELSESOMRAADE  Artikel 1  Dette direktiv finder anvendelse paa den virksomhed som tandlaege , der er fastlagt i artikel 5 i direktiv 78/687/EOEF , og som udoeves under foelgende titler :   - i Tyskland  Zahnarzt ,   - i Belgien  licencié en science dentaire/licentiaat in de tandheelkunde ,   - i Danmark  tandlaege ,   - i Frankrig  chirurgien-dentiste ,   - i Irland  dentist , dental practitioner eller dental surgeon ,   - i Italien  titlen vil blive meddelt medlemsstaterne og Kommissionen af Italien inden for den i artikel 24 , stk . 1 , fastsatte frist ,   - i Luxembourg  médicin-dentiste ,   - i Nederlandene  tandarts ,   - i Det forenede Kongerige  dentist , dental practitioner eller dental surgeon .  KAPITEL II  EKSAMENSBEVISER , CERTIFICATER OG ANDRE KVALIFIKATIONSBEVISER FOR TANDLAEGER  Artikel 2  Hver medlemsstat anerkender de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlaeger , der udstedes til medlemsstaternes statsborgere af de oevrige medlemsstater i overensstemmelse med artikel 1 i direktiv 78/687/EOEF , og som er anfoert i artikel 3 i naervaerende direktiv , ved for saa vidt angaar adgang til og udoevelse af virksomhed som tandlaege at give dem den samme gyldighed paa sit omraade som de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser , den selv udsteder .  Artikel 3  De i artikel 2 omhandlede eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser er foelgende :  a ) i Forbundsrepublikken Tyskland :  1 . " Zeugnis ueber die zahnaerztliche Staatspruefung "  ( bevis for statseksamen for tandlaeger ) , udstedt af de kompetente myndigheder ;  2 . de attestationer fra de kompetente myndigheder i Forbundsrepublikken Tyskland , som bekraefter , at kvalifikationsbeviser , udstedt efter den 8 . maj 1945 af de kompetente myndigheder i Den tyske demokratiske Republik , er ligestillet med de i punkt 1 naevnte kvalifikationsbeviser ;  b ) i Belgien :   " diplôme légal de licencié en science dentaire/wettelijk diploma van licentiaat in de tandheelkunde " ( lovbestemt eksamensbevis for tandlaeger ) , udstedt af universiteternes laegevidenskabelige fakulteter eller af det centrale bedoemmelsesudvalg eller statens bedoemmelsesudvalg for universitetsundervisning ;  c ) i Danmark :  bevis for tandlaegeeksamen ( kandidateksamen ) , udstedt af tandlaegehoejskolerne samt dokumentation , udstedt af sundhedsstyrelsen , for gennemfoert assistenttid ;  d ) i Frankrig :  1 . " diplôme d'Etat de chirurgien-dentiste " ( statens eksamensbevis for tandlaeger ) , udstedt indtil 1973 af de laegevidenskabelige fakulteter eller af universiteternes blandede laegevidenskabelige og farmakologiske fakulteter ;  2 . " diplôme d'Etat de docteur en chirurgie dentaire "  ( statens eksamensbevis for tandlaeger ) , udstedt af et universitet ;  e ) i Irland :  eksamensbevis som   - " Bachelor in Dental Science ( B . Dent . Sc . ) " eller   - " Bachelor of Dental Surgery ( BDS ) " eller   - Licentiate in Dental Surgery ( LDS ) " ,  udstedt af et universitet eller af " Royal College of Surgeons in Ireland " ;  f ) i Italien :  det eksamensbevis , hvis benaevnelse vil blive meddelt medlemsstaterne og Kommissionen af Italien inden for den i artikel 24 , stk . 1 , fastsatte frist ;  g ) i Luxembourg :   " diplôme d'Etat de docteur en médecine dentaire "  ( statens eksamensbevis for tandlaeger ) , udstedt af statens eksamenskommission ;  h ) i Nederlandene :   " universitair getuigschrift van een med goed gevolg afgelegd tandartsexamen " ( bevis for bestaaet tandlaegeeksamen ved et universitet ) ;  i ) i Det forenede Kongerige :  eksamensbevis som   - " Bachelor of Dental Surgery ( BDS eller B.Ch.D ) "   - " Licentiate in Dental Surgery ( LDS ) " ,  udstedt af et universitet eller af " Royal Colleges " .  KAPITEL III  EKSAMENSBEVISER , CERTIFIKATER OG ANDRE KVALIFIKATIONSBEVISER FOR SPECIALTANDLAEGER BENYTTET I TO ELLER FLERE MEDLEMSSTATER  Artikel 4  Hver medlemsstat , i hvilken der findes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser paa dette omraade , anerkender de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlaeger , specialiseret i ortodonti og mundkirurgi , der udstedes til medlemsstaternes statsborgere af de oevrige medlemsstater i overensstemmelse med artikel 2 og 3 i direktiv 78/687/EOEF , og som er anfoert i artikel 5 i naervaerende direktiv , ved at give dem samme gyldighed paa sit omraade som de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser , den selv udsteder .  Artikel 5  De i artikel 4 omhandlede eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser er foelgende :  1 . Ortodonti   - i Forbundsrepublikken Tyskland :   " fachzahnaarztliche Anerkennung fuer Kieferorthopaadie "  ( anerkendelse som specialtandlaege i ortodonti ) , udstedt af " Landeszahnaerztekammern " ( delstaternes tandlaegeorganisationer ) ;   - i Danmark :  bevis for tilladelse til at betegne sig som specialtandlaege i ortodonti , udstedt af sundhedsstyrelsen ;   - i Frankrig :   " titre de spécialiste en orthodontie " ( anerkendelse som specialtandlaege i ortodonti ) , udstedt af den dertil kompetente myndighed ;   - i Irland :   " certificate of specialist dentist in orthodontics "  ( certifikat som specialtandlaege i ortodonti ) , udstedt af den kompetente myndighed , der er bemyndiget hertil af den kompetente minister ;   - i Nederlandene :   " getuigschrift van erkenning en inschrijving als orthodontist in het Specialistenregister " ( bevis for anerkendelse og optagelse som ortodentist i registret over specialister ) , udstedt af  " Specialisten-Registratiecommissie ( SCR ) " ( Kommissionen for registrering af specialister ) ;   - i Det forenede Kongerige :   " certificate of completion of specialist training in orthodontics " ( bevis for afsluttet uddannelse som specialtandlaege i ortodenti ) , udstedt af den dertil kompetente myndighed ;  2 . Mundkirurgi   - i Forbundsrepublikken Tyskland :   " fachzahnaerztliche Anerkennung fuer Oralchirurgie/Mundchirurgie " ( anerkendelse som specialtandlaege i mundkirurgi ) , udstedt af  " Landeszahnaerztekammern " ( delstaternes tandlaegeorganisationer ) ;   - i Danmark :  bevis for tilladelse til at betegne sig som specialtandlaege i hospitalsodontologi , udstedt af sundhedsstyrelsen ;   - i Irland :   " certificate of specialist dentist in oral surgery "  ( certifikat som specialtandlaege i mundkirurgi ) , udstedt af den kompetente myndighed , der er bemyndiget hertil af den kompetente minister ;   - i Nederlandene :   " Getuigschrift van erkenning en inschrijving als kaachirurg in het Specialistenregister " ( bevis for anerkendelse og optagelse som specialtandlaege i mundkirurgi i registret over specialister ) , udstedt af " Specialisten-Registratiecommissie ( SRC ) "  ( Kommissionen for registrering af specialister ) ;   - i Det forenede Kongerige :   " certificate of completion of specialist training in oral surgery " ( bevis for asluttet uddannelse som specialtandlaege i mundkirurgi ) , udstedt af den dertil kompetente myndighed .  Artikel 6  1 . En medlemsstat , der er vaertsland , kan af statsborgere fra medlemsstaterne , som oensker at opnaa eksamensbeviser , certifikater eller andre kvalifikationsbeviser som specialtandlaege , der ikke udstedes i en medlemsstat , som er hjemland eller seneste opholdsland , kraeve , at de opfylder de uddannelsesbetingelser , som denne medlemsstat i saa henseende foreskriver i sine egne administrative eller ved lov fastsatte bestemmelser .  2 . En medlemsstat , der er vaertsland , tager dog helt eller delvis hensyn til de uddannelsesperioder , som de i stk . 1 omhandlede statsborgere har fuldfoert , og som er bekraeftet ved et eksamensbevis , certifikat eller andet kvalifikationsbevis for uddannelse , udstedt af de kompetente myndigheder i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , saafremt disse perioder er i overensstemmelse med dem , der kraeves af den medlemsstat , der er vaertsland , for den paagaeldende uddannelse som specialtandlaege .  3 . Naar de kompetente myndigheder eller organer i en medlemsstat , der er vaertsland , har efterproevet indholdet og varigheden af den paagaeldendes uddannelse til specialtandlaege paa grundlag af fremlagte eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser , underretter de den paagaeldende om varigheden af den supplerende uddannelse og om , hvilke omraader den skal omfatte .  KAPITEL IV  ERHVERVEDE RETTIGHEDER  Artikel 7  1 . Hver medlemsstat anerkender som tilstraekkeligt bevis for de af medlemsstaternes statsborgere , hvis eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser ikke opfylder de mindstekrav til uddannelse , der er fastsat i artikel 1 i direktiv 78/687/EOEF , de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlaeger , der er udstedt af disse medlemsstater foer ivaerksaettelsen af direktiv 78/687/EOEF , ledsaget af en attestation , som bekraefter , at disse statsborgere faktisk og retmaessigt har udoevet de paagaeldende former for virksomhed i mindst tre paa hinanden foelgende aar i loebet af de 5 aar , der gaar forud for attestationens udstedelse .  2 . Hver medlemsstat anerkender som tilstraekkeligt bevis for de af medlemsstaternes statsborgere , hvis eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for specialtandlaeger ikke opfylder de i artikel 2 og 3 i direktiv 78/687/EOEF omhandlede mindstekrav til uddannelse , de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for specialtandlaeger , der er udstedt af disse medlemsstater foer ivaerksaettelsen af direktiv 78/687/EOEF . Medlemsstaten kan dog kraeve , at disse eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser ledsages af et certifikat udstedt af de kompetente myndigheder eller organer i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , som attesterer , at vedkommende som specialtandlaege har udoevet den paagaeldende virksomhed i et tidsrum svarende til det dobbelte af forskellen mellem varigheden af specialtandlaegeuddannelsen i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , og den i direktiv 78/687/EOEF anfoerte minimumsvarighed for uddannelse , saafremt disse eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser ikke opfylder de i artikel 2 i direktiv 78/687/EOEF fastsatte mindstekrav til uddannelsens varighed .  Saafremt der i den medlemsstat , som er vaertsland , foer ivaerksaettelsen af dette direktiv kraeves en minimumsvarighed for uddannelsen , der er kortere end den i artikel 2 i direktiv 78/687/EOEF foreskrevne , kan den i foerste afsnit omhandlede forskel dog kun fastlaegges i forhold til den i denne stat foreskrevne minimumsvarighed for uddannelsen .  KAPITEL V  BENYTTELSE AF AKADEMISK TITEL  Artikel 8  1 . Med forbehold af artikel 17 drager de medlemsstater , der er vaertslande , omsorg for , at medlemsstaternes statsborgere , som opfylder de i artikel 2 , 4 , 7 og 19 fastsatte betingelser , faar ret til at benytte deres retmaessige akademiske titel , for saa vidt denne ikke er den samme som stillingsbetegnelsen , og eventuelt en forkortelse for den , fra den medlemsstat , der er deres hjemland eller seneste opholdsland , og paa denne stats sprog . De medlemsstater , der er vaertslande , kan foreskrive , at denne titel skal efterfoelges af navn og sted for den institution eller det bedoemmelsesudvalg , der har tildelt den .  2 . Saafremt den akademiske titel fra en medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , i den medlemsstat , der er vaertsland , kan forveksles med en titel , der i denne stat kraever en supplerende uddannelse , som den begunstigede ikke har erhvervet , kan den medlemsstat , der er vaertsland , foreskrive , at den begunstigede skal benytte sin akademiske titel fra den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , i en passende udformning , som den stat , der er vaertsland , angiver .  KAPITEL VI  BESTEMMELSER , SOM SKAL LETTE DEN FAKTISKE UDOEVELSE AF RETTEN TIL ETABLERING OG FRI UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER PAA TANDLAEGEOMRAADET  A . Saerlige bestemmelser om etableringsret  Artikel 9  1 . Den medlemsstat , der er vaertsland , og som af sine egne statsborgere for den foerste adgang til en af de i artikel 1 naevnte former for virksomhed kraever bevis for vandel og haederlighed , skal for statsborgere fra andre medlemstater som tilstraekkeligt bevis godkende en attestation udstedt af en kompetent myndighed i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , som bekraefter , at de betingelser vedroerende vandel og haederlighed , der i denne medlemsstat stilles for adgang til den paagaeldende form for virksomhed , er opfyldt .  2 . Saafremt den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , ikke kraever bevis for vandel og haederlighed for den foerste adgang til den paagaeldende form for virksomhed , kan den medlemsstat , der er vaertsland , af statsborgere fra den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , kraeve en udskrift af strafferegistret eller , hvis saadanne ikke udfaerdiges , et tilsvarende dokument udstedt af en kompetent myndighed i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland .  3 . Saafremt den medlemsstat , der er vaerstland , har kendskab til alvorlige og konkrete forhold , der , inden den paagaeldende etablerede sig i denne stat , har foreligget uden for dens omraade , og som i dette vaertsland vil kunne faa foelger for adgangen til den paagaeldende form for virksomhed , kan den underrette den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdssted , herom .  Den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , undersoeger rigtigheden af forholdene , for saa vidt de i denne medlemsstat vil kunne faa foelger for adgangen til den paagaeldende form for virksomhed . Myndighederne i denne stat bestemmer selv arten og omfanget af de undersoegelser , der skal foretages , og meddeler den medlemsstat , der er vaertsland , de slutninger , de drager heraf med hensyn til attestationer eller dokumenter , som de har udstedt .  4 . Medlemsstaterne sikrer , at de afgivne oplysninger behandles fortroligt .  