Avis juridique important

|

31996L0049

Rådets direktiv 96/49/EF af 23. juli 1996 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om jernbanebefordring af farligt gods

EF-Tidende nr. L 235 af 17/09/1996 s. 0025 - 0030 L 294 31/10/1998 s. 0001 - 0775

RÅDETS DIREKTIV 96/49/EF af 23. juli 1996 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om jernbanebefordring af farligt gods RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 75,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C (3),og ud fra følgende betragtninger:(1) i årenes løb er det sket en betydelig forøgelse af jernbanebefordring af farligt gods, hvorved faren for ulykker også er tiltaget; der bør derfor gøres alt for, at denne form for transport finder sted under de sikrest mulige forhold;(2) alle medlemsstaterne har tiltrådt konventionen om internationale jernbanebefordringer (COTIF), som i appendiks B opstiller fælles regler for kontrakten om international befordring af gods med jernbane (CIM), hvis bilag 1 udgør reglementet for international befordring af farligt gods med jernbane (RID), og konventionens geografiske anvendelsesområde rækker ud over Fællesskabet;(3) denne konvention gælder ikke for national jernbanebefordring af farligt gods; det er derfor påkrævet med en ensartet anvendelse af harmoniserede sikkerhedsregler i hele Fællesskabet; dette kan mest hensigtsmæssigt opnås ved, at medlemsstaternes lovgivninger bringes på linje med RID;(4) denne indbyrdes tilnærmelse af lovgivningerne skal, under overholdelse af subsidiaritetsprincippet, foretages for at sikre et højt sikkerhedsniveau i nationale og internationale transporter, fjerne alle konkurrenceforvridende elementer ved at lette den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser overalt i Fællesskabet og skabe sammenhæng med de øvrige fællesskabsregler;(5) nærværende direktivs bestemmelser er ikke til hinder for, at Fællesskabet tilstræber en fremtidig harmonisering af klassifikationssystemerne for farlige stoffer, hvilket Fællesskabet og dets medlemsstater forpligtede sig til i overensstemmelse med målene angivet i dagsorden 21, kapitel 19, for UNCED-konferencen i juni 1992 i Rio de Janeiro;(6) der foreligger endnu ikke fællesskabslovgivning, som specifikt regulerer de sikkerhedsforhold, hvorunder biologiske agenser og genetisk modificerede organismer, der er omhandlet i direktiv 90/219/EØF (4), 90/220/EØF (5) og 90/679/EØF (6), skal transporteres;(7) bestemmelserne i dette direktiv berører ikke anvendelsen af fællesskabsbestemmelser om arbejdstageres sikkerhed og miljøbeskyttelse;(8) medlemsstaterne bør kunne anvende særlige færdselsregler for jernbanebefordring af farligt godt på deres område;(9) medlemsstaterne bør fortsat på indenlandsk jernbanebefordring af farligt gods kunne anvende regler, der afspejler De Forenede Nationers henstillinger om multimodal transport af farligt gods, så længe RID-bestemmelserne ikke er tilpasset disse regler, hvilket vil lette den intermodale transport af farligt gods;(10) hver medlemsstat bør bevare retten til at regulere eller forbyde indenlandsk jernbanebefordring af visse former for farligt gods med anden begrundelse end sikkerheden;(11) der bør tages hensyn til de strengere sikkerhedsforanstaltninger, der gælder i tunnelen under Kanalen på grund af dennes tekniske kendetegn, navnlig dens forløb og længde, og medlemsstaterne bør kunne indføre samme type foranstaltninger på situationer, hvor tilsvarende forhold gør sig gældende; visse medlemsstater bør kunne fastsætte strengere standarder for transportmateriellet på grund af temperaturforholdene i omgivelserne;(12) af hensyn til de store investeringer, der er nødvendige inden for denne sektor, bør der fastsættes en overgangsperiode, således at medlemsstaterne midlertidigt kan opretholde visse særlige nationale bestemmelser vedrørende konstruktionskrav eller krav med hensyn til anvendelse af tanke, beholdere, emballager eller med hensyn til anvendelse af farekoder;(13) der må ikke lægges hindringer i vejen for teknologiske og industrielle nyskabelser, og der bør derfor åbnes mulighed for, at der midlertidigt kan undtages fra reglerne;(14) i henhold til RID's bestemmelser kan landene indgå aftaler, der afviger fra RID, og det store antal aftaler, der er indgået bilateralt mellem medlemsstaterne, vanskeliggør den fri udveksling af serviceydelser i forbindelse med befordring af farligt gods; ved at indføje de nødvendige bestemmelser herom i bilagene til dette direktiv bør sådanne afvigelser kunne undgås; der må påregnes en overgangsperiode, hvor medlemsstaterne fortsat anvender bestående aftaler;(15) jernbanebefordring af farligt gods til og fra et tredjeland er tilladt, for så vidt som den finder sted i overensstemmelse med RID-bestemmelserne; medlemsstaterne bør dog for så vidt angår transporter til og fra republikker i det tidligere Sovjetunionen, der ikke har tiltrådt COTIF, have mulighed for at fastsætte passende bestemmelser for at opnå et sikkerhedsniveau svarende til det, der er fastsat i RID;(16) direktivet bør hurtigt kunne tilpasses til den tekniske udvikling, først og fremmest gennem vedtagelse af nye RID-bestemmelser; der bør derfor nedsættes et udvalg og fastlægges en fremgangsmåde for nært samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i dette udvalg -UDSTED FØLGENDE DIREKTIV:KAPITEL I Anvendelsesområde Artikel 11. Dette direktiv finder anvendelse på jernbanebefordring af farligt gods inden for medlemsstaterne eller mellem medlemsstaterne. Medlemsstaterne kan dog fra direktivets anvendelsesområde undtage jernbanebefordring af farligt gods, der udføres med transportmateriel, som tilhører de væbnede styrker, eller som disse er ansvarlige for.2. Bestemmelserne i dette direktiv indskrænker ikke medlemsstaternes ret til, under overholdelse af fællesskabsretten, at stille særlige sikkerhedskrav til national eller international jernbanebefordring af farligt gods, for så vidt som det pågældende område ikke er omfattet af bilaget til dette direktiv, navnlig for så vidt angår:- togtrafik- godsvognenes placering i togene inden for den nationale togtrafik- regler for drift i forbindelse med transportrelaterede operationer som f.eks. rangering eller standsning- uddannelse af personalet og forvaltning af oplysninger om det farlige gods, der befordres- særlige regler for befordring af farligt gods med passagertog.Artikel 2I dette direktiv forstås ved:- »RID«: reglementet for international befordring af farligt gods med jernbane, der findes som bilag I til appendiks B i konventionen om international jernbanebefordring (COTIF), med senere ændringer- »CIM«: fælles regler for kontrakten om international befordring af gods med jernbane, der findes som appendiks B til konventionen om international jernbanebefordring (COTIF)- »farligt gods«: stoffer og genstande, som det enten er forbudt at befordre med jernbane, eller som kun må befordres med jernbane på de særlige betingelser, der er anført i bilaget til dette direktiv- »befordring«: enhver befordring af farligt gods med jernbane, som udføres helt eller delvis på en medlemsstats område, herunder læsning, losning og overførsel til og fra en anden transportform samt stop, der er nødvendige på grund af transportbetingelserne, som er omfattet af bilaget til dette direktiv, uden at medlemsstaternes lovbestemmelser om ansvar i forbindelse med sådanne operationer berøres heraf; befordring, der udelukkende foregår inden for en virksomheds område, er ikke omfattet.Artikel 31. Farligt gods, som det efter bestemmelserne i bilaget er forbudt at befordre, må ikke befordres med jernbane, jf. dog artikel 6.2. Medmindre andet er bestemt i dette direktiv, og uden at det anfægter bestemmelser om jernbanevirksomhedernes markedsadgang eller bestemmelser, der generelt gælder for godstransport med jernbane, er jernbanebefordring af andet farligt gods tilladt, dersom den finder sted i overensstemmelse med bestemmelserne i bilaget.KAPITEL II Undtagelser, begrænsninger og fritagelser Artikel 4Medlemsstaterne kan i forbindelse med indenlandske jernbanebefordringer bevare eksisterende bestemmelser i national lov om jernbanebefordring af farligt gods, som er i overensstemmelse med FN's henstillinger om transport af farligt gods, indtil direktivets bilag er blevet revideret, så det er i overensstemmelse med disse henstillinger. Hver enkelt medlemsstat underretter Kommissionen om dette.Artikel 51. For så vidt andet ikke er fastsat i fællesskabsretten, bevarer medlemsstaterne retten til at fastsætte regler for eller forbyde befordring af visse former for farligt gods på deres område, ud fra hensyn til den nationale sikkerhed eller miljøbeskyttelse, men ikke ud fra hensyn til sikkerheden under befordringen.2. a) For så vidt angår befordring gennem tunnelen under Kanalen kan Frankrig og Det Forenede Kongerige indføre strengere bestemmelser end dem, som er fastsat i bilaget. Disse bestemmelser meddeles Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater derom.b) Finder en medlemsstat, at strengere bestemmelser bør finde anvendelse på befordring, som på dens område sker gennem tunneler, som har kendetegn svarende til tunnelen under Kanalen, underretter den Kommissionen herom. Kommissionen træffer efter proceduren i artikel 9 afgørelse om, hvorvidt den pågældende tunnel har tilsvarende kendetegn. De bestemmelser, som en medlemsstat har vedtaget, meddeles Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater derom.c) Medlemsstater, der regelmæssigt har temperaturer i omgivelserne på under - 20 °C, kan fastsætte strengere standarder med hensyn til de temperaturer, som det materiel, som er beregnet til national jernbanebefordring af farligt gods på deres område, skal kunne fungere under, indtil der i bilaget er indsat bestemmelser om passende referencetemperaturer for bestemte klimazoner.3. Finder en medlemsstat som følge af en ulykke eller et uheld, at de gældende sikkerhedsbestemmelser kan forbedres, så risikoen ved befordringen formindskes, og at der omgående bør træffes foranstaltninger, underretter den allerede på det forberedende stadium Kommissionen om de foranstaltninger, den agter at træffe. Kommissionen beslutter efter proceduren i artikel 9, om de pågældende foranstaltninger kan tillades anvendt, herunder hvor længe.4. Medlemsstaterne kan opretholde de nationale bestemmelser, der den 31. december 1996 gælder for befordring og emballering af stoffer, der indeholder dioxiner eller furaner.Artikel 61. Medlemsstaterne kan i de tilfælde, hvor den samlede befordring også indebærer sø- eller lufttransport, tillade jernbanebefordring på deres område af farligt gods, der er klassificeret, emballeret og etiketteret i overensstemmelse med de internationale krav til sø- eller lufttransport.Indgår der en sørute i en national eller international befordring, kan medlemsstaterne for at tage hensyn til de internationale regler for søtransport, herunder internationale regler for færgetransport, anvende bestemmelser, der supplerer bestemmelserne i bilaget.2. Bilagets bestemmelser om, hvordan transportdokumenter skal udformes, og om, hvilke sprog der skal benyttes ved mærkning og i de foreskrevne dokumenter, gælder ikke for befordringer inden for en medlemsstats eget område. Medlemsstaterne kan tillade brug af andre dokumenter og sprog end de i bilaget anførte for transporter, der er begrænset til deres eget område.3. Medlemsstaterne kan på deres eget område tillade brug af jernbanevogne, der er bygget før 1. januar 1997, selv om de ikke opfylder direktivets bestemmelser, hvis de er bygget i henhold til de nationale bestemmelser, der var gældende den 31. december 1996, og er vedligeholdt til det krævede sikkerhedsniveau.4. Medlemsstaterne kan opretholde de nationale bestemmelser om fremstilling og brug af samt trafik med fabriksnye tanke og beholdere, jf. klasse 2 i bilaget, som er gældende den 31. december 1996, selv om de pågældende bestemmelser afviger fra bestemmelserne i bilaget, indtil der i bilaget er tilføjet henvisninger til standarder for fremstilling og brug af tanke og beholdere af samme bindende karakter som de deri indeholdte bestemmelser, dog senest indtil den 31. december 1998. Beholdere og tanke, der er fremstillet før 1. januar 1999 og vedligeholdt til det krævede sikkerhedsniveau, kan fortsat benyttes på de oprindelige betingelser.5. Medlemsstaterne kan opretholde andre nationale bestemmelser end dem, der er omhandlet i bilaget med hensyn til referencetemperaturen ved transport på det nationale område af flydende gas og af blandinger af flydende gas, indtil bestemmelser om de rette referencetemperaturer for bestemte klimazoner er blevet indarbejdet i de europæiske standarder, og referencer til disse standarder er blevet tilføjet i bilaget.6. Medlemsstaterne kan ved befordring på eget område tillade brugen af emballage, der er fremstillet, men ikke godkendt i overensstemmelse med RID før 1. januar 1997, på betingelse af, at emballagen er mærket med fremstillingsdatoen, at den vil kunne bestå de relevante prøver i henhold til kravene i nationale bestemmelser, der var gældende den 31. december 1996, og at alle sådanne emballager vedbliver med at opfylde det nødvendige sikkerhedsniveau (hvilket indebærer prøvning og kontrol, hvis dette er påkrævet), efter følgende ordning: store metalbeholdere til bulkvarer og metaltromler med en kapacitet på over 50 l kan anvendes i et tidsrum på maksimalt 15 år fra fremstillingsdatoen; anden metalemballage og al plastemballage kan anvendes i et tidsrum på maksimalt fem år fra fremstillingsdatoen, dog ikke efter 31. december 1998.7. Medlemsstaterne kan indtil den 31. december 1998 tillade befordring på sit område af visse former for farligt gods, der er emballeret inden den 1. januar 1997, på betingelse af, at godset er klassificeret, emballeret og etiketteret i overensstemmelse med kravene i de nationale bestemmelser, der var gældende før den 1. januar 1997.8. Medlemsstaterne kan for national jernbanebefordring på eget område opretholde de bestemmelser i de nationale bestemmelser om angivelse af en farekode, der var gældende den 31. december 1996, i stedet for det i bilaget krævede fareidentifikationsnummer.9. Medlemsstaterne kan efter høring af Kommissionen opretholde lempeligere bestemmelser end de i bilaget anførte, for så vidt angår national jernbanebefordring af små mængder af visse former for farligt gods med undtagelse af stoffer, der er radioaktive i mellemsvær eller svær grad.10. Medlemsstaterne kan på deres område give tilladelse til exceptionel transport af farligt gods i enkeltstående tilfælde, eller befordring, som er forbudt i henhold til bilaget, eller som udføres under andre betingelser end de i bilaget anførte.11. Under iagttagelse af fællesskabsretten berører dette direktiv ikke medlemsstaternes ret til, efter høring af Kommissionen, på nøje definerede strækninger på deres område at tillade regelmæssige befordringer af farligt gods, der indgår i en bestemt industriel proces, og som er forbudt i henhold til bilaget, eller som udføres under andre betingelser end de i bilaget anførte, når disse befordringer er af lokal karakter og er underkastet streng kontrol på klart definerede vilkår.12. Medlemsstaterne kan midlertidigt undtage fra bilagets bestemmelser, for at der på deres område kan udføres forsøg, der er nødvendige for at tilpasse disse bestemmelser til den teknologiske og industrielle udvikling, forudsat at sikkerheden ikke derved tilsidesættelses. Kommissionen underrettes derom, og den underretter de øvrige medlemsstater derom.De midlertidige undtagelser, som medlemsstaternes kompetente myndigheder beslutter på grundlag af bilaget, udformes som en multilateral aftale, som den myndighed, der tager initiativet til aftalen, foreslår samtlige medlemsstaters myndigheder at indgå. Kommissionen underrettes herom.Undtagelserne i første og andet afsnit tillades uden forskelsbehandling på grundlag af afsenderens, transportørens og modtagerens nationalitet og forretningssted; de gælder i højst fem år og kan ikke forlænges.13. Medlemsstaterne kan indtil senest den 31. december 1998 anvende aftaler, der allerede er indgået med andre medlemsstater, uden forskelsbehandling på grundlag af afsenderens, transportørens og modtagerens nationalitet og forretningssted. For undtagelser efter denne dato gælder bestemmelserne i stk. 12.14. Under iagttagelse af fællesskabsretten berører dette direktiv ikke medlemsstaternes ret til, efter høring af Kommissionen, i forbindelse med lokal befordring over korte afstande, som foregår inden for afgrænsede områder i havne eller lufthavne eller på industriområder, at tillade befordring af farligt gods på mindre strenge betingelser end de i bilaget anførte.Artikel 71. Med forbehold for nationale bestemmelser og fællesskabsbestemmelser om markedsadgang skal jernbanebefordring af farligt gods mellem Fællesskabets område og tredjelande finde sted i overensstemmelse med RID-bestemmelserne.1. Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes ret til, efter at have underrettet Kommissionen, for deres område at vedtage bestemmelser for jernbanebefordring af farligt gods fra og til republikker i det tidligere Sovjetunionen, der ikke er kontraherende parter i COTIF. Disse bestemmelser gælder kun for jernbanebefordring af farligt gods (i pakker, som bulkvarer eller i tankjernbanevogne) med jernbanevogne, der er tilladt i en stat, der ikke er kontraherende part i COTIF. De berørte medlemsstater vil gennem passende foranstaltninger og forpligtelser garantere, at der opretholdes et sikkerhedsniveau, der svarer til RID-bestemmelserne. For visse medlemsstaters vedkommende gælder bestemmelserne i dette afsnit kun for tankjernbanevogne.KAPITEL III Afsluttende bestemmelser Artikel 8Ændringer, der måtte være nødvendige for at tilpasse bilaget til den videnskabelige og tekniske udvikling på de af direktivet omfattede områder, især som følge af ændringer af RID, vedtages efter proceduren i artikel 9.Artikel 91. Kommissionen bistås af det udvalg for transport af farligt gods, der er nedsat ved artikel 9 i direktiv 94/55/EF (7), i det følgende benævnt »udvalget«, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.3. a) Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.b) Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionens straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissionen.Artikel 101. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1997. De underretter straks Kommissionen herom.Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de love og administrative bestemmelser, som de vedtager på det af direktivet omfattede område.Artikel 11Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 12Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 1996.På Rådets vegneI. YATESFormand(1) EFT nr. C 389 af 31. 12. 1994, s. 15, samt det ændrede forslag af 3. oktober 1995 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).(2) EFT nr. C 236 af 11. 9. 1995, s. 36.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 13. juli 1995 (endnu ikke offentliggjort i Tidende), Rådets fælles holdning af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende) og Europa-Parlamentets beslutning af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende).(4) EFT nr. L 117 af 8. 5. 1990, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 94/51/EF (EFT nr. L 297 af 18. 11. 1994, s. 29).(5) EFT nr. L 117 af 8. 5. 1990, s. 15. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 94/15/EF (EFT nr. L 103 af 22. 4. 1994, s. 20).(6) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1990, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 95/30/EF (EFT nr. L 155 af 6. 7. 1995, s. 41).(7) EFT nr. L 319 af 12. 12. 1994, s. 7.Bilag A og B til Rådets direktiv 96/49/EF(1) som meddelt i Kommissionens direktiv 2001/6/EF(2) om tredje tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 96/49/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad jernbane(3)Del 1GENERELLE BESTEMMELSERKAPITEL 1.1Gyldighed og anvendelsesområde1.1.1. OpbygningBilaget til dette direktiv består af syv dele, del 1 til 7.Hver del er inddelt i kapitler, og hvert kapitel er inddelt i afsnit og underafsnit. I hver del indgår nummeret på delen i numrene på kapitlerne, afsnittene og underafsnittene. F.eks. er del 4, kapitel 2, afsnit 1, nummereret "4.2.1".1.1.2. GyldighedsområdeI overensstemmelse med artikel 3 fastlægger bilaget til dette direktiv:a) Farligt gods, som er udelukket fra transport.b) Farligt gods, som er tilladt til transport, og de hertil knyttede betingelser (herunder undtagelser), navnlig mht.:- klassificering af gods (herunder klassifikationskriterier og relevante prøvningsmetoder)- anvendelse af emballager (herunder sammenpakning)- anvendelse af tanke (herunder fyldning)- klargøring til forsendelse (herunder mærkning af kolli (påskrifter og faresedler), mærkning af transportmidler (skilte og faresedler), såvel som påkrævet dokumentation og oplysninger)- bestemmelser om konstruktion, prøvning og godkendelse af emballager og tanke, og- anvendelse af transportmidler (herunder på- og aflæsning og sammenlæsning).1.1.3. Undtagelser1.1.3.1. Undtagelser vedrørende transportens karakterBestemmelserne i dette direktiv finder ikke anvendelse for:a) Transport af farligt gods foretaget af private personer, når det pågældende gods er emballeret til detailsalg og er beregnet til deres personlige eller hjemlige brug eller til fritids- eller sportsaktiviteter.b) Transport af maskineri eller udstyr, der ikke er nævnt i dette direktiv, og som indeholder farligt gods i deres indre eller funktionelle udstyr.c) Transport udført af virksomheder, der som en underordnet aktivitet i forhold til deres hovedaktivitet, transporterer farligt gods, f.eks. leveringer til bygge- eller entreprenørarbejdspladser, eller i relation til overvågning, reparation eller vedligeholdelse, i mængder på højst 450 liter pr. emballage og inden for de mængdegrænser, som er angivet i den efterfølgende tabel:>TABELPOSITION>I foranstående tabel forstås ved "maksimalt samlet mængde per transporterende enhed":- For genstande, bruttovægt i kg (for genstande i klasse 1: nettovægt i kg af det eksplosive stof).- For faste stoffer, fordråbede gasser, kølede fordråbede gasser og under tryk opløste gasser, nettovægt i kg.