Artikel 10  1 . Saafremt der i en medlemsstat , der vaertsland , gaelder administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om opfyldelse af krav vedroerende vandel og haederlighed , herunder bestemmelser om disciplinaere sanktioner i tilfaelde af grov forsoemmelse eller skoedesloeshed i udoevelsen af erhvervet eller domfaeldelse for lovovertraedelser i forbindelse med udoevelsen af en af de i artikel 1 naevnte former for virksomhed , fremsender den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , til den medlemsstat , der vaertsland , de noedvendige oplysninger om faglige eller administrative foranstaltninger eller sanktioner , der er truffet over for den paagaeldende , saavel som de strafferetlige sanktioner , der vedroerer udoevelsen af erhvervet i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland .  2 . Saafremt den medlemsstat , der er vaerstland , har kendskab til alvorlige og konkrete forhold , der inden den paagaeldende etablerede sig i denne stat , har foreligget uden for dens omraade , og som i dette vaertsland vil kunne faa foelger for udoevelsen af den paagaeldende form for virksomhed , kan den underrette den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdssted , herom .  Den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , undersoeger rigtigheden af forholdene , for saa vidt de i denne medlemsstat vil kunne faa foelger for udoevelsen af den paagaeldende form for virksomhed . Myndighederne i denne stat bestemmer selv arten og omfanget af de undersoegelser , der skal foretages , og meddeler den medlemsstat , der er vaertsland , de slutninger , de drager heraf med hensyn til de oplysninger , som de har fremsendt i henhold til stk . 1 .  3 . Medlemsstaterne sikrer , at de afgivne oplysninger behandles fortroligt .  Artikel 11  Saafremt den medlemsstat , der er vaertsland , af sine egne statsborgere for adgang til eller udoevelse af en af de i artikel 1 naevnte former for virksomhed kraever dokumentation for fysisk og psykisk sundhed , skal denne stat som tilstraekkeligt bevis i saa henseende godkende fremlaeggelsen af det dokument , der kraeves i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland .  Saafremt den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , ikke kraever dokumentation af en saadan art for adgang til eller udoevelse af den paagaeldende form for virksomhed , skal den medlemsstat , der er vaerstland , for statsborgere fra den medlemsstat , der hjemland eller seneste opholdsland , godkende en attestation , der er udstedt af en kompetent myndighed i denne stat , og som svarer til attestationerne i den medlemsstat , der er vaertsland .  Artikel 12  De i artikel 9 , 10 og 11 omhandlede dokumenter maa ved fremlaeggelsen ikke vaere aeldre end 3 maaneder .  Artikel 13  1 . Proceduren for godkendelse af den begunstigedes adgang til en af de i artikel 1 naevnte former for virksomhed i overensstemmelse med artikel 9 , 10 og 11 skal afsluttes saa hurtigt som muligt og senest 3 maaneder efter fremlaeggelsen af samtlige akter vedroerende den paagaeldende med forbehold af de forsinkelser , der maatte opstaa som foelge af en eventuel klage efter gennemfoerelsen af denne procedure .  2 . I de i artikel 9 , stk . 3 , og artikel 10 , stk . 2 , omhandlede tilfaelde bevirker en anmodning om fornyet undersoegelse , at den i stk . 1 omhandlede frist suspenderes .  Den medlemsstat , der bliver hoert , skal afgive sit svar inden for en frist af 3 maaneder .  Den medlemsstat , der er vaertsland , fremmer den i stk . 1 naevnte procedure straks fra modtagelsen af dette svar eller fra udloebet af denne frist .  Artikel 14  Saafremt en medlemsstat , der er vaertsland , af sine egne statsborgere kraever aflaeggelse af ed eller et hoejtideligt loefte for adgang til eller udoevelse af en af de i artikel 1 omhandlede former for virksomhed , og i de tilfaelde , hvor udformningen af denne ed eller dette loefte ikke er brugbar for statsborgere fra andre medlemsstater , drager denne stat omsorg for , at der forelaegges de paagaeldende en passende og daekkende udforming .  B . Saerlige bestemmelser om udveksling af tjenesteydelser  Artikel 15  1 . Saafremt en medlemsstat af sine egne statsborgere for adgang til eller udoevelse af en af de i artikel 1 naevnte former for virksomhed kraever enten en autorisation eller en indskrivning eller optagelse i en faglig organisation eller et fagligt organ , skal denne medlemsstat fritage statsborgere fra andre medlemsstater fra opfyldelsen af dette krav for saa vidt angaar tjenesteydelser .  Den begunstigede udfoerer tjenesteydelsen med de samme rettigheder og pligter som statsborgere i den medlemsstat , der er vaertsland ; han er navnlig undergivet de disciplinaere bestemmelser af faglig eller administrativ karakter , der finder anvendelse i denne medlemsstat .  Med henblik herpaa og som supplement til den i stk . 2 omhandlede erklaering om tjenesteydelsen kan medlemsstaterne for at goere det muligt at anvende de disciplinaere bestemmelser , der gaelder paa deres omraade , fastsaette en midlertidig indskrivning , der sker automatisk , eller en pro forma-optagelse i en faglig organisation eller et fagligt organ eller i et register , paa betingelse af , at en saadan indskrivning paa ingen maade forsinker eller komplicerer tjenesteydelsen eller medfoerer yderligere omkostninger for tjenesteyderen .  Saafremt en medlemsstat , der er vaertsland , traeffer en foranstaltning i medfoer af andet afsnit eller har kendskab til forhold , der er i strid med disse bestemmelser , giver den omgaaende underretning herom til den medlemsstat , i hvilken den begunstigede er etableret .  2 . Den medlemsstat , der er vaertsland , kan foreskrive , at den begunstigede afgiver en forudgaaende erklaering om sin tjenesteydelse til de kompetente myndigheder , saafremt udfoerelsen af denne ydelse medfoerer et midlertidigt ophold paa dens omraade .  I hastende tilfaelde kan denne erklaering afgives saa hurtigt som muligt efter , at tjenesteydelsen er udfoert .  3 . I medfoer af stk . 1 og 2 kan en medlemsstat , der er vaertsland , af den begunstigede kraeve et eller flere dokumenter indeholdende foelgende oplysninger :   - den i stk . 2 omhandlede erklaering ;   - en attestation , der bekraefter , at den begunstigede retmaessigt udoever de omhandlede former for virksomhed i den medlemsstat , hvor han er etableret ;   - en attestation for , at den begunstigede er i besiddelse af det eller de eksamensbeviser , certifikater eller andre kvalifikationsbeviser , der er paakraevet for udfoerelse af den paagaeldende tjenesteydelse , og som er naevnt i dette direktiv .  4 . Det eller de i stk . 3 naevnte dokumenter maa ved fremlaeggelsen ikke vaere aeldre end 12 maaneder .  5 . Saafremt en medlemsstat helt eller delvis , midlertidigt eller endeligt , fratager en af sine egne statsborgere eller en statsborger fra en anden medlemsstat , der er etableret paa dens omraade , retten til at udoeve en af de i artikel 1 omhandlede former for virksomhed , drager den omsorg for , at den i stk . 3 , andet led , omhandlede attestation alt efter omstaendighederne inddrages midlertidigt eller endeligt .  Artikel 16  Saafremt det i en medlemsstat , der er vaertsland , er noedvendigt at vaere anmeldt til et offentligretligt socialsikringsorgan for med et forsikringsorgan at foretage afregning i forbindelse med virksomhed udoevet til fordel for socialforsikrede , skal denne medlemsstat i tilfaelde af , at tjenesteydelser medfoerer rejser for den begunstigede , fritage medlemsstaters statsborgere , der er etableret i en anden medlemsstat , for at opfylde dette krav .  I alle tilfaelde hvor tjenesteydelsen medfoerer rejser for den begunstigede , kan den medlemsstat , der er vaertsland , kraeve , at den begunstigede forud eller , i hastende tilfaelde snarest muligt , underretter dette organ om sin tjenesteydelse .  C . Faellesbestemmelser om retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser  Artikel 17  1 . Saafremt der i en medlemsstat , som er vaertsland , findes bestemmelser om benyttelsen af den stillingsbetegnelse , der hoerer til en af de i artikel 1 omhandlede former for virksomhed , benytter statsborgere fra de oevrige medlemsstater , som opfylder de i artikel 2 , artikel 7 , stk . 1 , og i artikel 19 fastsatte betingelser , den stillingsbetegnelse i medlemsstaten , der er vaertsland , som i denne stat svarer til deres uddannelsesniveau , og goer brug af forkortelsen for denne .  2 . Stk . 1 finder ligeledes anvendelse paa benyttelse af titlen som specialtandlaege for de tandlaeger , der opfylder de i henholdsvis artikel 4 og artikel 7 , stk . 2 , fastsatte betingelser .  Artikel 18  1 . Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa at goere det muligt for de begunstigede at holde sig underrettet om sundheds - og sociallovgivningen samt i givet fald om reglerne om tandlaegernes pligter i den medlemsstat , der er vaertsland .  I dette oejemed kan de oprette informationskontorer , hvor de begunstigede kan faa de noedvendige oplysninger . I tilfaelde af etablering kan medlemsstater , der er vaertslande , forlange , at de begunstigede optager forbindelse med disse kontorer .  2 . Medlemsstaterne kan oprette de i stk . 1 omhandlede kontorer i tilknytning til de kompetente myndigheder og organer , som de udpeger inden for den i artikel 24 , stk . 1 , fastsatte frist .  3 . Medlemsstaterne drager omsorg for , at de begunstigede i deres egen og i deres patienters interesse i givet fald erhverver de sprogkundskaber , der er noedvendige for udoevelsen af deres erhvervsmaessige virksomhed i den medlemsstat , der er vaertsland .  KAPITEL VII  OVERGANGSBESTEMMELSER VEDROERENDE DEN SAERLIGE SITUATION I ITALIEN  Artikel 19  Fra det tidspunkt , hvor Italien traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv , anerkender medlemsstaterne med henblik paa udoevelsen af de former for virksomhed , der er omhandlet i artikel 1 i dette direktiv , de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for laeger , der i Italien udstedes til personer , som har begyndt deres laegeuddannelse paa universitetsniveau senest 18 maaneder efter meddelelsen af dette direktiv , ledsaget af en attestation , udstedt af de kompetente italienske myndigheder , som bekraefter , at disse personer faktisk og retmaessigt og som hovedbeskaeftigelse har udoevet de i artikel 5 i direktiv 78/687/EOEF omhandlede former for virksomhed i Italien i mindst tre paa hinanden foelgende aar i loebet af de fem aar , der gaar forud for udstedelsen af attestationen , og at disse personer er bemyndiget til at udoeve de paagaeldende former for virksomhed paa samme betingelser som indehavere af de i artikel 3 , litra f ) , i naervaerende direktiv omhandlede eksamensbeviser , certifikater eller andre kvalifikationsbeviser .  Undtaget fra det i foerste afsnit omhandlede krav om tre aars praksis er personer , som har gennemfoert studier af mindst tre aars varighed , der af de kompetente myndigheder attesteres som svarende til den i artikel 1 i direktiv 78/687/EOEF omhandlede uddannelse .  KAPITEL VIII  AFSLUTTENDE BESTEMMELSER  Artikel 20  De medlemsstater , der af deres egne statsborgere som betingelse for at kunne anerkendes som tandlaege for en sygeforsikring kraever gennemfoerelse af en forberedende turnus , kan i et tidsrum af otte aar fra meddelelsen af dette direktiv paalaegge statsborgere fra de oevrige medlemsstater den samme pligt . Turnusperiodens varighed kan dog ikke overstige 6 maaneder .  Artikel 21  Den medlemsstat , der er vaertsland , kan i tilfaelde af begrundet tvivl af en anden medlemsstats kompetente myndigheder kraeve en bekraeftelse paa aegtheden af de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser , som er udstedt i denne anden medlemsstat og omhandlet i kapitel II , III og IV , samt en bekraeftelse paa , at den begunstigede opfylder alle de i direktiv 78/687/EOEF fastsatte uddannelsesbetingelser .  Artikel 22  Medlemsstaterne udpeger inden for den i artikel 24 , stk . 1 , fastsatte frist de myndigheder og organer , der er bemyndiget til at udstede eller modtage de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser , samt de dokumenter og oplysninger , som er omhandlet i dette direktiv , og underretter omgaaende de oevrige medlemsstater og Kommissionens herom .  Artikel 23  Dette direktiv finder ligeledes anvendelse paa statsborgere i medlemsstaterne , der i overensstemmelse med forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 som loenmodtagere udoever eller agter at udoeve en af de i artikel 1 naevnte former for virksomhed .  Artikel 24  1 . Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv inden for en frist paa 18 maaneder fra dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom . Italien skal dog traeffe disse foranstaltninger inden for en frist paa maksimalt seks aar og i hvert fald paa det tidspunkt , hvor det traeffer de foranstaltninger , der er noedvendige for at efterkomme direktiv 78/687/EOEF .  2 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter , som de udsteder paa det omraade , der er omfattet af dette direktiv .  Artikel 25  Saafremt der ved anvendelsen af dette direktiv skulle opstaa stoerre vanskeligheder for en medlemsstat inden for saerlige omraader , undersoeger Kommissionen disse vanskeligheder i samarbejde med denne stat og indhenter udtalelse fra det udvalg af hoejere embedsmaend inden for sundhedsvaesenet , der er nedsat ved afgoerelse 75/365/EOEF ( 5 ) senest aendret ved afgoerelse 78/689/EOEF ( 6 ) .  Kommissionen fremsaetter i givet fald passende forslag for Raadet .  Artikel 26  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 25 . juli 1978 .  Paa Raadets vegne  K . von DOHNANYI  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 101 af 4 . 8 . 1970 , s . 19 .  ( 2 ) EFT nr . C 36 af 28 . 3 . 1970 , s . 17 .  ( 3 ) Se side 10 i denne Tidende .  ( 4 ) EFT nr . L 257 af 19 . 10 . 1968 , s . 2 .  ( 5 ) EFT nr . L 167 af 30 . 6 . 1975 , s . 19 .  ( 6 ) Se side 17 i denne Tidende .