- For væsker og komprimerede gasser, beholderes nominelle kapacitet i liter (se definitionen i afsnit 1.2.1).Hvor farligt gods fra forskellige transportkategorier transporteres i samme transporterende enhed, må summen af- mængden af stoffer og genstande fra transportkategori 1 multipliceret med "50", og- mængden af stoffer og genstande fra transportkategori 1, klassificeret under de i note a) til tabellen i punkt 1.1.3.6.3 angivne UN-numre, multipliceret med "20", og- mængden af stoffer og genstande fra transportkategori 2 multipliceret med "3", og- mængden af stoffer og genstande fra transportkategori 3ikke overstige "1000".Ved anvendelsen af dette underafsnit skal der ikke tages hensyn til farligt gods, der er undtaget i henhold til underafsnittene 1.1.3.2 til 1.1.3.5.Transport, som udføres af sådanne virksomheder med henblik på egen forsyning eller ekstern eller intern distribution, er dog ikke omfattet af fritagelsen.d) Transport, der udføres af eller under tilsyn af beredskabstjenesterne.e) Nødtransport beregnet til at redde menneskeliv eller beskytte miljøet, forudsat at alle foranstaltninger er truffet for at sikre, at en sådan transport udføres på fuldstændig sikker måde.ANM.:Mht. radioaktive stoffer se punkt 2.2.7.1.2.1.1.3.2. Undtagelser vedrørende transport af gasserBestemmelserne i dette direktiv finder ikke anvendelse for:a) Gasser, der indeholdes i tankene på et køretøj, der udfører en transportfunktion, og som er bestemt til køretøjets fremdrift eller til driften af en del af dets udstyr (f.eks. køleudstyr).b) Gasser i brændstoftanke i transporterede køretøjer. Brændstofhanen mellem gastank og motor skal være lukket, og den elektriske forbindelse skal være afbrudt.c) Gasser hørende til gruppe A og O (i henhold til underafsnit 2.2.2.1), hvis tryk i beholderen eller tanken, ved en temperatur på 15 °C, ikke overstiger 200 kPa (2 bar), og som er fuldstændig gasformige under transport. Dette omfatter enhver art beholder eller tank, f.eks. også dele af maskineri og apparatur.d) Gasser i det udstyr, der anvendes til køretøjets drift (f.eks. ildslukkere eller luftfyldte dæk, både som reservedele og som last).e) Gasser i specialudstyr på køretøjerne, og som er nødvendige for driften af specialudstyret under transporten (køleanlæg, fisketanke, varmeapparater osv.) ligesom ekstra beholdere for sådant udstyr eller tomme urensede udskiftningsbeholdere, der transporteres i samme transporterende enhed.f) Tomme urensede faste tryktanke, der transporteres på betingelse af, at de er hermetisk lukkede.g) Gasser indeholdt i fødevarer eller drikkevarer.1.1.3.3. Undtagelser vedrørende transport af flydende brændstofferBestemmelserne i dette direktiv finder ikke anvendelse for brændstof, der befinder sig i transportmidlers brændstoftanke og er beregnet til fremdrift eller til drift af særligt udstyr (f.eks. køleanlæg). Brændstofhanen mellem motor og brændstoftank på motorcykler og knallerter, hvis tanke indeholder brændstof, skal være lukket under transporten; de nævnte køretøjer skal endvidere læsses oprejst og sikres mod at vælte.1.1.3.4. Undtagelser vedrørende særbestemmelser eller farligt gods emballeret som begrænsede mængder1.1.3.4.1. Visse særlige bestemmelser i kapitel 3.3 undtager helt eller delvist transport af specifikt farligt gods fra bestemmelserne i dette direktiv. Undtagelsen finder anvendelse, når der i kolonne (6) i tabel A i kapitel 3.2 er refereret til den pågældende særlige bestemmelse for det pågældende farlige gods.1.1.3.4.2. Der kan gælde undtagelser for visse typer farligt gods, der er emballeret som begrænsede mængder, forudsat at forskrifterne i kapitel 3.4 er opfyldt.ANM.:Mht. radioaktive stoffer se underafsnit 2.2.7.1.2.1.1.3.5. Undtagelser vedrørende tomme urensede emballagerTomme urensede emballager, herunder tomme IBC'er og storemballager, som har indeholdt stoffer hørende til klasse 2, 3, 4.1, 5.1, 6.1, 8 og 9 er ikke undergivet forskrifterne i dette direktiv, hvis der er truffet tilfredsstillende foranstaltninger til at ophæve enhver farerisiko. Farerisici anses for at være ophævet, hvis der er truffet tilfredsstillende foranstaltninger til at ophæve alle de farerisici, der er tillagt klasserne 1 til 9.1.1.4. Anvendelse af andre regelsæt1.1.4.1. Generelt1.1.4.1.1. Indførsel af farligt gods på en medlemsstats område kan være underlagt forskrifter eller forbud, som er udstedt med anden baggrund end hensynet til sikkerhed under transporten. Disse forskrifter og forbud skal bekendtgøres på hensigtsmæssig måde.Særlig skal, foruden de i dette bilag foreskrevne angivelser og attester, også de erklæringer være givet i fragtbrevet og de ledsagepapirer vedlagt, som fordres efter myndighedernes forskrifter.1.1.4.2. Transport i en transportkæde, omfattende sø- eller lufttransportKolli, containere, UN-tanke og tankcontainere samt vogne indeholdende en vognladning kolli med kun en slags gods, skal - selvom de ikke helt opfylder kravene til emballering, sammenpakning, mærkning af kolli (påskrifter og faresedler) samt mærkning med orangefarvede skilte og faresedler, men som er i overensstemmelse med kravene i IMDG koden eller ICAO Technical Instructions - accepteres til transport i en transportkæde omfattende sø- eller lufttransport på følgende betingelser:a) Såfremt kolliene ikke er mærket med påskrifter og faresedler i overensstemmelse med dette direktiv, skal de mærkes med påskrifter og faresedler i overensstemmelse med forskrifterne i IMDG koden eller ICAO Technical Instructions.b) Forskrifterne i IMDG koden eller ICAO Technical Instructions finder anvendelse på sammenpakning i et kolli.c) Hvad angår transport i en transportkæde omfattende søtransport, skal containere, UN-tanke og tankcontainere samt vogne indeholdende en vognladning kolli med kun en slags gods, hvis de ikke er mærket med faresedler og orangefarvede skilte i overensstemmelse med kapitel 5.3 i dette direktiv, være mærket og forsynet med faresedler i overensstemmelse med kapitel 5.3 i IMDG-koden. For tomme urensede UN-tanke og tankcontainere gælder denne bestemmelse også for den efterfølgende overførsel til en rensestation.Denne afvigelse gælder ikke for gods, der klassificeres som farligt gods i klasserne 1 til 8 i henhold til dette direktiv og anses for at være ikke-farligt i henhold til de relevante forskrifter i IMDG koden eller ICAO Technical Instructions.ANM.:Mht. de informationer, der skal angives i transportdokumentet, se punkt 5.4.1.1.7. Mht. containerpakkeattesten, se afsnit 5.4.2.1.1.4.3. Anvendelse af UN-tanke godkendt til søtransportUN-tanke, der ikke opfylder kravene i kapitel 6.7 eller 6.8, men som er fremstillet og godkendt før 1. januar 2003 i overensstemmelse med bestemmelserne (herunder overgangsbestemmelserne) i IMDG koden (Amendment 29-98), kan anvendes indtil 31. december 2009, forudsat at de opfylder de relevante bestemmelser i IMDG koden (Amendment 29-98) vedrørende inspektion og prøvninger, og at de instruktioner, der refereres til i kolonne (12) og (14) i kapitel 3.2 i IMDG koden (Amendment 30-00) er efterlevet fuldt ud. De kan fortsat anvendes efter 31. december 2009, såfremt de opfylder de relevante bestemmelser i IMDG koden vedrørende inspektion og prøvninger, men det er en forudsætning at instruktionerne i kolonne (10) og (11) i tabel A i kapitel 3.2 og forskrifterne i kapitel 4.2 er fulgt.ANM.:Mht. de informationer, der skal angives i transportdokumentet, se punkt 5.4.1.1.8.1.1.4.4. Huckepack-trafik (Piggyback)Farligt gods må også transporteres i huckepack-trafik efter nedenstående bestemmelser.De til jernbanetransport overgivne vejkøretøjer samt deres indhold skal overholde forskrifterne i direktiv 94/55/EF(4), ændret ved direktiv 2001/7/EF(5).Følgende stoffer er dog ikke tilladt transporteret i huckepack-trafik:- eksplosivstoffer i forenelighedsgruppe A, klasse 1 (UN-numrene 0074, 0113, 0114, 0129, 0130, 0135, 0224 og 0473);- selvnedbrydende stoffer, der kræver en temperaturkontrol, klasse 4.1 (UN-numrene fra og med 3231 til og med 3240);- organiske peroxider, for hvilke der kræves en temperaturkontrol, klasse 5.2 (UN-numrene fra og med 3111 til og med 3120);- svovltrioxid med en renhedsgrad på mindst 99,95 %, der transporteres uden inhibitorer i tanke, klasse 8 (UN 1829).ANM.:Vedrørende anbringelse af faresedler på de i huckepack-trafik anvendte bærevogne, se underafsnit 5.3.1.3. Vedrørende angivelser i fragtbrev og de skriftlige anvisninger, der kræves i afsnit 5.4.3 i bilag A til direktiv 94/55/EF, se punkt 5.4.1.1.9.1.1.4.5. Andre transportformer end jernbanetransport1.1.4.5.1. Hvis en vogn under udførelsen af en transport, der er undergivet dette direktiv, på en del af strækningen befordres på anden måde end ved jernbanetransport, gælder på denne del af strækningen alene de nationale eller internationale regler, der måtte findes for farligt gods, der transporteres på den pågældende måde.1.1.4.5.2. De berørte medlemsstater kan træffe aftale om at anvende bestemmelserne i dette direktiv på en delstrækning, hvor en vogn transporteres på anden måde end at køre på skinner, evt. suppleret med tillægsbestemmelser, hvis parterne finder det nødvendigt, og forudsat, at en sådan aftale ikke strider imod de gældende internationale regler for transport af farligt gods på den transportmåde, som anvendes på delstrækningen.KAPITEL 1.2Definitioner og måleenheder1.2.1. DefinitionerANM.:1. Dette afsnit indeholder alle generelle eller specifikke definitioner.2. De i dette afsnit angivne begreber, som er skrevet med kursiv, er defineret andetsteds i definitionsoplistningen.I dette direktiv forstås ved:AADR: Den europæiske overenskomst om international transport af farligt gods ad vej, inkl. de særaftaler, som er indgået af alle de af transporten berørte stater.Aerosoler: Se "Aerosoldispensere".Aerosoldispensere: Alle ikke-genopfyldelige beholdere af metal, glas eller plast, som under tryk indeholder en gas eller en blanding af gasser, med eller uden en væske, pasta eller pulver, og monteret med en udløsningsanordning, der lader indholdet blive udsprøjtet som faste eller flydende partikler i suspension i en gas, som et skum, pasta eller pulver eller i flydende tilstand eller i gasfase.Affald: Stoffer, opløsninger, blandinger eller genstande, for hvilke der ikke er forudsat nogen direkte anvendelse, men som transporteres med henblik på oparbejdning, deponering, forbrænding eller andre bortskaffelsesmetoder.Afsender: En virksomhed, som enten på egne eller tredjeparts vegne afsender farligt gods. Såfremt transporten udføres i henhold til en kontrakt herom, er afsender den afsender, der er angivet i denne kontrakt.Aftagelig tank: En tank, der er tilpasset særlige anordninger på vognen, og som kun kan tages af vognen efter frigørelse af fastholdelsesanordningerne.BBakke: (klasse 1) (eng.: tray/tysk: Horde): Plade af metal, plast, pap eller andet egnet materiale, der er anbragt i mellememballagen eller den indvendige eller ydre emballage og giver tæt tilslutning i en sådan emballage. Bakkens overflade kan formes på en sådan måde, at emballager eller genstande kan indsættes, fastholdes og være adskilt fra hinanden.Batterivogn/batterikøretøj: En vogn monteret med elementer, som er indbyrdes forbundet med et samlerør og permanent fastgjort til den transporterende enhed. Følgende elementer anses for at være elementer i en batterivogn: Flasker, rør, flaskebatterier (også kaldet rammer), trykfade og tanke med en kapacitet på mere end 450 liter beregnet til transport af gasser hørende til klasse 2.Beholder (klasse 1): En betegnelse, der omfatter kasser, flasker, dåser, tromler, krukker og rør inklusive enhver lukkeanordning, som anvendes til den indvendige emballage eller mellememballagen.Beholder (alle klasser, bortset fra klasse 1) (eng.: receptacle/tysk: Gefäss): Indretninger beregnet til at indeholde og opbevare stoffer eller genstande, inklusive eventuelle lukkeanordninger. Denne definition finder ikke anvendelse på råtanke.(Se også "Gaspatroner", "Indvendige beholdere", "Kryogenbeholdere" og "Stiv indvendig beholder".)ANM.:Beholdere til gasser hørende til klasse 2 er flasker, rør, trykfade, kryogenbeholdere og flaskebatterier.Beregningstryk: Et fiktivt tryk, som mindst er lig med prøvningstrykket, men som i større eller mindre grad kan overstige arbejdstrykket afhængig af den fare, der er forbundet med det transporterede stof. Det beregnede tryk anvendes udelukkende ved fastsættelsen af tankens vægtykkelse uafhængigt af enhver udvendig eller indvendig forstærkningsanordning (se også "Fyldningstryk", "Maksimalt arbejdstryk (overtryk)", "Prøvningstryk" og "Tømningstryk").ANM.:Mht. UN-tanke, se kapitel 6.7.Beskyttet IBC: (for IBC'er af metal): En IBC forsynet med yderligere sikring mod stød, idet beskyttelsen f.eks. består af en flerlags- (sandwich) eller dobbeltvægskonstruktion eller en ramme med et metalgitter.Betjeningsudstyr::a) For tanke: Fyldnings-, tømnings- og udluftningsanordninger, sikkerhedsudstyr, opvarmningsanordninger og varmeisolering samt måleinstrumenter.ANM.:Mht. UN-tanke, se kapitel 6.7.b) For elementerne i et batterikøretøj eller en MEGC: Fyldnings- og tømningsanordninger (herunder samlerøret), sikkerhedsudstyr og måleinstrumenter.c) For IBC'er: Fyldnings- og tømningsanordninger, samt, afhængig af type, trykudlignings- eller udluftningsanordninger, sikkerhedsudstyr, varme- og varmeisolerende anordninger samt måleinstrumenter.Betegnelse: Se hhv. "Officiel godsbetegnelse" og "Teknisk betegnelse".Biologisk navn: Se "Teknisk betegnelse".Bjærgningsemballage: Særlig emballage, der er i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i kapitel 6.1, og hvori beskadigede, defekte eller utætte kolli med farligt gods, eller farligt gods, der er spildt eller sivet ud, anbringes med henblik på transport til genindvinding eller bortskaffelse.Blikemballage: Emballage med cirkulært, elliptisk, rektangulært eller polygonisk tværsnit (også konisk) og emballage med konisk top eller spandformet emballage af et metal med en vægtykkelse på mindre end 0,5 mm, (f.eks. hvidblik), plan eller konveks bund og en eller flere åbninger, og som ikke er omfattet af definitionerne på tromler og dunke.Blødt stål: (eng.: mild steel/tysk: Baustahl): Se "Konstruktionsstål".Brandfarlige komponent: (i forbindelse med aerosoler og gaspatroner): En gas, der er brandfarlig i luft ved normalt tryk, eller et stof eller et præparat i flydende form, der har et flammepunkt mindre end eller lig med 100 °C.Bulktransport: Transport af uemballerede faste stoffer og genstande i vogne og containere. Betegnelsen dækker hverken emballeret gods eller stoffer, der transporteres i tanke.CCIM: CIM er den franske forkortelse for "Fælles regler for kontrakten om international transport af gods med jernbane", som er bilag B til COTIF-konventionen; CIM kan evt. være angivet som FR/CIM. Se også "COTIF-konventionen"Container: En transportindretning (løftbar rammekonstruktion eller en anden lignende konstruktion), som er:- modstandsdygtig og holdbar og således egnet til gentagen anvendelse,- konstrueret med henblik på at lette transport af gods med et eller flere transportmidler uden omladning,- forsynet med anordninger, der gør den let at håndtere, specielt ved omladning fra et transportmiddel til et andet og- konstrueret på en sådan måde, at den er let at fylde og tømme.(Se også "Lille container", "Lukket container", "Overdækket container", "Stor container" og "Åben container").ANM.:Begrebet "container" omfatter ikke konventionelle emballager, IBC'er, tankcontainere eller vogne.Et veksellad er en containe: som i overensstemmelse med Europæisk Standard EN 283:1991 har følgende karakteristika:- de er styrkemæssigt konstrueret til transport med jernbane eller ad vej over land eller med roll-on roll-off skib,- de kan ikke stables og- de har egne støtteben, således at de ved hjælp af udstyr ombord på køretøjet kan afsættes til henstand på disse ben hhv optages derfra; dermed er også omladning fra et køretøj til et andet mulig uden løft.COTIF-konventionen: Konvention af 9. maj 1980 om internationale jernbanebefordringer (COTIF) med tilknyttede bilag A for personbefordring (CIV) og bilag B "Fælles regler for kontrakten om international befordring af gods med jernbane (CIM)".CSC: "International Convention for Safe Containers" (Geneve, 1972), som siden ændret; udgivet af "the International Maritime Organization (IMO)", London.DDunk: Metal- eller plastemballage med rektangulært eller polygonisk tværsnit og med en eller flere åbninger.EEU-direktiv/(EF-direktiv): Bestemmelser fastsat af de kompetente institutioner i den Europæiske Union (tidl: det Europæiske Fællesskab) og som for hver enkelt medlemsstat, de retter sig mod, med hensyn til de resultater som skal opnås, er bindende for så vidt angår det resultat, der skal opnås, men hvor det er overladt til de nationale myndigheder at vælge udformningen og metoderne.Ekstra ydre emballage (eng.: overpack/tysk: Umverpackung): En omslutning, der anvendes af én enkelt afsender til at samle et eller flere kolli til én enkelt enhed, der er lettere at håndtere og stuve under transport.Eksempler på ekstra ydre emballager:a) en lastebakke som f.eks. en palle, på hvilken flere kolli placeres eller stables og fastgøres med et plastbånd, krympefolie eller strækfolie eller med andre passende midler, ellerb) en ydre beskyttelsesemballage, som f.eks. en kasse eller en tremmekasse.ANM.:Mht. radioaktive stoffer, se underafsnit 2.2.7.2.Emballage: Beholderen og ethvert andet element eller materiale, der kræves, for at beholderen kan opfylde sin funktion som beholder.Se også "Blikemballage", "Bjærgningsemballage", "Genanvendt emballage", "Indvendig emballage", "Kombinationsemballage", "Komposit emballage (glas, porcelæn eller stentøj)", "Komposit emballage (plastmateriale)", "Mellememballage", "Mellemstor bulkcontainer (IBC)" "Refabrikeret emballage", "Rekonditioneret emballage", "Storemballage", "Støvtæt emballage" og "Ydre emballage",.ANM.:Mht. radioaktive stoffer, se underafsnit 2.2.7.2.Emballagegruppe: En gruppe, visse stoffer og genstande er tildelt med henblik på emballering i overensstemmelse med deres farlighed. Emballagegrupperne har følgende betydning, som er uddybet i del 2:Emballagegruppe I: Meget farlige stoffer.Emballagegruppe II: Farlige stoffer.Emballagegruppe III: Mindre farlige stoffer.ANM.:Også visse genstande, der indeholder farligt gods, er tildelt en emballagegruppe.FFarlig reaktion:a) forbrænding og/eller udvikling af stor varme,b) udvikling af brandfarlige, kvælende, oxiderende og/eller giftige gasser,c) dannelse af ætsende stoffer,d) dannelse af ustabile stoffer ellere) farlig trykstigning (kun for tanke).Farligt gods: Stoffer og genstande, som ifølge dette direktiv ikke, eller kun på visse betingelser, må gøres til genstand for transport.Fast stof: Et stof, soma) har et smeltepunkt eller et begyndelsessmeltepunkt på over 20 °C ved et tryk på 101,3 kPa, ellerb) ikke er flydende i henhold til prøvningen beskrevet i ASTM D 4359-90, eller er pastaagtigt i henhold til de kriterier, der finder anvendelse for prøvningen til bestemmelse af viskositet (penetrometerprøven), som beskrevet i afsnit 2.3.4.Fast tank: En tank, der har en kapacitet på mere end 1000 liter, og som er sammenbygget med en vogn (herefter kaldet tankvogn), eller som udgør en del af vognens stel.Flammepunkt: Den laveste temperatur af en væske ved hvilken dampene fra væsken danner en brandfarlig blanding med luft.Flaske (eng.: cylinder/tysk: Flasche): Transportabel trykbeholder med en kapacitet, der ikke overstiger 150 liter.Flaskebatteri (også kaldet "ramme") (eng.: bundle of cylinders (frame)/tysk: Flaschenbündel): Transportabel samling af flasker, der er indbyrdes forbundet med et samlerør, og som holdes godt fast sammen.Fleksibel IBC: Et korpus af film, vævet stof eller andet fleksibelt materiale eller sammensætninger heraf, og hvis det er nødvendigt en indvendig belægning eller foring, samt dertil hørende betjeningsudstyr og håndteringsanordninger.FN: Forenede nationer, se UN (United Nations).FN-nummer: Se "UN-nummer".FN's Anbefalinger for Transport af Farligt Gods: Se "UN Model Regulations".FN's Modelbestemmelser: Se "UN Model Regulations".Foring: Et hylster eller en sæk, som indsættes i en emballage, herunder storemballage eller IBC, men som ikke udgør en integreret del af denne eller af lukkeanordningerne til dennes åbninger.Forsendelse: Et enkelt eller flere kolli eller enhver last af farligt gods, der af en afsender frembydes til transport.Fyldningstryk: Det højeste faktiske tryk i tanken ved fyldning under tryk (se også "Beregningstryk", "Maksimalt arbejdstryk (overtryk)", "Prøvningstryk" og "Tømningstryk").GGas: Et stof, der:a) ved 50 °C har et damptryk, der er højere end 300 kPa (3 bar), ellerb) er fuldstændig på gasform ved 20 °C og et standardtryk på 101,3 kPa.Gaspatron: Ikke-genopfyldelig beholder, der under tryk indeholder en gas eller en blanding af gasser. Den kan monteres med en ventil.Genanvendt emballage (eng.: reused packaging/tysk: Wiederverwendete Verpackung): En emballage, som er blevet undersøgt og fundet fri for fejl, som har betydning for evnen til at modstå den specificerede prøvning. Begrebet indbefatter emballager, som fyldes med det samme eller et lignende indhold, og som bliver transporteret i et lukket retursystem kontrolleret af afsenderen af produktet.HHermetisk lukket tank: Tank, hvis åbninger er lukket hermetisk, og som ikke er forsynet med sikkerhedsventiler, sprængskiver eller andre lignende sikkerhedsanordninger. Tanke med sikkerhedsventiler, foran hvilke der er anbragt sprængskiver, betragtes som hermetisk lukkede. Ventiler uden mellemindskudte sprængskiver til forhindring af et utilladeligt tryk i det indre af tanken er dog tilladt, såfremt tanken efter de særlige bestemmelser i kapitel 4.3 ikke må være lufttæt under transporten.Huckepack-trafik: Transport af vejkøretøjer (stående på egne hjul) på jernbanevogne.Håndteringsanordning (til fleksible IBC'er): Enhver form for løftestrop, slynge, løfteøje eller ramme fastgjort til IBC'ens korpus, eller formet som en integreret del af IBC'ens korpus.IIBC: Se "Mellemstor bulkcontainer".IBC af metal: Et korpus af metal samt dertil hørende betjeningsudstyr og støtteindretninger.IBC af pap: Et korpus af pap med eller uden separate øvre eller nedre låg, om fornødent med en indvendig foring (men ingen indvendig emballage), samt dertil hørende betjeningsudstyr og støtteindretninger.IBC af stiv plast: Et stift plastkorpus, som kan være udstyret med en støtteindretning samt dertil hørende betjeningsudstyr.IBC af træ: Et stift eller sammenklappeligt korpus af træ med en indvendig foring (men ingen indvendig emballage), samt dertil hørende betjeningsudstyr og støtteindretninger.ICAO Tecnical Instructions: "the Technical Instructions for the Safe Transport of Dangerous Goods by Air", som komplementerer bilag 18 til Chicago-konventionen (Convention on International Civil Aviation) (Chicago 1944), udgivet af "the International Civil Air Organization (ICAO)" i Montreal.IMDG-koden: "the International Maritime Dangerous Goods Code" til implementering af kapitel VII, del A i SOLAS-konventionen ("International Convention for the Safety of Life at Sea", 1974), udgivet af "the International Maritime Organization (IMO)" i London.Indvendig beholder: Beholder, der kræver en ydre emballage for at kunne opfylde deres funktion som beholdere.Indvendig