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/56/EF af  26. oktober 2005  om grænseoverskridende fusioner af selskaber med begrænset ansvar   (EØS-relevant tekst)

text:
               25.11.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 310/1

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2005/56/EF
   af 26. oktober 2005
   om grænseoverskridende fusioner af selskaber med begrænset ansvar
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 44,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1), efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Der er behov for samarbejde og omlægninger mellem selskaber med begrænset ansvar fra forskellige medlemsstater. Ved grænseoverskridende fusioner mellem selskaber med begrænset ansvar opstår der imidlertid i Fællesskabet talrige juridiske og administrative vanskeligheder. Med henblik på at sikre det indre markeds gennemførelse og funktion er det derfor nødvendigt at fastsætte fællesskabsbestemmelser til at lette gennemførelsen af grænseoverskridende fusioner mellem forskellige typer selskaber med begrænset ansvar, der henhører under forskellige medlemsstaters lovgivninger.

               (2)

               Dette direktiv letter grænseoverskridende fusioner af selskaber med begrænset ansvar som defineret heri. Medlemsstaternes lovgivning skal muliggøre grænseoverskridende fusion af et nationalt selskab med begrænset ansvar med et selskab med begrænset ansvar fra en anden medlemsstat, såfremt de berørte medlemsstaters nationale lovgivning tillader fusioner mellem sådanne selskabstyper.

               (3)

               For at lette grænseoverskridende fusioner bør det fastsættes, at medmindre andet er bestemt i dette direktiv, forbliver hvert selskab, der deltager i en grænseoverskridende fusion, samt enhver berørt tredjemand underlagt de bestemmelser og formaliteter i national ret, som ville finde anvendelse i tilfælde af en national fusion. Ingen af de bestemmelser og formaliteter i national ret, der henvises til i dette direktiv, bør indføre begrænsninger af etableringsfriheden eller de frie kapitalbevægelser, medmindre de er berettiget i overensstemmelse med Domstolens retspraksis og især hensynet til almeninteressen og både er nødvendige for at tilgodese dette overordnede hensyn og står i rimeligt forhold hertil.

               (4)

               Den fælles plan for den grænseoverskridende fusion skal udarbejdes med samme ordlyd for hvert af de berørte selskaber i de forskellige medlemsstater. Det bør derfor præciseres, hvad denne fælles fusionsplan som minimum skal indeholde, dog således, at det står de pågældende selskaber frit for at blive enige om andre elementer.

               (5)

               For at beskytte såvel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser skal både den fælles plan for den grænseoverskridende fusion og gennemførelsen af den grænseoverskridende fusion for hvert af de fusionerende selskaber offentliggøres i kraft af indførelse i et passende offentligt register.

               (6)

               Lovgivningen i alle medlemsstaterne bør indeholde bestemmelser om udarbejdelse på nationalt plan af en rapport om den fælles plan for den grænseoverskridende fusion ved en eller flere eksperter for hvert af de fusionerende selskaber. For at begrænse ekspertomkostningerne i forbindelse med en grænseoverskridende fusion bør der åbnes mulighed for en fælles rapport, der er beregnet på samtlige selskabsdeltagere i de selskaber, der deltager i en grænseoverskridende fusion. Den fælles plan for den grænseoverskridende fusion skal godkendes af generalforsamlingen i hvert af selskaberne.

               (7)

               For at lette grænseoverskridende fusioner bør det fastsættes, at kontrollen med gennemførelsen og lovligheden af beslutningsprocessen i hvert af de fusionerende selskaber foretages af den nationale myndighed, der har kompetence med hensyn til hvert af disse selskaber, mens kontrollen med gennemførelsen og lovligheden af gennemførelsen af den grænseoverskridende fusion foretages af den nationale myndighed, der har kompetence med hensyn til det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion. Den pågældende nationale myndighed kan være en domstol, en notar eller enhver anden kompetent myndighed, der er udpeget af den pågældende medlemsstat. Det bør desuden fastsættes, efter hvilken national lovgivning datoen for den grænseoverskridende fusions ikrafttræden fastlægges, idet det bør være den lovgivning, hvorunder det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, henhører.

               (8)

               For at beskytte selskabsdeltagernes og tredjemands interesser bør det angives, hvilke retlige virkninger den grænseoverskridende fusion vil få, idet der skelnes mellem situationer, hvor det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, er et overtagende selskab eller et nyt selskab. Af hensyn til retssikkerheden bør det forbydes at erklære en grænseoverskridende fusion ugyldig efter den dato, hvor den grænseoverskridende fusion er trådt i kraft.