emballage: Emballage, der kun må transporteres i en ydre emballage.JJernbaneinfrastruktur: Alle spor og faste anlæg, i det omfang de er nødvendige til jernbanetrafik og trafiksikkerhed.KKasse: Emballage med hele rektangulære eller polygonale flader, fremstillet af metal, træ, krydsfiner, spån- og fiberplade, pap, plast eller andet egnet materiale. Små åbninger med det formål at lette håndteringen eller åbningen eller for at opfylde klassificeringskravene er tilladt, så længe de ikke forringer emballagens anvendelighed til transport.Kolli: Emballeringsprocessens færdige produkt, bestående af emballagen eller IBC'en eller storemballagen og dens indhold færdiggjort til afsendelse. Betegnelsen dækker såvel beholdere til gasser, som defineret i dette afsnit, som genstande, der pga. deres størrelse, vægt eller form kan transporteres uemballeret eller på understel, i tremmekasser eller i håndteringsanordninger. Betegnelsen finder hverken anvendelse på uemballerede stoffer, der transporteres i bulk, eller stoffer, der transporteres i tank.ANM.:Mht. radioaktive stoffer, se underafsnit 2.2.7.2..Kombinationsemballage (eng.: combination packaging/tysk: Zusammengesetzte Verpackung): En kombineret transportemballage bestående af en eller flere indvendige emballager fast nedpakket i en ydre emballage i overensstemmelse med underafsnit 4.1.1.5 (og 4.1.3.1).ANM.:"Det indvendige" af en kombinationsemballage betegnes altid som "indvendige emballager" og ikke som "indvendige beholdere". En glasflaske er et eksempel på en sådan "indvendig emballage".Kompetent myndighed: Den myndighed eller de myndigheder eller det organ eller de organer, som af en stat i hvert enkelt tilfælde er udpeget som kompetent i overensstemmelse med statens nationale lovgivning.Komposit IBC med indvendig beholder af plast (eng.: composite IBC with plastics inner receptacle/tysk: Kombinations-IBC mit Kunststoff-Innenbehälter): En IBC bestående af støtteindretninger i form af en formstabil ydre indfatning, der omgiver en indvendig beholder af plast, samt betjeningsudstyr eller andre støtteindretninger. Den er konstrueret således, at den indvendige beholder og den udvendige indfatning, når disse først er samlet, udgør og anvendes som en enkelt enhed, der kan fyldes, opbevares, transporteres eller tømmes som sådan.Komposit emballage (glas, porcelæn eller stentøj) (eng.: composite packaging (glass, porcelain or stoneware)/tysk: Kombinationsverpackung (Glas, Porzellan oder Steinzeug): Emballage bestående af en indvendig glas-, porcelæns- eller stentøjsbeholder og en ydre emballage (af metal, træ, pap, plastmateriale, skumplast osv.). Når en sådan emballage først er samlet udgør den en uadskillelig enhed, som fyldes, opbevares, afsendes og tømmes som en sådan.ANM.:"Det indvendige" af en komposit emballage betegnes sædvanligvis som "indvendige beholdere". F.eks. er "det indvendige" af en 6HA1 (komposit emballage, plastmateriale) en sådan "indvendig beholder", idet den normalt ikke er konstrueret til at rumme noget uden sin "ydre emballage", og følgelig er den ikke en "indvendig emballage".Komposit emballager (plastmateriale) (eng.: composite packaging (plastics material)/tysk: Kombinationsverpackung (Kunststoff): Emballage bestående af en indvendig plastbeholder og en ydre emballage (af metal, pap, krydsfiner osv.). Når en sådan emballage først er samlet udgør den en uadskillelig enhed, som fyldes, opbevares, afsendes og tømmes som en sådan.ANM.:Se anmærkningen under "Komposit emballage (glas, porcelæn eller stentøj)".Konstruktionsstål (eng.: mild steel/tysk: Baustahl): Er stål med en minimum-trækbrudstyrke på mellem 360 N/mm2 og 440 N/mm2.ANM.:Mht. UN-tanke, se kapitel 6.7.Korpus (for alle typer af IBC'er, undtagen komposit IBC'er): Selve beholderen inklusive dens åbninger samt disses lukkeanordninger, men eksklusive betjeningsudstyr.Kryogenbeholder: Transportabel termisk isoleret trykbeholder til kølede fordråbede gasser med en kapacitet på ikke over 1000 liter.Kvalitetssikring: Et systematisk overvågnings- og inspektionsprogram, som anvendes af en organisation eller virksomhed, med det formål at yde en tilstrækkelig sikkerhed for, at det i dette direktiv foreskrevne sikkerhedsniveau opnås i praksis.LLille container: (eng.: small container/tysk: Kleincontainer) En container med et rumindhold på mindst 1 m3 og højst 3 m3.ANM.:Mht. radioaktive stoffer, se underafsnit 2.2.7.2.Lukkeanordning: Indretning til lukning af en åbning i en beholder.Lukket container: En fuldstændig lukket container med et stift loft, stive sidevægge, stive endevægge og et gulv. Begrebet omfatter containere med et oplukkeligt loft, der kan lukkes under transport.Lukket vogn (tysk: Gedeckter Wagen): en vogn med faste eller bevægelige vægge og tag.Læsser: Enhver virksomhed, der læsser farligt gods på en vogneller i en stor container.MMaksimal kapacitet: Beholderes, emballagers (herunder IBC'er og storemballager) maksimale indre volumen udtrykt i m3 eller liter.Maksimal nettovægt: Den maksimale nettovægt af indholdet af en enkelt emballage eller den maksimale samlede vægt af indvendige emballager med indhold udtrykt i kilogram.Maksimalt arbejdstryk (overtryk): Den højeste af følgende tre værdier:a) det største tilladte faktiske tryk i tanken ved fyldningen (største tilladte fyldningstryk),b) det største tilladte faktiske tryk i tanken ved tømningen (største tilladte tømningstryk) ellerc) det faktiske overtryk, som udøves af tankens indhold (inklusive enventuelle fremmede gasser i dette) ved den højeste arbejdstemperatur.Medmindre andet er fastsat ved særlige forskrifter i kapitel 4.3, må den numeriske værdi af dette arbejdstryk (overtryk) ikke være mindre end damptrykket (absolut tryk) for det påfyldte stof ved 50 °C.For tanke udstyret med sikkerhedsventiler (med eller uden sprængskive) skal det maksimale arbejdstryk (overtryk) svare til sikkerhedsventilens foreskrevne åbningstryk.Se også "Beregningstryk", "Fyldningstryk", "Prøvningstryk" og "Tømningstryk".ANM.:Mht. UN-tanke, se kapitel 6.7Manual of Tests and Criteria: Tredje reviderede udgave af "United Nations Recommendations on the Transport of Dangerous Goods, Manual of Test and Criteria (ST/SG/AC.10/11/Rev.3)" udgivet af United Nations Organizations.Medlemsstat: For jernbanetransport betyder ordet medlemsstat, en stat, som har ratificeret (dvs. tilsluttet sig) "Konventionen om Internationale Jernbanetransporter", COTIF.MEGC: Se "Multielement gascontainer".Mellememballage: Emballage anbragt mellem indvendige emballager eller genstande og en ydre emballage.Mellemstor bulkcontainer (IBC): En formstabil eller fleksibel transportabel emballage af anden art end de, der er omhandlet i kapitel 6.1, og soma) har en kapacitet på:(i) højst 3 m3 for faste og flydende stoffer i emballagegruppe II og III,(ii) højst 1,5 m3 for faste stoffer i emballagegruppe I, når disse er emballeret i fleksible IBC'er, IBC'er af stiv plast, komposit IBC'er samt IBC'er af pap og IBC'er af træ,(iii) højst 3 m3 for faste stoffer i emballagegruppe I, når disse er emballeret i IBC'er af metal eller(iv) højst 3 m3 for radioaktive stoffer hørende til klasse 7,b) er konstrueret til mekanisk håndtering ogc) er modstandsdygtig over for de påvirkninger, der opstår ved håndtering og transport, som fastlagt ved de prøvninger, der er omhandlet i kapitel 6.5.Se også "Fleksibel IBC", "IBC af metal", "IBC af pap", "IBC af stiv plast", "IBC af træ" og "komposit IBC med indvendig beholder af plast".ANM.:1. Tanke og tankcontainere, der opfylder kravene i henholdsvis kapitel 6.7 og 6.8, betragtes ikke som værende IBC'er.2. IBC'er, der opfylder kravene i kapitel 6.5, betragtes ikke som værende containere i dette direktivs forstand.Modtager: Modtageren i henhold til kontrakten for transporten. Hvis modtageren gør brug af en tredjepart i overensstemmelse med de bestemmelser, der finder anvendelse for kontrakten for transporten, er denne tredjepart per definition modtager i dette direktivs forstand. Hvis transporten foretages uden for kontrakt, er modtager per definition den virksomhed, der ved forsendelsens ankomst tager det farlige gods i sin varetægt.Multielement gascontainer (MEGC): En enhed, der består af elementer, som er indbyrdes forbundet med et samlerør og anbragt på en ramme. Følgende elementer anses for at være elementer i en multielement gascontainer: Flasker, rør, flaskebatterier, trykfade og tanke med en kapacitet på mere end 450 liter beregnet til transport af gasser hørende til klasse 2.NNominel kapacitet af en beholder: Det nominelle volumen af det farlige gods, som beholderen indeholder, udtrykt i liter. For flasker med komprimerede gasser vil dette være det samme som flaskens vandkapacitet.n.o.s.-betegnelse: En samlebetegnelse, hvortil stoffer, blandinger, opløsninger eller genstande kan henføres, såfremt dea) ikke er benævnt ved navn i tabel A i kapitel 3.2 ogb) har kemiske, fysiske og/eller farlige egenskaber, som svarer til n.o.s.-betegnelsen mht. klasse, klassifikationskode, emballagegruppe og navn.OOperatør af tankcontainer/UN-tank/jernbanetankvogn: Den virksomhed i hvis navn tankcontaineren/UN-tanken/jernbanetankvognen er registreret.Overdækket container: En åben container forsynet med en overdækning til beskyttelse af det pålæssede gods.Overensstemmelsessikring: (i forbindelse med radioaktive stoffer): Et systematisk program af forholdsregler, der benyttes af en kompetent myndighed med det formål at sikre, at bestemmelserne i dette direktiv overholdes i praksis.Overpack: Se "Ekstra ydre emballage".PPakker: Enhver virksomhed, der kommer farligt gods i emballager, herunder storemballager og IBC'er, og som, hvor det er nødvendigt, forbereder kolli til transport.Prøvningstryk: Det højeste faktiske tryk under trykprøvning af tanken (se også "Beregningstryk", "Fyldningstryk", "Maksimalt arbejdstryk (overtryk)" og "Tømningstryk").ANM.:Mht. UN-tanke, se kapitel 6.7.Påfylder: Enhver virksomhed, der fylder farligt gods på en tank (tankvogn, aftagelig tank, UN-tank eller tankcontainer) og/eller i en vogn eller en stor eller lille container til transport i bulk eller i en batterivogn/et batterikøretøj eller en MEGC.RRamme (klasse 2): Se "Flaskebatteri".Refabrikeret emballage (eng.: remanufactured packaging/tysk: Wiederaufgearbeitete Verpackung): Er navnliga) metaltromler, som:(i) er produceret som en UN-type i henhold til forskrifterne i kapitel 6.1 fra en ikke-UN-type,(ii) er ændret fra én UN-type i henhold til forskrifterne i kapitel 6.1 til en anden UN-type, eller(iii) får udskiftet væsentlige integrerede konstruktionsdele (f.eks. ikke-aftagelige låg).b) plasttromler, som:(i) er ændret fra én UN-type til en anden UN-type (f.eks. 1H1 til 1H2), eller(ii) får udskiftet integrerede konstruktionsdele.Refabrikerede tromler skal opfylde de samme krav i kapitel 6.1, som gælder for nye tromler af samme type.Referencestål: (eng.: reference steel/tysk: Bezugsstahl): Et stål med en trækbrudstyrke på 370 N/mm2 og en brudforlængelse på 27 %.Regenereret plastmateriale: (eng.: recycled plastic material/tysk: Recycling-Kunststoffe): Materialer, der er oparbejdet fra brugte industriemballager, og som er blevet renset og gjort klar til at blive anvendt til fremstilling af nye emballager.Rekonditioneret emballage: (eng.: reconditioned packaging/tysk: Rekonditionierte Verpackung): Er navnliga) metaltromler, som:(i) er renset til det originale konstruktionsmateriale, med alt tidligere indhold, indvendig