               (9)

               Dette direktiv berører ikke anvendelsen af lovgivningen om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser, hverken på fællesskabsplan, jf. forordning (EF) nr. 139/2004 (3) eller på medlemsstatsplan.

               (10)

               Dette direktiv berører ikke fællesskabslovgivningen vedrørende kreditformidlere og andre finansielle foretagender samt nationale regler, der er udarbejdet eller indført som følge af sådan fællesskabslovgivning.

               (11)

               Dette direktiv berører ikke krav i medlemsstaternes lovgivning om oplysninger om den placering af hovedkontor eller hovedvirksomhed, der foreslås for det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion.

               (12)

               Arbejdstagernes rettigheder, ud over rettighederne i tilknytning til medbestemmelse, er fortsat underlagt medlemsstaternes bestemmelser som omhandlet i Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om kollektive afskedigelser (4), Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller dele af virksomheder eller bedrifter (5), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/14/EF af 11. marts 2002 om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab (6) samt Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne (7).

               (13)

               Hvis arbejdstagerne har medbestemmelsesret i et af de fusionerende selskaber i henhold til betingelserne i dette direktiv, og hvis den nationale lovgivning i den medlemsstat, hvor det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, har sit vedtægtsmæssige hjemsted, ikke fastsætter samme grad af medbestemmelse som i de relevante fusionerende selskaber, herunder i de udvalg under tilsynsorganerne, der har bemyndigelse til at træffe beslutninger, eller fastsætter samme rettigheder for arbejdstagere i de virksomheder, der er resultatet af en grænseoverskridende fusion, skal arbejdstagernes medbestemmelse i det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, samt deres medvirken til fastsættelsen af disse rettigheder, reguleres. Med henblik herpå anvendes principperne og procedurerne i Rådets forordning (EF) nr. 2157/2001 af 8. oktober 2001 om statut for det europæiske selskab (SE) (8) og i Rådets direktiv 2001/86/EF af 8. oktober 2001 om fastsættelse af supplerende bestemmelser til statut for det europæiske selskab (SE) for så vidt angår medarbejderindflydelse (9), dog med forbehold af de ændringer, der skønnes nødvendige, fordi det nye selskab vil være omfattet af den nationale lovgivning i den medlemsstat, hvor den har sit vedtægtsmæssige hjemsted. I henhold til artikel 3, stk. 2, litra b), i direktiv 2001/86/EF kan medlemsstaterne sørge for, at der hurtigt indledes forhandlinger som omhandlet i artikel 16 i nærværende direktiv for at undgå unødvendig forsinkelse af fusioner.

               (14)

               Med henblik på at bestemme omfanget af den medbestemmelse, der udøves i de relevante fusionerende selskaber, bør der også tages hensyn til andelen af medarbejderrepræsentanter blandt medlemmerne i ledelsesgruppen, herunder i selskabets profitcentre, der er omfattet af medbestemmelse.

               (15)

               Målet for den påtænkte handling, nemlig fastsættelse af fællesskabsbestemmelser for grænseoverskridende fusioner, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, og kan derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

               (16)

               I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (10) bør medlemsstaterne tilskyndes til, både i egen og i Fællesskabets interesse, at udarbejde deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne, og offentliggøre dem —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Anvendelsesområde
   Dette direktiv finder anvendelse på fusioner af selskaber med begrænset ansvar, der er oprettet i overensstemmelse med en medlemsstats lovgivning, og hvis vedtægtsmæssige hjemsted, hovedkontor eller hovedvirksomhed er beliggende i Fællesskabet, hvis mindst to af dem henhører under forskellige medlemsstaters lovgivning (i det følgende benævnt »grænseoverskridende fusioner«).
   Artikel 2
   Definitioner
   I dette direktiv forstås ved:

               1)

               »selskab med begrænset ansvar« (i det følgende benævnt »selskab«):

                           a)

                           et selskab som omhandlet i artikel 1 i direktiv 68/151/EØF (11), eller

                           b)

                           et selskab med aktiekapital, der har status af juridisk person og ejer en separat formue, som alene hæfter for virksomhedens forpligtelser, og som i henhold til sin nationale lovgivning er underlagt betingelserne vedrørende garantier, som fastsat i direktiv 68/151/EØF, til beskyttelse af såvel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser

               2)

               »fusion«, en operation, hvorved:

                           a)

                           et eller flere selskaber i forbindelse med deres opløsning uden likvidation overfører deres samlede aktiver og passiver til et andet, eksisterende selskab (det overtagende selskab), ved at de tildeler deres selskabsdeltagere kapitalandele i det andet selskab og eventuelt et kontant udligningsbeløb på højst 10 % af disse kapitalandeles pålydende værdi, eller, når der ikke eksisterer en pålydende værdi, af deres bogførte pariværdi, eller

                           b)

                           to eller flere selskaber i forbindelse med deres opløsning uden likvidation overfører deres samlede aktiver og passiver til et selskab, som de opretter (det nye selskab), ved at de tildeler deres selskabsdeltagere kapitalandele i det nye selskab og eventuelt et kontant udligningsbeløb på højst 10 % af disse kapitalandeles pålydende værdi, eller, når der ikke eksisterer en pålydende værdi, af deres bogførte pariværdi, eller

                           c)

                           et selskab i forbindelse med sin opløsning uden likvidation overfører sine samlede aktiver og passiver til det selskab, der besidder samtlige kapitalandele af aktiekapitalen i selskabet.

         Artikel 3
   Yderligere bestemmelser vedrørende anvendelsesområdet
   1.   Uanset artikel 2, nr. 2), finder dette direktiv også anvendelse på grænseoverskridende fusioner, når lovgivningen i mindst en af de berørte medlemsstater tillader, at det kontante udligningsbeløb som omhandlet i artikel 2, nr. 2), litra a) og b), overskrider 10 % af den pålydende værdi, eller, når der ikke eksisterer en pålydende værdi, af den bogførte pariværdi af kapitalandelene i det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion.
   2.   Medlemsstaterne kan beslutte ikke at anvende dette direktiv på grænseoverskridende fusioner, der omfatter et andelsselskab, selv i tilfælde, hvor sidstnævnte er omfattet af definitionen på »selskab med begrænset ansvar« i artikel 2, nr. 1).
   3.   Dette direktiv finder ikke anvendelse på grænseoverskridende fusioner, der omfatter et selskab, hvis formål er kollektiv investering af kapital tilvejebragt ved henvendelse til offentligheden, hvis virksomhed bygger på princippet om risikospredning, og hvis andele på indehavernes begæring tilbagekøbes eller indløses direkte eller indirekte over dette selskabs aktiver. Med sådanne tilbagekøb eller indløsninger sidestilles det forhold, at et sådant selskab handler med henblik på, at kursværdien af dets andele ikke kommer til at afvige mærkbart fra den bogførte nettoværdi.
   Artikel 4
   Betingelser for grænseoverskridende fusioner
   1.   Medmindre andet er bestemt i dette direktiv:

               a)

               er grænseoverskridende fusion kun mulig mellem selskabstyper, der kan fusionere efter de berørte medlemsstaters nationale lovgivning

               b)

               skal et selskab, der deltager i en grænseoverskridende fusion, opfylde bestemmelser og formaliteter i den nationale lovgivning, som selskabet er underlagt. Lovgivningen i en medlemsstat, der gør det muligt for de nationale myndigheder at modsætte sig en given intern fusion med begrundelse i hensynet til offentlighedens interesse, finder også anvendelse på grænseoverskridende fusioner, hvis mindst ét af de fusionerende selskaber er underlagt den pågældende medlemsstats lovgivning. Denne bestemmelse anvendes ikke, når artikel 21 i forordning (EF) nr. 139/2004 finder anvendelse.

         2.   De i stk. 1, litra b), omhandlede bestemmelser og formaliteter vedrører især beslutningsprocessen i forbindelse med fusionen og, under hensyntagen til fusionens grænseoverskridende karakter, beskyttelsen af de fusionerende selskabers kreditorer, indehavere af kapitalandele samt arbejdstagere, for så vidt angår andre rettigheder end dem, der er reguleret i artikel 16. En medlemsstat kan, for så vidt angår selskaber, der deltager i en grænseoverskridende fusion og som hører under dens lovgivning, vedtage bestemmelser til sikring af en passende beskyttelse af minoritetsinteresser, der har modsat sig den grænseoverskridende fusion.
   Artikel 5
   Fælles plan for grænseoverskridende fusioner
   De fusionerende selskabers ledelses- eller administrationsorgan udarbejder en fælles plan for den grænseoverskridende fusion. Denne fælles plan skal mindst indeholde følgende oplysninger:

               a)

               de fusionerende selskabers selskabsform, navn og hjemsted samt form, navn og hjemsted for det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion

               b)

               kapitalandelenes ombytningsforhold og størrelsen af eventuelle kontante udligningsbeløb

               c)

               de nærmere regler for tildeling af kapitalandelene i det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion

               d)

               den grænseoverskridende fusions sandsynlige følger for beskæftigelsen

               e)

               den dato, fra hvilken disse kapitalandele giver ret til andel i udbyttet, med angivelse af eventuelle særlige forhold, der er knyttet til denne ret

               f)

               den dato, fra hvilken de fusionerende selskabers dispositioner regnskabsmæssigt anses for foretaget for det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion

               g)

               de rettigheder, som det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, tilsikrer selskabsdeltagere med særlige rettigheder og indehavere af andre værdipapirer end aktier, eller de foranstaltninger, der foreslås til fordel for disse personer

               h)

               eventuelle særlige fordele, der indrømmes de eksperter, som undersøger planen for den grænseoverskridende fusion, samt medlemmerne af de fusionerende selskabers administrations-, ledelses-, tilsyns- eller kontrolorganer

               i)

               vedtægterne for det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion

               j)

               hvis det er hensigtsmæssigt, oplysninger om de procedurer, hvorefter der i henhold til artikel 16 er fastsat nærmere regler for arbejdstagernes inddragelse i fastlæggelsen af deres rettigheder med hensyn til medbestemmelse i det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion

               k)

               oplysninger om vurderingen af de aktiver og passiver, der er overført til det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion

               l)

               datoerne for de fusionerende selskabers regnskaber, som har været anvendt som grundlag for betingelserne for den grænseoverskridende fusion.

         Artikel 6
   Offentliggørelse
   1.   Den fælles plan for den grænseoverskridende fusion skal for hvert af de fusionerende selskaber offentliggøres efter bestemmelserne i de enkelte medlemsstaters lovgivning i henhold til artikel 3 i direktiv 68/151/EØF mindst en måned før datoen for den generalforsamling, der skal træffe beslutning herom.
   2.   For hvert af de fusionerende selskaber og med forbehold af supplerende krav, der måtte pålægges af den medlemsstat, som det pågældende selskab hører under, skal følgende oplysninger offentliggøres i denne medlemsstats officielle tidende:

               a)

               hvert af de fusionerende selskabers form, navn og vedtægtsmæssige hjemsted

               b)

               det register, hvortil de dokumenter, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, i direktiv 68/151/EØF, er anmeldt for hvert af de fusionerende selskaber, samt deres registreringsnummer i registeret

               c)

               oplysninger for hvert af de fusionerende selskaber om de nærmere regler for udøvelse af de rettigheder, der tilkommer kreditorerne og evt. minoritetsinteresser i de fusionerende selskaber, samt om, hvor der vederlagsfrit kan indhentes udtømmende oplysninger om disse nærmere regler.