og udvendig korrosion, og udvendige belægninger og faresedler fjernet,(ii) er genoprettet til original form og udseende, med buler (hvis nogle findes) udrettet og forseglede, og alle ikke-integrerede pakninger udskiftet og(iii) er inspiceret efter rensning, men før maling, med kassering af emballager med synlige små huller (pits), med væsentlig reduktion i tykkelse af materialet, metaltræthed, ødelagte gevind eller lukkeanordninger eller med andre betydelige defekter.b) plasttromler og -dunke, som:(i) er renset til det originale konstruktionsmateriale, med alt tidligere indhold, indvendig og udvendig korrosion og udvendige belægninger fjernet,(ii) har fået udskiftet alle ikke-integrerede pakninger og(iii) er inspiceret efter rensning, med kassering af emballager med synlig beskadigelse som f.eks. rivninger, brud, deformationer eller revner eller med ødelagte gevind eller lukkeanordninger eller med andre betydelige defekter.Reglement for international befordring af farligt gods med jernbane, der er bilag 1 til "Fælles regler for kontrakten om international transport af gods med jernbane" (CIM), som er bilag B til "Konventionen om Internationale Jernbanetransporter" (COTIF).Rør (klasse 2) (eng.: cylinder/tysk: Großflasche): Sømløse transportable trykbeholdere med en kapacitet på over 150 liter men højst 5000 liter.Råtank (eng.: shell/tysk: Tankkörper): Svøbet og endebundene, som omslutter stoffet (inkl. (inspektions)åbningerne og disses dæksler).ANM.:1. Denne definition finder ikke anvendelse på beholdere.2. Mht. UN-tanke, se kapitel 6.7SSADT: Den laveste temperatur ved hvilken et stof i transportemballage undergår selv-accelererende nedbrydning. Forskrifter for fastlæggelse af SADT-temperaturen og virkningen af opvarmning ved indespærring er anvist i del II i "Manual of Tests and Criteria".Samlebetegnelse: En godsbetegnelse, der benyttes til en nærmere defineret gruppe af stoffer eller genstande (se underafsnit 2.1.1.2, punkterne B, C og D).Selvaccelererende dekompositionstemperatur: Se "SADT".Sikkerhedsventil: En selvlukkende, fjederbelastet anordning, som aktiveres automatisk af trykket og hvis formål er at beskytte tanken mod et uacceptabelt højt indre overtryk.Småcontainer: Se "Lille container".Små beholdere indeholdende gas: Se "Gaspatron".Spole (klasse 1): En anordning fremstillet af plast, træ, pap, metal eller andet egnet materiale omfattende en central spindel med eller uden sidevægge for hver ende af spindlen. Genstande og stoffer kan vikles på spindlen og fastholdes af sidevæggene.Stiv indvendig beholder (for komposit IBC): En beholder, der bevarer formen, når den er tom, uden at dens lukkeanordning er i brug og uden hjælp fra den ydre støtteindretning. Enhver indvendig beholder, der ikke er stiv, skal anses for at være "fleksibel".Stor container (eng.: large container/tysk: Großcontainer): Er:a) en container med et rumindhold på over 3 m3;b) i CSC's betydning en container af en sådan størrelse, at arealet begrænset af bundens fire hjørner er enten:(i) 14 m2 (150 square feet) eller(ii) 7 m2 (75 square feet), hvis containeren er forsynet med øvre hjørnebeslag.ANM.:Mht. radioaktive stoffer, se punkt 2.2.7.1.2.Storemballage (eng.: large packaging/tysk: Großverpackung): En emballage bestående af en ydre emballage, der indeholder genstande eller indvendige emballager, og som:a) er konstrueret til mekanisk håndtering ogb) har en nettovægt på mere end 400 kg, eller rummer mere end 450 liter, men med et volumen på højst 3 m3.Største tilladte bruttovægt:a) For alle typer IBC'er, dog ikke fleksible IBC'er: vægten af korpus, dets betjeningsudstyr, støtteindretninger plus vægten af den størst tilladte last.b) For tanke: tara af tanken plus vægten af det tungeste læs, det er tilladt at transportere.ANM.:Mht. UN-tanke, se kapitel 6.7.Største tilladte last (for fleksible IBC'er): Den maksimale kapacitet, som IBC'en er beregnet til, og som må transporteres i den pågældende IBC.Støtteindretninger:a) For faste eller aftagelige tanke: anordninger til forstærkning, fastgørelse, beskyttelse eller afstivning anbragt uden på eller inden i råtanken.b) For tankcontainere: anordninger til forstærkning, fastgørelse, beskyttelse eller afstivning anbragt uden på eller inden i råtanken.c) For elementer i et batterikøretøj eller en MEGC: anordninger til forstærkning, fastgørelse, beskyttelse eller afstivning anbragt uden på eller inden i råtanken eller beholderen.d) For alle typer IBC'er, bortset fra fleksible IBC'er: dele i korpuset til forstærkning, fastgørelse, håndtering, beskyttelse eller afstivning (inklusive palledæk i komposit IBC'er med indvendige beholdere af plast).ANM.:Mht. UN-tanke, se kapitel 6.7.Støvtæt emballage: Emballage, som er uigennemtrængelig for tørt indhold, inklusive fint fast stof opstået under transporten.Sæk: Smidig emballage af papir, plastfilm, tekstiler, vævet materiale eller andet egnet materiale.TTank: En råtank inklusive dens betjeningsudstyr og støtteindretninger.Se også "Aftagelig tank", "Fast tank", "Multielement gascontainer (MEGC)" og "UN-tank".ANM.:Mht. UN-tanke, se underafsnit 6.7.4.1.Tankcontainer: En transportindretning i overensstemmelse med definitionen på en container med en kapacitet på over 0,45 m3 (450 liter), som anvendes til transport af væsker, gasser, pulverformige eller granulerede stoffer, og som består af en råtank med udstyr, herunder det udstyr, der letter håndteringen af tankcontaineren uden i væsentlig grad at ændre dens orientering.ANM.:IBC'er, der opfylder kravene i kapitel 6.5, betragtes ikke som værende tankcontainere.Tankcontainer, operatør af: Se "Operatør af tankcontainer/UN-tank/jernbanetankvogn"Tankveksellad: Indretning, der anses for at være en tankcontainer.Tankvogn: En vogn konstrueret til at transportere væsker, gasser, pulverformige eller granulerede stoffer, og som består af en eller flere tanke fastgjort til en undervogn med tilhørende udstyr (løbeværk, affjedring, træk- og stødapparater, bremse og påskrifter mv.)ANM.:Som tankvogne gælder også jernbanevogne med aftagelig tank.Teknisk betegnelse/biologisk navn: Det navn eller den betegnelse, der for tiden bruges i videnskabelige og tekniske håndbøger, tidsskrifter og tekster. Handelsnavne må ikke anvendes til dette formål.Transport: Flytning af farligt gods fra et sted til et andet, inklusive de stop, der måtte være nødvendige grundet transportvilkår, og inklusive de tidsrum, hvor det farlige gods opholder sig i vogne, tanke og containere grundet trafikale forhold før, under og efter flytningen.Denne definition omfatter også den midlertidige opbevaring af farligt gods med det formål at skifte til andet transportmiddel (omlastning) eller anden transportform. Dette gælder kun, forudsat at transportdokumenter, hvoraf afsendelses- og modtagested fremgår, kan forevises på forlangende, og forudsat at kolli og tanke ikke åbnes under den midlertidige opbevaring, bortset fra når de kompetente myndigheder skal udføre en kontrol.ANM.:Mht. radioaktive stoffer, se underafsnit 2.2.7.2.Transportdokument: i jernbanetransport = fragtbrev, som beskrevet i CIM ("Fælles regler for kontrakten om international transport af gods med jernbane").Transporterende enhed: = en (jernbane)vogn eller en stor containerTransportør: Den viøksomhed, som udfører trasnporten i eller uden for en kontakt.Tremmekasser: (eng.: crates/tysk: Verschlag): Ydre emballager med brudte overflader.Tromle: Cylinderformet emballage med flade eller konvekse ender fremstillet af metal, pap, plast, krydsfiner eller andre egnede materialer. Denne definition omfatter også emballager i andre udformninger, f.eks. runde emballager med konisk top eller spandformede emballager. Trætønder og dunke dækkes ikke af denne definition.Trykfad: Svejste transportable trykbeholdere med en kapacitet på over 150 liter men højst 1000 liter (f.eks. cylindriske beholdere udstyret med rulleringe, beholdere med glideanordninger og beholdere i rammer).Træfade: Emballager af naturtræ, med cirkulært tværsnit, konvekse vægge, bestående af stave og ender og forsynet med ringe.Tvangsbetjent udluftningsventil: Ventil på en tank med bundtømning, hvor udluftningsventilen er forbundet med bundventilen på en sådan måde, at den kun kan åbne ved driftsmæssig påfyldning eller tømning af tanken.Tæthedsprøvning: En prøvning der fastslår tætheden af en tank, en emballage eller en IBC og af disses udstyr og lukningsanordninger.ANM.:Mht. UN-tanke, se kapitel 6.7.Tømningstryk: Det højeste faktiske tryk i tanken ved tømning under tryk (se også "Beregningstryk", "Fyldningstryk", "Maksimalt arbejdstryk (overtryk)" og "Prøvningstryk").UUN Model Regulations: De modelbestemmelser, som findes i bilaget til den 11. reviderede udgave af "the Recommendations on the Transport of Dangerous Goods" (ST/SG/AC.10/1/Rev.11).UN-nummer: Det firecifrede identifikationsnummer, som et stof eller en genstand er tildelt i henhold til UN Model Regulations.UN-tank (eng.: portable tank/tysk: ortsbewegliche Tank): En multimodal tank med en kapacitet på mere end 450 liter i overensstemmelse med definitionen i kapitel 6.7 eller i IMDG-koden, og hvortil der i kolonne (10) i tabel A i kapitel 3.2 er angivet en UN-tankanvisning (T-kode).UN-tank, operatør af: Se "Operatør af tankcontainer/UN-tank/jernbanetankvogn".VVakuumventil: En selvlukkende, fjederbelastet anordning, som skal beskytte tanken mod et uacceptabelt indre undertryk.Veksellad: Se "Container".Virksomhed: Enhver fysisk person, enhver juridisk person, der arbejder med eller uden gevinst for øje, enhver sammenslutning eller gruppe af personer uden status som juridisk person, der arbejder med eller uden gevinst for øje, eller ethvert organ, der henhører under en offentlig myndighed, hvad enten det selv har status som juridisk person eller er undergivet en myndighed, der har sådan status.Vogn: Et jernbane-køretøj uden eget fremdrivningsaggregat, som kører på egne hjul på jernbanespor og er bestemt til transport af farligt gods.Se også "batterivogn", "lukket vogn", "vogn med presenning", "tankvogn" og "åben vogn".Vogn med presenning En åben vogn, som er forsynet med presenninger til beskyttelse af lasten.Vognladning (eng.: full load/tysk: "Geschlossene Ladung" eller "Wagenladung"): En fra én afsender hidrørende ladning, for hvilken en vogn eller en stor container udelukkende er reserveret til denne forsendelse, og som alene læsses og aflæsses i overensstemmelse med afsenderens eller modtagerens instruktioner. Begrebet "vognladning" er uafhængig af om vognens lasteevne (rumfang eller vægt) er fuldstændigt udnyttet.ANM.:Den tilsvarende betegnelse for gods hørende til klasse 7 er "eneanvendelse", se underafsnit 2.2.7.2.Vægt af kolli: Bruttovægten af kolliet, med mindre andet udtrykkeligt er angivet.Væske: Et stof, som ved 50 °C har et damptryk på højst 300 kPa (3 bar), som ikke er fuldstændig på gasform ved 20 °C og et tryk på 101,3 kPa, og soma) har et smeltepunkt eller et begyndelsessmeltepunkt på 20 °C eller derunder ved et tryk på 101,3 kPa,b) er flydende i henhold til prøvningen beskrevet i ASTM D 4359-90, ellerc) ikke er pastaagtigt i henhold til de kriterier, der finder anvendelse for prøvningen til bestemmelse af viskositet (penetrometerprøven), som beskrevet i afsnit 2.3.4.ANM.:"Transport i flydende tilstand" betyder i relation til bestemmelser for tanke:transport af væsker i henhold til definitionen ovenfor ellertransport af faste stoffer, der indleveres til transport i smeltet tilstand.Vævet plast (for fleksible IBC'er): Et materiale fremstillet af strakte bånd eller strakte monofilamenter af egnet plast.YYdre emballage: Den udvendige beskyttelse i en kombinationsemballage eller komposit emballage samt eventuelle absorberende materialer, polstringsmaterialer og andre dele, der kræves for at indeholde og beskytte indvendige beholdere eller indvendige emballager.Ydre emballage, ekstra: Se "Ekstra ydre emballage".