         Artikel 7
   Rapport fra ledelses- eller administrationsorganet
   Ledelses- eller administrationsorganet i hvert af de fusionerende selskaber udarbejder en rapport til selskabsdeltagerne, hvori de juridiske og økonomiske aspekter af den grænseoverskridende fusion forklares og begrundes, ligesom der redegøres for følgerne af den grænseoverskridende fusion for selskabsdeltagere, kreditorer og medarbejdere.
   Rapporten stilles til rådighed for selskabsdeltagerne og medarbejderrepræsentanterne eller, såfremt der ikke findes sådanne repræsentanter, for medarbejderne selv, senest en måned før den i artikel 9 omhandlede generalforsamling.
   Modtager ledelses- eller administrationsorganet i et af de fusionerende selskaber rettidigt en udtalelse fra deres medarbejderrepræsentanter i henhold til national lovgivning, vedlægges denne udtalelse rapporten.
   Artikel 8
   Uafhængig ekspertrapport
   1.   Der udarbejdes en uafhængig ekspertrapport for hvert af de fusionerende selskaber med henblik på selskabsdeltagerne, som skal stå til deres disposition senest en måned før datoen for den i artikel 9 nævnte generalforsamling. Disse eksperter kan afhængigt af lovgivningen i den enkelte medlemsstat være fysiske eller juridiske personer.
   2.   I stedet for at hvert af de fusionerende selskaber benytter eksperter, kan en eller flere uafhængige eksperter, der efter fælles anmodning fra disse selskaber er udpeget hertil af en retslig eller administrativ myndighed i den stat, hvor et af de fusionerende selskaber eller det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, har sit hjemsted, eller er godkendt af en sådan myndighed, undersøge den fælles plan for den grænseoverskridende fusion og udarbejde en fælles rapport til alle selskabsdeltagerne.
   3.   Ekspertrapporten skal indeholde mindst de oplysninger, som er nævnt i artikel 10, stk. 2, i Rådets direktiv 78/855/EØF af 9. oktober 1978 om fusioner af aktieselskaber (12). Eksperterne skal have ret til at anmode hvert af de fusionerende selskaber om de oplysninger, de finder nødvendige for at kunne udøve deres hverv.
   4.   Der kræves hverken uafhængige eksperters undersøgelse af den fælles plan for den grænseoverskridende fusion eller udarbejdelse af en ekspertrapport, såfremt alle selskabsdeltagerne i hvert af de selskaber, der indgår i den grænseoverskridende fusion, er indforstået hermed.
   Artikel 9
   Generalforsamlingens godkendelse
   1.   Efter at have gjort sig bekendt med de i artikel 7 og 8 nævnte rapporter godkender hvert af de fusionerende selskabers generalforsamling den fælles plan for den grænseoverskridende fusion.
   2.   Generalforsamlingen i hvert af de fusionerende selskaber kan forbeholde sig ret til at gøre den grænseoverskridende fusions gennemførelse betinget af generalforsamlingens udtrykkelige godkendelse af de fastlagte retningslinjer for arbejdstagernes medbestemmelse i det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion.
   3.   Det er ikke nødvendigt, at det i en medlemsstats lovgivning kræves, at det overtagende selskabs generalforsamling godkender fusionen, hvis betingelserne i artikel 8 i direktiv 78/855/EØF er opfyldt.
   Artikel 10
   Attest forud for fusionen
   1.   Hver medlemsstat udpeger den domstol, notar eller anden myndighed, der har kompetence til at kontrollere den grænseoverskridende fusions lovlighed for den del af proceduren, der vedrører ethvert af de fusionerende selskaber, som hører under dens nationale lovgivning.
   2.   I hver berørt medlemsstat udsteder den i stk. 1 omhandlede kompetente myndighed til hvert af de fusionerende selskaber, som hører under dens nationale lovgivning, omgående en attest, der er det endelige bevis på, at alle de handlinger og formaliteter, der skal opfyldes forud for fusionen, er afsluttet.
   3.   Hvis der i den nationale lovgivning, som et fusionerende selskab er underlagt, er fastsat en procedure for kontrol og ændring af kapitalandelenes ombytningsforhold eller en procedure for udbetaling af et udligningsbeløb til minoritetsinteresserne, uden at dette er til hinder for registreringen af den grænseoverskridende fusion, finder en sådan procedure kun anvendelse, hvis de andre fusionerende selskaber med hjemsted i medlemsstater, der ikke anvender en sådan procedure, ved godkendelsen af den fælles plan for den grænseoverskridende fusion i henhold til artikel 9, stk. 1, udtrykkeligt accepterer, at selskabsdeltagerne i det pågældende fusionerende selskab kan benytte en sådan procedure, der skal indledes ved den domstol, der har kompetence med hensyn til det fusionerende selskab. I sådanne tilfælde kan den i stk. 1 omhandlede myndighed udstede den i stk. 2 nævnte attest, også selv om en sådan procedure er i gang. Det skal dog angives i attesten, at en procedure er indledt. Den afgørelse, der træffes under proceduren, er bindende for det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, og alle dets deltagere.
   Artikel 11
   Kontrol af lovligheden af den grænseoverskridende fusion
   1.   Hver medlemsstat udpeger den domstol, notar eller anden myndighed, der har kompetence til at kontrollere den grænseoverskridende fusions lovlighed for den del af proceduren, der vedrører den grænseoverskridende fusions gennemførelse og evt. oprettelsen af et nyt selskab som resultat af den grænseoverskridende fusion, hvis det nye selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, er underlagt dens nationale lovgivning. Denne myndighed kontrollerer især, om de fusionerende selskaber har godkendt den fælles plan for den grænseoverskridende fusion i enslydende form, og, hvis det er relevant, om de nærmere regler for arbejdstagernes medbestemmelse er blevet fastsat i overensstemmelse med artikel 16.
   2.   Hvert af de fusionerende selskaber indsender med henblik herpå den i artikel 10, stk. 2, nævnte attest til den i stk. 1 omhandlede myndighed senest seks måneder efter dens udstedelse samt den fælles plan for den grænseoverskridende fusion, som er godkendt af generalforsamlingen, jf. artikel 9.
   Artikel 12
   Den grænseoverskridende fusions ikrafttræden
   Det fastsættes i den nationale lovgivning, som det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, er underlagt, på hvilket tidspunkt den grænseoverskridende fusion får virkning. Denne dato skal ligge senere end gennemførelsen af den i artikel 11 nævnte kontrol.
   Artikel 13
   Registrering
   Lovgivningen i hver af de medlemsstater, som de fusionerende selskaber var underlagt, fastlægger i overensstemmelse med artikel 3 i direktiv 68/151/EØF for sit territoriums vedkommende de nærmere regler for offentliggørelse af gennemførelsen af den grænseoverskridende fusion i det offentlige register, hvor hvert af disse selskaber er forpligtet til at deponere sine akter.
   Det register, hvor det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, er registreret, underretter straks det register, hvor hvert af disse selskaber var forpligtet til at deponere sine akter, om, at den grænseoverskridende fusion har fået virkning. Slettelsen i det gamle register foretages i givet fald først ved modtagelse af denne underretning, men ikke før.
   Artikel 14
   Virkninger af den grænseoverskridende fusion
   1.   En fusion gennemført i overensstemmelse med artikel 2, nr. 2), litra a) og c), har med virkning fra den i artikel 12 nævnte dato følgende virkninger:

               a)

               alle det overtagne selskabs aktiver og passiver overgår til det overtagende selskab

               b)

               selskabsdeltagerne i det overtagne selskab bliver selskabsdeltagere i det overtagende selskab

               c)

               det overtagne selskab ophører med at eksistere.

         2.   En grænseoverskridende fusion gennemført i overensstemmelse med artikel 2, nr. 2), litra b), har med virkning fra den i artikel 12 nævnte dato følgende virkninger:

               a)

               alle de fusionerende selskabers aktiver og passiver overgår til det nye selskab

               b)

               selskabsdeltagerne i de fusionerende selskaber bliver selskabsdeltagere i det nye selskab

               c)

               de fusionerende selskaber ophører med at eksistere.

         3.   Kræver en medlemsstats lovgivning i tilfælde af grænseoverskridende fusion mellem selskaber som omhandlet i dette direktiv, at særlige formaliteter skal være opfyldt, for at overdragelsen af visse af de fusionerende selskabers aktiver, rettigheder og forpligtelser kan have retsvirkning over for tredjemand, skal disse formaliteter opfyldes af det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion.
   4.   De fusionerende selskabers rettigheder og forpligtelser, der bygger på arbejdskontrakter eller ansættelsesforhold og som eksisterer på det tidspunkt, hvor den grænseoverskridende fusion får virkning, overføres som følge af, at denne grænseoverskridende fusion får virkning, til det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, på det tidspunkt, hvor den grænseoverskridende fusion får virkning.
   5.   Ingen kapitalandele i det overtagende selskab vil blive ombyttet med kapitalandele i det overtagne selskab, som besiddes af

               a)

               enten det overtagende selskab selv eller en person, der handler i eget navn, men på selskabets vegne

               b)

               eller det overtagne selskab selv eller en person, der handler i eget navn, men på selskabets vegne.

         Artikel 15
   Forenklede formaliteter
   1.   Hvis en grænseoverskridende overtagelsesfusion gennemføres af et selskab, der besidder alle de kapitalandele, der giver stemmeret på generalforsamlingen i det eller de overtagne selskaber

               —

               finder artikel 5, litra b), c) og e), artikel 8 og artikel 14, stk. 1, litra b), ikke anvendelse

               —

               finder artikel 9, stk. 1, ikke anvendelse på det eller de overtagne selskaber.

         2.   Hvis en grænseoverskridende overtagelsesfusion gennemføres af et selskab, der besidder 90 % eller flere, men ikke samtlige de kapitalandele, der giver stemmeret på generalforsamlingen i det eller de overtagne selskaber, stilles der kun krav om rapporter fra en eller flere uafhængige eksperter samt om de dokumenter, der er nødvendige for den påkrævede kontrol, i det omfang dette kræves ifølge den nationale lovgivning, som det overtagende selskab eller det overtagne selskab er underlagt.
   Artikel 16
   Medbestemmelse
   1.   Det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, er underlagt de regler vedrørende medbestemmelse, der eventuelt måtte gælde i den medlemsstat, hvor det har sit vedtægtsmæssige hjemsted, jf. dog stk. 2.
   2.   De regler for medbestemmelse, der eventuelt måtte gælde i den medlemsstat, hvor det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, har sit vedtægtsmæssige hjemsted, finder dog ikke anvendelse, hvis mindst ét af de fusionerende selskaber i de seks måneder, der går forud for offentliggørelsen af planen for den grænseoverskridende fusion som omhandlet i artikel 6, har et gennemsnitligt antal medarbejdere på over 500 og er omfattet af de regler for medbestemmelse, som er anført i artikel 2, litra k), i direktiv 2001/86/EF, eller hvis den nationale lovgivning, der finder anvendelse på det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion,

               a)

               ikke fastsætter mindst samme niveau for medbestemmelse som det, der gælder i de relevante fusionerende selskaber, målt i forhold til andelen af medarbejderrepræsentanter blandt medlemmerne i de administrations- eller tilsynsorganer, udvalg eller ledelsesgrupper, herunder i selskabets profitcentre, der er omfattet af medbestemmelse, eller

               b)

               ikke giver medarbejderne i de i andre medlemsstater beliggende bedrifter i det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, den samme ret til at udøve medbestemmelse, som den giver de medarbejdere, der er beskæftiget i den medlemsstat, hvor det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, har sit vedtægtsmæssige hjemsted.

         3.   I de i stk. 2 omhandlede tilfælde fastsætter medlemsstaterne på tilsvarende vis og med forbehold af stk. 4-7, reglerne for medarbejdernes medbestemmelse i det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, samt for deres inddragelse i fastsættelsen af disse rettigheder, i overensstemmelse med de principper og procedurer, der er fastlagt i artikel 12, stk. 2, 3 og 4, i forordning (EF) nr. 2157/2001 og i følgende bestemmelser i direktiv 2001/86/EF:

               a)

               artikel 3, stk. 1, 2 og 3, stk. 4, første afsnit, første led, og andet afsnit, samt stk. 5 og stk. 7

               b)

               artikel 4, stk. 1, stk. 2, litra a), g) og h), samt stk. 3

               c)

               artikel 5

               d)

               artikel 6

               e)

               artikel 7, stk. 1, stk. 2, første afsnit, litra b), og andet afsnit, samt stk. 3; i forbindelse med nærværende direktiv forhøjes dog de procentsatser, der kræves i artikel 7, stk. 2, første afsnit, litra b), i direktiv 2001/86/EF for anvendelsen af referencebestemmelserne i del 3 i bilaget til det pågældende direktiv fra 25 % til 33 1/3 %

               f)

               artikel 8, 10 og 12

               g)

               artikel 13, stk. 4

               h)

               del 3, litra b), i bilaget.

         4.   Ved anvendelsen af de i stk. 3 omhandlede principper og fremgangsmåder

               a)

               giver medlemsstaterne de fusionerende selskabers relevante organer ret til uden forudgående forhandling at vælge at være direkte underlagt de i stk. 3, litra h), nævnte referencebestemmelser for medbestemmelse som fastlagt i lovgivningen i den medlemsstat, hvor det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, skal have sit vedtægtsmæssige hjemsted, og at overholde disse bestemmelser fra datoen for registreringen

               b)

               giver medlemsstaterne det særlige forhandlingsorgan ret til med et flertal på to tredjedele af stemmerne, afgivet af medlemmer, der repræsenterer mindst to tredjedele af medarbejderne, inklusive stemmer fra medlemmer, der repræsenterer medarbejderne i mindst to forskellige medlemsstater, at beslutte ikke at indlede forhandlinger eller at afslutte allerede indledte forhandlinger, og støtte sig på de regler for medbestemmelse, der gælder i den medlemsstat, hvor det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, skal have sit vedtægtsmæssige hjemsted

               c)

               kan medlemsstaterne i de tilfælde, hvor der efter forudgående forhandlinger gælder referencebestemmelser for medbestemmelse, og uanset disse bestemmelser beslutte at begrænse andelen af medarbejderrepræsentanter i administrationsorganet for det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion. Hvis medarbejderrepræsentanterne i et af de fusionerende selskaber udgjorde mindst en tredjedel af administrations- eller tilsynsorganet, må begrænsningen dog aldrig føre til en lavere andel af medarbejderrepræsentanter i administrationsorganet end en tredjedel.

         5.   Udvidelsen af medbestemmelsesretten til at omfatte medarbejdere i det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, beskæftiget i andre medlemsstater, jf. stk. 2, litra b), medfører ikke nogen forpligtelse for de medlemsstater, der vælger at gøre dette, til at medregne disse medarbejdere, når de beregner de tærskler for antallet af ansatte, der udløser medbestemmelsesret i henhold til national lovgivning.
   6.   Hvis mindst et af de fusionerende selskaber er omfattet af regler for medbestemmelse, og det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, skal omfattes af sådanne regler i overensstemmelse med de i stk. 2 omhandlede bestemmelser, er selskabet forpligtet til at antage en retlig form, der giver mulighed for at udøve medbestemmelsesret.
   7.   Hvis det selskab, der er resultatet af den grænseoverskridende fusion, er omfattet af regler for medbestemmelse, er det forpligtet til at træffe foranstaltninger, der sikrer, at medarbejdernes medbestemmelsesret er beskyttet i tilfælde af efterfølgende interne fusioner i de første tre år efter den grænseoverskridende fusion, ved at lade de bestemmelser, der er fastsat i denne artikel, finde tilsvarende anvendelse.
   Artikel 17
   Gyldighed
   En grænseoverskridende fusion, der har fået virkning i overensstemmelse med artikel 12, kan ikke erklæres ugyldig.
   Artikel 18
   Revision
   Fem år efter datoen i artikel 19, stk. 1, foretager Kommissionen en fornyet gennemgang af dette direktiv på baggrund af de erfaringer, der er indhøstet i forbindelse med anvendelsen, og foreslår om nødvendigt ændringer.
   Artikel 19
   Gennemførelse
   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 15 december 2007.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Artikel 20
   Ikrafttrædelse
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 21
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 26. oktober 2005.

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BORRELL FONTELLES

            Formand

            På Rådets vegne

         D. ALEXANDER

            Formand

      (1)  EUT C 117 af 30.4.2004, s. 43.

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 10.5.2005 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 19.9.2005.

      (3)  Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (»EF-fusionsforordningen«) (EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1).

      (4)  EFT L 225 af 12.8.1998, s. 16.

      (5)  EFT L 82 af 22.3.2001, s. 16.

      (6)  EFT L 80 af 23.3.2002, s. 29.

      (7)  EFT L 254 af 30.9.1994, s. 64. Ændret ved direktiv 97/74/EF (EFT L 10 af 16.1.1998, s. 22).

      (8)  EFT L 294 af 10.11.2001, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 885/2004 (EUT L 168 af 1.5.2004, s. 1).

      (9)  EFT L 294 af 10.11.2001, s. 22.

      (10)  EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1.

      (11)  Rådets første direktiv 68/151/EØF af 9. marts 1968 om samordning af de garantier, som kræves i medlemsstaterne af de i traktatens artikel 58, stk. 2, nævnte selskaber med det formål at gøre disse garantier lige byrdefulde (EFT L 65 af 14.3.1968, s. 8). Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

      (12)  EFT L 295 af 20.10.1978, s. 36. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.


Avis juridique important

|

31968L0151

Rådets første direktiv 68/151/EØF af 9. marts 1968 om samordning af de garantier, som kræves i medlemsstaterne af de i traktatens artikel 58, stk. 2, nævnte selskaber til beskyttelse af såvel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, med det formål at gøre disse garantier lige byrdefulde

EF-Tidende nr. L 065 af 14/03/1968 s. 0008 - 0012 den finske specialudgave: kapitel 17 bind 1 s. 0003  den danske specialudgave: serie I kapitel 1968(I) s. 0041  den svenske specialudgave: kapitel 17 bind 1 s. 0003  den engelske specialudgave: serie I kapitel 1968(I) s. 0041  den græske specialudgave: Kapitel 06 bind 1 s. 0080  den spanske specialudgave: Kapitel 17 bind 1 s. 0003  den portugisiske specialudgave: Kapitel 17 bind 1 s. 0003