ÅÅben container: En container med åbent tag eller en åben læsseflade (fladcontainer).Åben vogn En vogn, med eller uden gavl- eller sidevægge, og som har en åben læsseflade.1.2.2. Målenheder1.2.2.1.>TABELPOSITION>1.2.2.2. Med mindre andet udtrykkeligt er angivet, forstås i dette direktiv ved tegnet "%":a) For blandinger af faste eller flydende stoffer, samt for opløsninger og faste stoffer, der er vædet med en væske: En vægtprocentdel af den samlede masse af blandingen, opløsningen eller det fugtede stof.b) For blandinger af komprimerede gasser: Når fyldt ved tryk, en volumenprocentdel af den gasformige blandings samlede volumen, eller, når fyldt efter vægt, en vægtprocentdel af den samlede masse af blandingen.c) For blandinger af fordråbede gasser og under tryk opløste gasser: En vægtprocentdel af den samlede masse af blandingen.1.2.2.3. For beholdere er alle former for tryk (f.eks. prøvningstryk, indre tryk og sikkerhedsventilers åbningstryk) altid angivet som overtryk (det tryk, hvormed trykket overstiger atmosfærisk tryk). Stoffers damptryk er derimod altid angivet som absolut tryk.1.2.2.4. Hvor der i dette direktiv er angivet en fyldningsgrad for beholdere, er denne altid beregnet ved en temperatur på 15 °C, medmindre en anden temperatur er anført.KAPITEL 1.3Uddannelse af personer involveret i transport af farligt gods1.3.1. AnvendelsesområdePersoner, som er ansat hos en af de i kapitel 1.4 nævnte parter, og hvis opgaver vedrører transport af farligt gods, skal i et omfang, der svarer til deres ansvarsområder og opgaver, uddannes i de krav, der stilles til transport af sådant gods.ANM.:Med hensyn til uddannelse af sikkerhedsrådgivere, se afsnit 1.8.3.1.3.2. Uddannelsens karakterUddannelsen skal, afpasset den enkelte persons ansvarsområder og opgaver, indeholde følgende:1.3.2.1. GrunduddannelsePersonalet skal være bekendt med de generelle bestemmelser i reglerne vedrørende transport af farligt gods.1.3.2.2. Funktionsspecifik uddannelsePersonalet skal udførligt uddannes i reglerne vedrørende transport af farligt gods i et omfang, som modsvarer deres opgaver og ansvarsområde.I tilfælde hvor transporten af farligt gods omfatter flere transportformer, skal personalet bibringes en viden om reglerne for de andre transportformer.1.3.2.3. SikkerhedsuddannelsePersonale skal i et omfang, som modsvarer risikoen for skade eller eksponering som følge af en hændelse, hvor farligt gods er involveret, uddannes i risiciene og farerne forbundet med farligt gods.Den uddannelse, der tilbydes, skal tage sigte på at gøre personalet opmærksom på procedurerne for sikker håndtering og indsats i nødsituationer.1.3.2.4. Uddannelse til klasse 7I forbindelse med klasse 7 skal personalet modtage passende uddannelse vedrørende de strålefarer og de forholdsregler, der skal iagttages med henblik på at begrænse eksponeringen af dem selv og andre personer, som kan tænkes berørt af deres aktiviteter.1.3.3. DokumentationDetaljerne vedrørende al gennemført uddannelse skal opbevares af både arbejdsgiveren og medarbejderen og skal kontrolleres ved begyndelsen af et nyt ansættelsesforhold. Uddannelsen skal periodisk suppleres med repetitionskurser for at tage højde for ændringer i reglerne.KAPITEL 1.4Almindelige sikkerhedsforanstaltninger1.4.1. Almindelige sikkerhedsforanstaltninger1.4.1.1. Ved transport af farligt gods skal parterne på baggrund af arten og omfanget af de farer, der kan forudses, træffe passende foranstaltninger til at forebygge skader og kvæstelser og om nødvendigt begrænse følgerne deraf. Parterne skal under alle omstændigheder opfylde kravene i dette direktiv inden for deres respektive områder.1.4.1.2. Når der umiddelbart er risiko for, at den offentlige sikkerhed kan være truet, skal parterne straks underrette beredskabstjenesterne herom og stille de oplysninger til deres rådighed, som de behøver for at kunne træffe de nødvendige forholdsregler.1.4.1.3. Dette direktiv kan indeholde nærmere bestemmelser om visse af de forpligtelser, der påhviler de forskellige parter.Hvis en medlemsstat er af den opfattelse, at det ikke medfører en sikkerhedsrisiko, kan den i sin nationale lovgivning overdrage de forpligtelser, der påhviler en bestemt part, til en eller flere andre parter, forudsat at bestemmelserne i afsnit 1.4.2 og 1.4.3 overholdes.Bestemmelserne i afsnit 1.2.1, 1.4.2 og 1.4.3 vedrørende definition af parterne og deres respektive forpligtelser berører ikke de nationale lovbestemmelser vedrørende retsvirkningerne (strafbarhed, ansvar osv.) af den pågældende parts status som f.eks. juridisk enhed, selvstændig erhvervsdrivende, arbejdsgiver eller arbejdstager.1.4.2. De vigtigste parters forpligtelser1.4.2.1. Afsender1.4.2.1.1. Afsenderen af farligt gods må kun overdrage forsendelser til transport, der opfylder kravene i dette direktiv. Hvad angår afsnit 1.4.1, skal afsenderen navnliga) kontrollere, at det farlige gods er klassificeret og godkendt til transport i overensstemmelse med dette direktiv,b) give transportøren oplysninger og data og om nødvendigt de påkrævede transport- og ledsagedokumenter (tilladelser, godkendelser, notifikationer, attester osv.), især under iagttagelse af kravene i kapitel 5.4 og tabellerne i del 3,c) udelukkende benytte emballager, storemballager, IBC'er og tanke (tankvogne, aftagelige tanke, batterikøretøjer, MEGC'er, UN-tanke og tankcontainere), der er godkendt og egnet til transport af de pågældende stoffer og mærket ifølge dette direktiv,d) opfylde kravene vedrørende forsendelsesmåde og -restriktioner oge) sikre, at også tomme, urensede og ikke afgassede tanke (tankkøretøjer, aftagelige tanke, batterikøretøjer, MEGC'er, UN-tanke og tankcontainere) eller tomme, urensede køretøjer og store og små bulkcontainere er korrekt mærket og forsynet med faresedler, og at tomme, ikke rengjorte tanke er lukkede og lige så tætte, som hvis de var fyldt.1.4.2.1.2. Såfremt afsenderen benytter sig af andre parters tjenester (pakker, læsser, påfylder osv.), skal han træffe passende foranstaltninger til at sikre, at forsendelsen opfylder kravene i dette direktiv. Han kan dog henholde sig til oplysninger og data fra de i dette kapitel nævnte andre parter, hvad angår punkt 1.4.2.1.1 a), b), c) og e).1.4.2.1.3. Når afsenderen handler på vegne af en tredjepart, skal sidstnævnte skriftligt meddele afsenderen, at der er tale om farligt gods, og stille alle oplysninger og dokumenter til hans rådighed, som han behøver for at opfylde sine forpligtelser.1.4.2.2. Transportør1.4.2.2.1. Hvad angår afsnit 1.4.1, skal transportøren, som overtager det farlige gods på afsendelsesstedet gennem repræsentative stikprøver, navnliga) kontrollere, at det farlige gods, som skal transporteres, er tilladt at transportere i overensstemmelse med dette direktiv,b) kontrollere, at de foreskrevne bilag er vedlagt fragtbrevet og videregives,c) visuelt kontrollere, at vognene og deres ladning ikke har åbenlyse mangler, utætheder eller revner, at de ikke mangler udstyr osv.,d) kontrollere, at datoen for næste prøvning af tankvogne, batterivogne, aftagelige tanke, UN-tanke, tankcontainere og MEGC'er ikke er overskredet,e) kontrollere, at vognene ikke er overlæssede,f) kontrollere, at vognene er forsynet med den foreskrevne mærkning (skilte og faresedler).Kontrollen skal ske på grundlag af transport- og ledsagedokumenterne og ved visuel inspektion af vognen eller containerne og eventuelt ladningen.Bestemmelserne i dette punkt anses for opfyldt, hvis bestemmelserne i UIC-fiche 471-3 punkt 5 overholdes.1.4.2.2.2. Transportøren kan dog henholde sig til oplysninger og data fra de i dette kapitel nævnte andre parter, hvad angår punkt 1.4.2.2.1 a), b), e) og f).1.4.2.2.3. Såfremt transportøren i medfør af punkt 1.4.2.2.1 konstaterer en overtrædelse af bestemmelserne i dette direktiv, må forsendelsen ikke afsendes, før forholdet er bragt i orden.1.4.2.2.4. Såfremt der under transporten konstateres en overtrædelse, der kan true transportsikkerheden, skal transporten standses så hurtigt som muligt under iagttagelse af kravene vedrørende trafiksikkerhed, sikker tilbageholdelse af forsendelsen og den offentlige sikkerhed.Transporten må først fortsætte, når forsendelsen overholder bestemmelserne. Den eller de kompetente myndigheder, som resten af transporten hører under, kan give tilladelse til, at transporten fortsætter.Hvis overtrædelsen ikke kan afhjælpes, og der ikke gives tilladelse til at fortsætte transporten, skal den eller de kompetente myndigheder yde transportøren den nødvendige administrative bistand. Det samme gælder, hvis transportøren meddeler den eller de kompetente myndigheder, at afsenderen har undladt at oplyse ham om farligheden af det transporterede gods, og at han ønsker at aflæsse, destruere eller uskadeliggøre godset ifølge de gældende regler i forbindelse med især transportaftalen.1.4.2.3. Modtager1.4.2.3.1. Modtageren må ikke uden tvingende grund udsætte modtagelsen af godset, og han skal efter aflæsning kontrollere, at de forskrifter i dette direktiv, der berører ham, er opfyldt.Hvad angår afsnit 1.4.1, skal modtageren navnlig:a) udføre den i dette direktiv foreskrevne rengøring og dekontaminering af vogne og containere ogb) sikre, at vognene og containerne, når de er fuldstændig tømt, rengjort og dekontamineret (herunder fjernet alle gift- og forgasningsmidler), ikke længere er forsynet med faremærkning i overensstemmelse med kapitel 5.3.En vogn eller container må ikke returneres eller anvendes på ny, før ovenstående forskrifter er overholdt.1.4.2.3.2. Såfremt modtageren benytter sig af andre parters tjenester (aflæsser, rengøringsservice, dekontamineringsfacilitet osv.), skal han træffe passende foranstaltninger til at sikre, at bestemmelserne i punkt 1.4.2.3.1 er opfyldt.1.4.3. De øvrige parters forpligtelserNedenstående liste over de øvrige parter og deres respektive forpligtelser er ikke udtømmende. De øvrige parters forpligtelser følger af afsnit 1.4.1 ovenfor, for så vidt parterne er eller burde være bekendt med, at deres pligter udføres som led i en transport, der er underlagt bestemmelserne i dette direktiv.1.4.3.1. Læsser1.4.3.1.1. Hvad angår afsnit 1.4.1, har læsseren navnlig følgende forpligtelser: Læsserena) må kun overgive det farlige gods til transportøren, hvis det er tilladt at transportere i overensstemmelse med dette direktiv,b) skal kontrollere, om emballagen er beskadiget ved overgivelse af emballeret farligt gods eller urensede, tomme emballager til transport. Kolli med beskadiget emballage må ikke overgives til transport, før skaden er udbedret, især ikke, hvis kolliet ikke er tæt, og der er tale om udslip eller risiko for udslip af det farlige stof. Denne forpligtelse gælder også tomme, urensede emballager,c) skal ved læsning af farligt gods på et køretøj eller i en stor eller lille container opfylde de særlige krav vedrørende pålæsning og håndtering,d) skal, ved direkte overlevering af godset til transportøren for transport, iagttage kravene for anbringelse af faresedler og