++++  RAADETS FOERSTE DIREKTIV  af 9 . marts 1968  om samordning af de garantier , som kraeves i medlemsstaterne af de i traktatens artikel 58 , stk . 2 , naevnte selskaber til beskyttelse af saavel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser , med det formaal at goere disse garantier lige byrdefulde   ( 68/151/EOEF )  DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS RAAD HAR  under henvisning til traktaten om oprettelsen af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 54 , stk . 3 ) , litra g ) ,  under henvisning til den almindelige plan om ophaevelse af begraensninger i etableringsfriheden ( 1 ) , saerlig afsnit VI ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Det europaeiske Parlament ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Den samordning , der omtales i artikel 54 , stk . 3 , litra g ) , og i den almindelige plan om ophaevelse af begraensninger i etableringsfriheden er tvingende noedvendig , isaer i forhold til aktieselskaber og selskaber med begraenset ansvar , da disse selskabers virksomhed ofte raekker ud over den enkelte stats omraade ;  samordningen af medlemsstaternes bestemmelser om offentlighed , om gyldigheden af disse selskabers forpligtelser og om selskabernes ugyldighed er af saerlig betydning , navnlig for at beskytte tredjemand ;  paa de naevnte omraader maa faellesskabsbestemmelser gives samtidigt for disse selskaber , da de kun giver tredjemand selskabsformuen at holde sig til som sikkerhed for fyldestgoerelse ;  offentligheden skal goere det muligt for tredjemand at goere sig bekendt med de vaesentlige dokumenter vedroerende selskabet samt at faa visse oplysninger om dette , navnlig om personlige data for de personer , som har ret til at forpligte selskabet ;  beskyttelsen af tredjemand boer sikres ved bestemmelser , der i videst muligt omfang begraenser de grunde , som kan medfoere , at de i selskabets navn indgaaede forpligtelser bliver ugyldige ;  for at skabe retssikkerhed i forholdet mellem selskabet og tredjemand savel som i forholdet mellem selskabsdeltagerne er det noedvendigt at begraense ugyldighedsgrundene samt ugyldighedsafgoerelsens tilbagevirkende kraft og at fastsaette en kort frist for indsigelser fra tredjemand mod denne afgoerelse ,  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  De i dette direktiv foreskrevne bestemmelser om samordning finder anvendelse paa medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om foelgende selskabsformer :   - i Tyskland  die Aktiengesellschaft , die Kommanditgesellschaft auf Aktien , die Gesellschaft mit beschraenkter Haftung ;   - i Belgien  de naamloze vennootschap , * la société anonyme , *  de commanditaire vennootschap op aandelen , * la société en commandite par actions , *  de personenvennootschap met beperkte aansprakelijkheid ; * la société de personnes à responsabilité limitée *   - i Frankrig :  la société anonyme , la société en commandite par actions , la société à responsabilité limitée ;   - i Italien :  società per azioni , società in accomandita per azioni , società a responsabilità limitata ;   - i Luxembourg :  la société anonyme , la société en commandite par actions , la société à responsabilité limitée ;   - i Nederlandene :  de naamloze vennootschap , de commanditaire vennootschap op aandelen .  FOERSTE AFDELING  Offentlighed  Artikel 2  1 . Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for , at den obligatoriske offentlighed vedroerende selskaber i det mindst omfatter foelgende dokumenter og oplysninger :  a ) Stiftelsesoverenskomsten samt vedtaegterne , saafremt disse foreligger som et saerskilt dokument ;  b ) aendringer vedroerende de under litra a ) naevnte dokumenter , herunder ogsaa forlaengelse af selskabets virksomhedsperiode ;  c ) efter hver aendring af stiftelsesoverenskomsten eller vedtaegterne den fuldstaendige ordlyd af det aendrede dokument i den nugaeldende affattelse ;  d ) udnaevnelse , udtraeden samt personlige data for de personer , der i deres egenskab af lovbestemt selskabsorgan eller som medlemmer af et saadant organ  i ) er befoejede til at forpligte selskabet over for tredjemand og til at repraesentere det ved rettergang ,  ii ) deltager i ledelsen af , i tilsynet med eller i kontrollen med selskabet ;  Det maa gennem offentlighedsforanstaltningerne praeciseres , om de personer , som er befoejede til at forpligte selskabet , kan goere dette hver for sig eller i forening med andre ;  e ) i det mindste aarligt stoerrelsen af den tegnede kapital , dersom stiftelsesoverenskomsten eller vedtaegterne naevner en selskabskapital , medmindre forhoejelse af den tegnede kapital kraever vedtaegtsaendring ;  f ) balance og resultatopgoerelse for hvert regnskabsaar . Det dokument , der indeholder balancen , skal angive personlige data for de personer , der ifoelge loven skal bekraefte dens indhold . For de i artikel 1 naevnte selskaber med begraenset ansvar efter tysk , fransk , belgisk , italiensk og luxembourgsk ret samt for de lukkede aktieselskaber efter nederlandsk ret udskydes pligten til at anvende denne bestemmelse dog indtil ivaerksaettelsen af et direktiv om samordning af indholdet af balance og resultat opgoerelse og om fritagelse fra pligten til helt eller delvist at offentliggoere disse dokumenter for saadanne af disse selskaber , hvis balance er mindre end et beloeb , som vil blive fastsat i direktivet . Raadet udsteder dette direktiv inden to aar efter vedtagelsen af naervaerende direktiv ;  g ) enhver flytning af selskabets hjemsted  ( hovedkontor ) ;  h ) selskabets oploesning ;  i ) den retsafgoerelse , der fastslaar selskabets ugyldighed ;  j ) udnaevnelse af likvidatorer og deres personlige data , samt de befoejelser , der er tillagt dem , medmindre disse udtrykkeligt og udelukkende fremgaar af loven eller vedtaegterne ;  k ) likvidationens afslutning , samt udslettelse af registeret i de medlemsstater , hvor udslettelsen udloeser retsvirkninger .  2 . Som lukkede aktieselskaber anses ved anvendelsen af stk . 1 , litra f ) , saadanne , som opfylder foelgende betingelser :  a ) at de ikke kan udstede ihaendehaveraktier ;  b ) at ingen kan udgive " indehavercertifikater vedroerende navneaktier " i henhold til artikel 42 c i den nederlandske handelslovbog ;  c ) at aktierne ikke kan boersnoteres ;  d ) at vedtaegterne indeholder en bestemmelse , avorefter enhver overdragelse af aktier til tredjemand kraever selskabets godkendelse med undtagelse af overfoersel som foelge af doedsfald , og - dersom vedtaegterne tilsteder det - med undtagelse af overdragelse til aegtefaelle eller slaegtninge i ret op - eller nedstigende linje ; overdragelsen maa ikke ske in blanco og skal bekraeftes enten ved en skriftlig , privatretlig aftale , underskrevet af overdrageren og erhververen eller ved et officielt bekraeftet dokument ( " acte authentique " ) ;  e ) at vedtaegterne angiver , at selskabet er et lukket aktieselskab , og at selskabets navn indeholder ordene " Besloten Naamloze Vennootschap " eller forkortelsen " B.N.V . " .  Artikel 3  1 . I hver medlemsstat oprettes enten i et centralt register eller i et handels - eller selskabsregister en aktmappe for ethvert selskab , som er registreret dér .  2 . Alle dokumenter og oplysninger , der i henhold til artikel 2 er offentligt tilgaengelige , skal henlaegges i aktmappen eller indfoeres i registeret ; grundlaget for indfoerslen i registeret skal altid fremgaa af aktmappen .  3 . Fuldstaendig eller delvis genpart af alle de i artikel 2 omhandlede dokumenter eller oplysninger skal sendes efter skriftlig anmodning . Gebyret for meddelelse af disse genparter maa ikke overstige de administrative omkostninger .  De fremsendte genparters rigtighed skal bekraeftes , medmindre andrageren giver afkald paa bekraeftelsen .  4 . De i stk . 2 omhandlede dokumenter og oplysninger skal bekendtgoeres i den dertil af medlemsstaten bestemte nationale offentlige tidende enten i form af en fuldstaendig gengivelse eller gengivelse i uddrag eller i form af en henvisning til , at dokumentet er henlagt i aktmappen eller er indfoert i registeret .  5 . Dokumenter og oplysninger kan af selskabet foerst paaberaabes over for tredjemand efter den i stk . 4 naevnte offentliggoerelse , medmindre selskabet godtgoer , at tredjemand kendte dokumentet eller oplysningen . Disse dokumenter eller oplysninger kan i oevrigt ikke goeres gaeldende over for tredjemand for saa vidt angaar begivenheder , der har fundet sted inden den sekstende dag efter dagen for bekendtgoerelsen , dersom tredjemand godtgoer , at det var ham umuligt at kende dem .  6 . Medlemsstaterne traeffer fornoedne foranstaltninger for at hindre uoverensstemmelse mellem indholdet af bekendtgoerelsen i pressen og indholdet af registeret eller aktmappen .  I tilfaelde af uoverensstemmelse kan den i pressen bekendtgjorte tekst dog ikke paaberaabes over for tredjemand . Dog kan denne paaberaabe sig den bekendtgjorte tekst , medmindre selskabet godtgoer , at tredjemand kendte det i aktmappen henlagte eller i registeret indfoerte dokument .  7 . I oevrigt kan tredjemand altid paaberaabe sig dokumenter eller oplysninger , for hvilke offenlighedsformaliteterne endnu ikke er gennemfoert , medmindre dokumenterne eller oplysningerne paa grund af manglende offentlighed endnu er uden retsvirkning .  Artikel 4  Medlemsstaterne foreskriver , at breve og bestillingssedler skal angive foelgende :   - et register , i hvilket den i artikel 3 omhandlede aktmappe forefindes , og det registreringsnummer , hvorunder selskabet er indfoert i registeret ;   - selskabets form og hjemsted ( hovedkontor ) , samt i paakommende tilfaelde , at selskabet er under likvidation .  Er selskabskapitalen anfoert paa disse dokumenter , skal den tegnede og indbetalte kapital angives .  Artikel 5  Hver medlemsstat bestemmer , hvilke personer der har pligt til at drage omsorg for offentlighedsformaliteterne .  Artikel 6  Medlemsstaterne fastsaetter passende sanktioner for det tilfaelde   - at den i artikel 2 , stk . 1 , litra f ) paapudte offentlighed vedroerende balance og resultatopgoerelse undlades ;   - at de i artikel 4 omhandlede pligtige oplysninger mangler paa forretningspapirer .  ANDEN AFDELING  Gyldigheden af selskabets forpligtelser  Artikel 7  Er handlinger foretaget i et under stiftelse vaerende selskabs navn , forinden dette har opnaaet retsevne , og overtager selskabet ikke de af saadanne handlinger foelgende forpligtelser , haefter de , der har foretaget handlingerne ubegraenset og solidarisk for disse , medmindre andet er aftalt .  Artikel 8  Iagttagelsen af offentlighedsformaliteterne vedroerende personer , der i deres egenskab af organ er befoejede til at forpligte selskabet , medfoerer , at ingen mangel ved deres udnaevnelse kan paaberaabes over for tredjemand , medmindre selskabet godtgoer , at tredjemand kendte manglen .  Artikel 9  1 . Et selskab forpligtes over for tredjemand ved sine organers handlinger , selv om disse handlinger ikke omfattes af selskabets formaal , medmindre handlingerne ligger uden for de befoejelser , som ifoelge loven er tillagt eller kan tillaegges disse organer .  For handlinger , som ikke omfattes af selskabets formaal , kan medlemsstaterne dog bestemme , at selskabet ikke forpligtes , naar det godtgoer , at tredjemand vidste , at handlingen ikke omfattedes af selskabets formaal , eller han efter det foreliggende ikke kunne vaere ubekendt dermed ; den blotte bekendtgoerelse af vedtaegterne er ikke tilstraekkelig til at udgoere dette bevis .  2 . Begraensninger af selskabsorganernes befoejelser , der foelger af vedtaegter eller beslutning fra dette selskabsorgan , kan ikke paaberaabes over for tredjemand , selv om de er bekendtgjorte .  3 . Dersom en medlemsstats lovgivning bestemmer , at dennes almindelige regel om befoejelsen til at optraede paa selskabets vegne kan fraviges ved , at befoejelsen i henhold til vedtaegterne tillaegges én person eller flere personer i forening , kan denne lovgivning fastsaette , at denne vedtaegtsbestemmelse skal kunne paaberaabes over for tredjemand , dersom den angaar den almindelige befoejelse til at optraede paa selskabets vegne ; bestemmelserne i artikel 3 er afgoerende for , om en saadan vedtaegtsbestemmelse kan paaberaabes over for tredjemand .  TREDJE AFDELING  Selskabets ugyldighed  Artikel 10  I alle medlemsstater , efter hvis lovgivning selskabers stiftelse ikke er underkastet en forebyggende forvaltnings - eller domstolskontrol , skal selskabets stiftelsesoverenskomst og vedtaegter samt aendringer heraf udfaerdiges som officielt bekraeftet dokument ( " acte authentique " ) .  Artikel 11  Medlemsstaternes lovgivning kan kun indrette deres regler om selskabers ugyldighed i overensstemmelse med foelgende bestemmelser :  1 . Ugyldigheden skal fastslaas ved retsafgoerelse ;  2 . Ugyldighed kan kun fastslaas i foelgende tilfaelde :  a ) dersom stiftelsesoverenskomst mangler , eller enten formaliteterne vedroerende den forebyggende kontrol eller formforskriften vedroerende offentlig bekraeftelse af dokumenter ikke er iagttaget ;  b ) dersom selskabets formaal er ulovligt eller strider mod den offentlige orden ( " ordre public " ) ;  c ) dersom stiftelsesoverenskomsten eller vedtaegterne intet angiver om selskabets navn , indskud , stoerrelsen af den tegnede kapital eller selskabets formaal ;  d ) dersom den nationale lovgivning om mindsteindbetaling paa selskabskapitalen ikke er overholdt ;  e ) dersom samtlige stiftere manglede evne til at forpligte sig ;  f ) dersom antallet af stiftere , i strid med den for selskabet gaeldende nationale lovgivning , var under to .  Bortset fra ovennaevnte ugyldighedstilfaelde kan et selskab ikke af nogen grund erklaeres for ikke-eksisterende , absolut eller relativt ugyldigt , anfaegteligt eller for en nullitet .  Artikel 12  1 . Bestemmelserne i artikel 3 er afgoerende for , om en retsafgoerelse , hvorved ugyldighed fastslaas , kan paaberaabes over for tredjemand . Dersom den nationale lovgivning tillader tredjemand at paaklage afgoerelsen , kan dette kun ske inden for en frist af seks maaneder efter retsafgoerelsens offentliggoerelse .  2 . Ugyldighed bevirker , at selskabet traeder i likvidation paa samme maade som ved oploesning af selskaber .  3 . Med forbehold af virkningerne af , at selskabet er under likvidation , paavirker dets ugyldighed som saadan ikke gyldigheden af forpligtelser , som selskabet har paataget sig , eller som er paataget over for selskabet .  4 . Medlemsstaternes lovgivning kan fastsaette retsvirkningerne af ugyldigheden i forholdet mellem selskabsdeltagerne .  5 . Indehaverne af andele eller aktier forbliver pligtige til at indbetale den tegnede , men ikke indbetalte kapital i det omfang , hvori de over for fordringshaverne paatagne forpligtelser goer det fornoedent .  FJERDE AFDELING  Almindelige bestemmelser  Artikel 13  Inden atten maaneder efter direktivets meddelelse saetter medlemsstaterne saadanne aendringer af deres administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft , som er noedvendige for at efterkomme bestemmelserne i dette direktiv , og underretter straks Kommissionen herom .  For andre aktieselskaber efter nederlandsk ret end dem , der omhandles i den nederlandske handelslovbogs nuvaerende artikel 42 c , traeder den i artikel 2 , stk . 1 , litra f ) , omhandlede offentlighedspligt foerst i kraft tredive maaneder efter meddelelsen af naervaerende direktiv .  Medlemsstaterne kan bestemme , at den foerste offentliggoerelse af vedtaegternes fuldstaendige ordlyd som affattet ifoelge de aendringer , der er sket siden selskabets stiftelse , foerst skal finde sted i forbindelse med den naeste vedtaegtsaendring , eller i mangel heraf , senest den 31 . december 1970 .  Medlemsstaterne underretter Kommissionen om ordlyden af de vigtigste internretlige bestemmelser , som de udsteder inden for det omraade , der omfattes af dette direktiv .  Artikel 14  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget , i Bruxelles , den 9 . marts 1968 .  Paa Raadets vegne  M . COUVE DE MURVILLE  Formand  ( 1 ) EFT nr . 2 af 15 . 1 . 1962 , s . 36/62 .  ( 2 ) EFT nr . 96 af 28 . 5 . 1966 , s . 1519/66 .  ( 3 ) EFT nr . 194 af 27 . 11 . 1964 , s . 3248/64 .


Avis juridique important

|

31999L0022

Rådets direktiv 1999/22/EF af 29. marts 1999 om hold af vilde dyr i zoologiske haver

EF-Tidende nr. L 094 af 09/04/1999 s. 0024 - 0026

RÅDETS DIREKTIV 1999/22/EFaf 29. marts 1999om hold af vilde dyr i zoologiske haverRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 S, stk. 1,under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(1),i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C(2), ogud fra følgende betragtninger:I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed(3) skal det inden indførslen i Fællesskabet godtgøres, at der findes passende faciliteter til opbevaring og pasning af levende individer af en lang række arter; nævnte forordning forbyder udstilling i kommercielt øjemed af arter, der er opført i dens bilag A, medmindre der gives en speciel tilladelse, fordi formålet er undervisning, forskning eller avl;Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(4) og Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(5) forbyder indfangning og hold af samt handel med en lang række arter, men tillader undtagelser af visse årsager, f. eks. forskning og undervisning, genoprettelse af bestande, genudsætning i naturen og avl;for at sikre en forsvarlig gennemførelse af gældende og fremtidige fællesskabsforskrifter om bevaring af vilde dyr og for at sikre, at zoologiske haver udfylder den vigtige rolle, de spiller for arternes bevaring, for folkeoplysning og/eller for forskning, må der tilvejebringes et fælles grundlag for medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af og tilsyn med zoologiske haver, dyrehold i zoologiske haver, uddannelse af personalet samt oplysning af publikum;der er behov for en fællesskabsindsats for at få de zoologiske haver i hele Fællesskabet til at bidrage til at bevare den biologiske mangfoldighed i overensstemmelse med Fællesskabets forpligtelse til at vedtage foranstaltninger til ex situ-bevaring efter artikel 9 i konventionen om den biologiske mangfoldighed;en række organisationer såsom Den Europæiske Sammenslutning af Zoologiske Haver og Akvarier har udarbejdet retningslinjer for pasning og opbevaring af dyr i zoologiske haver, som, hvor det er relevant, kan bidrage til udarbejdelse og indførelse af nationale standarder -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1FormålDette direktiv har til formål at beskytte vilde dyr og bevare den biologiske mangfoldighed ved at bestemme, at medlemsstaterne skal træffe foranstaltninger til godkendelse af og tilsyn med zoologiske haver i Fællesskabet, og således styrke de zoologiske havers rolle i forbindelse med bevaringen af den biologiske mangfoldighed.Artikel 2DefinitionI dette direktiv forstås ved "zoologiske haver" alle permanente anlæg, hvor levende dyr af vilde arter holdes med henblik på udstilling for publikum i mindst syv dage om året, men med undtagelse af cirkus, dyrehandler og virksomheder, som medlemsstaterne undtager fra kravene i dette direktiv med den begrundelse, at de ikke udstiller et betydeligt antal dyr eller arter for publikum, og at undtagelsen ikke vil bringe direktivets mål i fare.Artikel 3Krav til zoologiske haverMedlemsstaterne træffer foranstaltninger i henhold til artikel 4, 5, 6 og 7 for at sikre, at alle zoologiske haver træffer følgende bevaringsforanstaltninger:- Deltagelse i forskning, som bidrager til arternes bevaring, og/eller uddannelse i færdigheder, som er relevante for bevaringen, og/eller udveksling af oplysninger vedrørende arternes bevaring og/eller, hvor det er relevant, avl i fangenskab, genoprettelse af bestande eller genudsætning af arter i naturen.- Fremme af folkeoplysning og bevidstgørelse om bevaringen af den biologiske mangfoldighed, især ved at give oplysninger om de udstillede dyrearter og deres naturlige levesteder.- Opbevarelse af dyrene under forhold, som sigter mod at opfylde den enkelte arts biologiske og bevaringsmæssige behov, bl.a. ved at sørge for velindrettede, artsspecifikke indhegninger, og opretholdelse af en høj standard for dyrehold, herunder et omfattende program for forebyggende og helbredende dyrlægepleje og ernæring.- Forhindring af, at dyrene slipper ud, for at undgå eventuelle økologiske trusler mod naturligt hjemmehørende arter, og forhindring af udefrakommende skadedyrs indtrængen.- Føring af ajourførte journaler over den zoologiske haves samling, som er relevante for de registrerede arter.Artikel 4Godkendelse og tilsyn1. Medlemsstaterne vedtager foranstaltninger med henblik på godkendelse af og tilsyn med bestående og nye zoologiske haver for at sikre, at kravene i artikel 3 opfyldes.2. Alle zoologiske haver skal have en godkendelse inden for fire år efter direktivets ikrafttræden eller for nye zoologiske havers vedkommende, inden de åbnes for publikum.3. En godkendelse skal indeholde betingelser for håndhævelse af kravene i artikel 3. Det kontrolleres, om betingelserne overholdes, bl.a. ved regelmæssig besigtigelse, og der skal tages passende skridt til at sikre denne overholdelse.4. Før en godkendelse udstedes, afslås, forlænges eller ændres i væsentlig grad, besigtiges stedet af medlemsstaternes kompetente myndigheder for at konstatere, om betingelserne for godkendelse eller de foreslåede betingelser for godkendelse er opfyldt.5. Hvis den zoologiske have ikke er godkendt i overensstemmelse med dette direktiv, eller betingelserne for godkendelse ikke er opfyldt, skal den zoologiske have eller en del af den:a) lukkes for publikum af den kompetente myndighedog/ellerb) opfylde de relevante krav, som den kompetente myndighed fastsætter for at sikre, at betingelserne for godkendelse opfyldes.Hvis disse krav ikke opfyldes inden for en passende periode, der skal fastlægges af de kompetente myndigheder, men som ikke kan overstige to år, trækker den kompetente myndighed godkendelsen tilbage eller ændrer den og lukker den zoologiske have eller en del af den.Artikel 5Kravene for godkendelse i artikel 4 finder ikke anvendelse, såfremt en medlemsstat til Kommissionens tilfredshed kan godtgøre, at formålet med dette direktiv, jf. artikel 1, og kravene til zoologiske haver, jf. artikel 3, er opfyldt og til stadighed opretholdes ved hjælp af en ordning med regulering og registrering. En sådan ordning skal bl.a. indeholde bestemmelser om tilsyn med og lukning af zoologiske haver svarende til bestemmelserne i artikel 4, stk. 4 og 5.Artikel 6Lukning af zoologiske haverSkal en zoologisk have eller en del af den lukkes, sikrer den kompetente myndighed, at de berørte dyr behandles eller fjernes under forhold, som medlemsstaten anser for at være hensigtsmæssige og i overensstemmelse med dette direktivs formål og bestemmelser.Artikel 7Kompetente myndighederMedlemsstaterne udpeger de myndigheder, der er kompetente i forbindelse med dette direktiv.Artikel 8SanktionerMedlemsstaterne fastsætter de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af de nationale bestemmelser, der vedtages i medfør af dette direktiv. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.Artikel 9Gennemførelse1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 9. april 2002. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 10IkrafttrædenDette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 11Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 29. marts 1999.På Rådets vegneF. MÜNTEFERINGFormand(1) EFT C 204 af 15.7.1996, s. 63.(2) Europa-Parlamentets udtalelse af 29. januar 1998 (EFT C 56 af 23.2.1998, s. 34), Rådets fælles holdning af 20. juli 1998 (EFT C 364 af 25.11.1998, s. 9) og Europa-Parlamentets afgørelse af 10. februar 1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(3) EFT L 61 af 3.3.1997, s. 1. Forordningen er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2307/97 (EFT L 325 af 27.11.1997, s.1).(4) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 97/49/EF (EFT L 223 af 13.8.1997, s. 9).(5) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7. Direktivet er senest ændret ved direktiv 97/62/EF (EFT L 305 af 8.11.1997, s. 42).