faretavler på vogne og containere, oge) skal ved pålæsning af kolli iagttage forbudene mod sammenlæsning under hensyntagen til farligt gods, der allerede befinder sig på køretøjet eller i den store container, og kravene vedrørende adskillelse af fødevarer, andre næringsmidler og foderstoffer.1.4.3.1.2. Læsseren kan dog henholde sig til oplysninger og data fra de i dette kapitel nævnte andre parter, hvad angår 1.4.3.1.1 a), d) og e).1.4.3.2. PakkerHvad angår afsnit 1.4.1, skal pakkeren navnlig opfylde:a) kravene vedrørende emballering eller sammenpakning ogb) ved klargøring af kolli til transport, kravene vedrørende mærkning af kolliene (påskrifter og faresedler).1.4.3.3. PåfylderHvad angår afsnit 1.4.1, har påfylderen navnlig følgende forpligtelser: Påfylderena) skal inden fyldning af tankene kontrollere, at både de og deres udstyr er i tilfredsstillende teknisk stand,b) skal kontrollere, at datoen for næste prøvning af tankvogne, batterikøretøjer, aftagelige tanke, UN-tanke, tankcontainere og MEGC'er ikke er overskredet,c) må kun påfylde farligt gods, der er godkendt til transport i de pågældende tanke,d) skal ved fyldning af tanken opfylde kravene vedrørende farligt gods i rum, der grænser op til hinanden,e) skal under fyldning af tanken overholde den maksimalt tilladte fyldningsgrad eller den maksimalt tilladte indholdsmasse pr. liter kapacitet for det stof, der påfyldes,f) skal efter fyldning af tanken kontrollere, at lukkeanordningerne er tætte,g) skal sikre, at der ikke findes farlige rester af det påfyldte stof på ydersiden af de tanke, han har fyldt,h) skal ved klargøring af det farlige stof til transport sikre, at de foreskrevne orange skilte og faresedler er påsat tankene, vognene samt de store og små containere i henhold til kravene,i) før og efter påfyldning af flydende gas i tankvogne, iagttage de derfor gældende særlige kontrolbestemmelser.1.4.3.4. Operatøren af en tankcontainer eller en UN-tankHvad angår afsnit 1.4.1, skal operatøren af en tankcontainer eller UN-tank navnlig:a) kontrollere, at kravene vedrørende konstruktion, udstyr, prøvning og mærkning er opfyldt,b) sikre tilstrækkelig vedligeholdelse af tankene og deres udstyr til, at tankcontaineren eller UN-tanken under normale driftsforhold opfylder kravene i dette direktiv indtil næste inspektion ogc) sørge for ektraordinært eftersyn, når tankens eller dens udstyrs sikkerhed kan være forringet som følge af en reparation, ændring eller ulykke.1.4.3.5. Operatøren af en jernbanetankvognHvad angår afsnit 1.4.1, skal operatøren af en tankvogn navnlig:a) kontrollere, at kravene vedrørende konstruktion, udstyr, prøvning og mærkning er opfyldt,b) sikre tilstrækkelig vedligeholdelse af tankene og deres udstyr til, at tankvognen under normale driftsforhold opfylder kravene i dette direktiv indtil næste inspektion ogc) sørge for ektraordinært eftersyn, når tankens eller dens udstyrs sikkerhed kan være forringet som følge af en reparation, ændring eller ulykke.KAPITEL 1.5Fravigelser1.5.1. Midlertidige fravigelser1.5.1.1. For at muliggøre de forsøg, der er nødvendige med henblik på ændringer af dette direktiv for at tilpasse bestemmelserne til den tekniske og industrielle udvikling, kan medlemsstaternes respektive kompetente myndigheder indbyrdes ved en midlertidig fravigelse fra bestemmelserne i dette direktiv direkte aftale, at visse transporter skal være tilladt på deres territorier - alt under forudsætning af at sikkerheden ikke reduceres. Den myndighed, der har taget initiativet til en sådan midlertidig fravigelse, skal give meddelelse herom til Kommissionen, som derefter underretter medlemsstaterne.ANM.:"Særligt arrangement" i overensstemmelse med afsnit 1.7.4 betragtes ikke som værende en midlertidig fravigelse i overensstemmelse med dette afsnit.1.5.1.2. Gyldighedsperioden af den midlertidige fravigelse bør ikke være længere end fem år fra dens ikrafttrædelsesdato. Den midlertidige fravigelse skal automatisk ophøre fra det tidspunkt, hvor den tilsvarende ændring træder i kraft i dette direktiv.1.5.1.3. Transporter, der udføres i henhold til en midlertidig fravigelse, udgør en transport i dette direktivs forstand.1.5.2. Militære forsendelserFor militære forsendelser, dvs. forsendelser af stoffer og genstande i klasse 1, som tilhører militæret eller for hvilke militæret er ansvarlig, gælder afvigende forskrifter (se underafsnit 5.2.1.5, punkterne 5.2.2.1.8, 5.3.1.1.2 og 5.4.1.2.1 f) samt afsnit 7.2.4 Særlig bestemmelse W2).KAPITEL 1.6Overgangsbestemmelser1.6.1. Generelt1.6.1.1. Medmindre andet er bestemt, kan stoffer og genstande omfattet af dette direktiv indtil 31. december 2002 transporteres i overensstemmelse med kravene i dette direktiv gældende indtil 30. juni 2001.ANM.:1. Vedrørende angivelser i transportdokumentet (fragtbrevet), se punkt 5.4.1.1.12.2. For transport af stoffer hørende til klasse 7 gælder afvigende overgangsforskrifter (se underafsnit 1.6.6.4).1.6.1.2. Faresedler, som indtil 31. december 1998 var i overensstemmelse med de, der var foreskrevet indtil denne dato, kan benyttes, indtil lageret er opbrugt.1.6.1.3. Stoffer og genstande hørende til klasse 1, som tilhører en medlemsstats væbnede styrker, og som er emballeret før 1. januar 1990 i overensstemmelse med de bestemmelser i RID(6), der var i kraft på det pågældende tidspunkt, må transporteres efter 31. december 1989, forudsat at emballagerne er ubeskadigede og deklareres i transportdokumentet som militært gods emballeret før 1. januar 1990. De øvrige bestemmelser, der er gældende fra 1. januar 1990 for denne klasse, skal overholdes.1.6.1.4. Stoffer og genstande hørende til klasse 1, der er emballeret mellem 1. januar 1990 og 31. december 1996 i overensstemmelse med de bestemmelser i RID(7), der var i kraft på det pågældende tidspunkt, må transporteres efter 31. december 1996, forudsat at emballagerne er ubeskadigede og deklareres i transportdokumentet som gods hørende til klasse 1 emballeret mellem 1. januar 1990 og 31. december 1996.1.6.1.5. IBC'er, som er bygget i overensstemmelse med de før den 1. januar 1999 gældende RID forskrifter i randnumrene 405 (5) og 555 (3), men som ikke overholder bestemmelserne i de samme randnumre i de fra den 1. januar 1999 gældende RID forskrifter, må fortsat anvendes.1.6.2. Beholdere til gasser hørende til klasse 21.6.2.1. Beholdere, der er fremstillet før 1. januar 1997, og som ikke overholder kravene i RID gældende fra 1. januar 1997, men hvis transport var tilladt efter bestemmelserne i RID gældende indtil 31. december 1996, kan fortsat transporteres efter nævnte dato, hvis de periodiske prøvningskrav i emballeringsforskrifterne P200 og P203 overholdes.1.6.2.2. Flasker i overensstemmelse med definitionen i afsnit 1.2.1, som har gennemgået førstegangseftersyn eller periodisk eftersyn før 1. januar 1997, må transporteres tomme og urensede uden fareseddel indtil tidspunktet for næste genopfyldning eller næste periodiske eftersyn.1.6.3. Tankvogne (faste tanke), aftagelige tanke og batterikøretøjer og -vogne1.6.3.1. Tankvogne (faste tanke), aftagelige tanke og batterikøretøjer og -vogne, der er fremstillet inden de fra den 1. oktober 1978 gældende bestemmelser trådte i kraft, kan fortsat anvendes, hvis deres udstyr og indretninger lever op til bestemmelserne i kapitel 6.8. Råtankens vægtykkelse skal, bortset fra tanke til transport af kølede fordråbede gasser hørende til klasse 2, svare til et beregnet tryk på mindst 0,4 MPa (4 bar) (overtryk) for blødt stål, eller mindst 200 kPa (2 bar) (overtryk) for aluminium og aluminiumlegeringer.1.6.3.2. Tankvogne (faste tanke), aftagelige tanke og batterikøretøjer, som fortsat benyttes i henhold til overgangsbestemmelserne, skal underkastes periodiske prøvninger efter bestemmelserne i underafsnittene 6.8.2.4 og 6.8.3.4 og de dertil hørende særlige bestemmelser for de enkelte klasser. Medmindre der i tidligere bestemmelser er foreskrevet et højere prøvningstryk, er et tryk på 200 kPa (2 bar) (overtryk) tilstrækkeligt til prøvning af tanke af aluminium og aluminiumlegeringer.1.6.3.3. Tankvogne, som opfylder overgangsbestemmelserne i underafsnittene 1.6.3.1 og 1.6.3.2, kan benyttes til transport af de former for farligt gods, hvortil de er godkendt, indtil 30. september 1998. Denne overgangsperiode gælder ikke for tankvogne beregnet til transport af stoffer hørende til klasse 2, eller til tankvogne, hvis vægtykkelse og udstyr opfylder forskrifterne i kapitel 6.8.1.6.3.4. Tankvogne, der er fremstillet før 1. januar 1988 i overensstemmelse med bestemmelserne gældende til 31. december 1987, men som ikke opfylder bestemmelser fra 1. januar 1988, må fortsat anvendes. Det gælder også tankvogne, der ikke er mærket med angivelse af tankmateriale som krævet fra og med 1. januar 1988 i Supplement XI, punkt 1.6.1.1.6.3.5. Tankvogne, der er fremstillet før den 1. januar 1993 i overensstemmelse med bestemmelserne, der var gældende indtil 31. december 1992, men som ikke opfylder bestemmelserne gældende fra 1. januar 1993, må fortsat anvendes.1.6.3.6. Tankvogne, der er fremstillet før 1. januar 1995 i overensstemmelse med bestemmelserne gældende til 31. december 1994, men som ikke opfylder bestemmelser fra 1. januar 1995, må fortsat anvendes.1.6.3.7. Tankvogne til transport af brandfarlige væsker med et flammepunkt over 55 °C til 61 °C, der er fremstillet før 1. januar 1997 i overensstemmelse med bestemmelserne i Supplement XI punkterne 1.2.7, 1.3.8 og 3.3.3 gældende til 31. december 1996, men som ikke opfylder de i samme punkter fra 1. januar 1997 gældende bestemmelser, må fortsat anvendes.1.6.3.8. Tankvogne, aftagelige tanke og batterivogne til transport af stoffer i klasse 2, der er fremstillet før 1. januar 1997, må frem til næste periodiske prøvning være mærket i overensstemmelse med de indtil 31. december 1996 gældende bestemmelser.1.6.3.9. Tankvogne, der er fremstillet før den 1. januar 1995 til transport af stoffer med følgende UN-numre:1092, 1098, 1106, 1135, 1143, 1181, 1182, 1198, 1199, 1228, 1238, 1239, 1251, 1289, 1297, 1545, 1569, 1591, 1593, 1595, 1601, 1602, 1603, 1604, 1605, 1647, 1669, 1693, 1695, 1701, 1702, 1710, 1730, 1731, 1737, 1738, 1742, 1743, 1750, 1751, 1752, 1754, 1758, 1792, 1796, 1808, 1809, 1810, 1817, 1818, 1826, 1827, 1828, 1834, 1836, 1837, 1838, 1846, 1886, 1887, 1888, 1889, 1891, 1897, 1916, 1986, 1988, 1992, 2016, 2017, 2022, 2023, 2051, 2076, 2248, 2258, 2260, 2264, 2267, 2276, 2279, 2285, 2295, 2310, 2321, 2322, 2337, 2357, 2361, 2407, 2438, 2443, 2444, 2477, 2478, 2482, 2484, 2485, 2487, 2488, 2504, 2515, 2516, 2518, 2521, 2526, 2529, 2530, 2558, 2589, 2604, 2606, 2610, 2611, 2619, 2644, 2646, 2653, 2664, 2667, 2684, 2685, 2686, 2688, 2692, 2729, 2733, 2734, 2745, 2746, 2748, 2810, 2811, 2831, 2841, 2872, 2879, 2924, 2927, 2928, 2929, 3023, 3071, 3080, 3142, 3143, 3145, 3246, 3248, 3265, 3277 og 3279,i overensstemmelse med bestemmelserne gældende til 31. december 1994, men som ikke opfylder bestemmelserne, der var gældende fra 1. januar 1995, må fortsat anvendes indtil 31. december 2002.1.6.3.10. Tankvogne, der er fremstillet før den 1. januar 1995 til transport af stoffer med UN 3256, men som ikke opfylder bestemmelserne, der var gældende fra 1. januar 1995, kan fortsat anvendes indtil 31. december 2004.1.6.3.11. Tankvogne, der er fremstillet før 1. januar 1997 i overensstemmelse med bestemmelserne, der var gældende indtil 31. december 1996, men som ikke opfylder bestemmelserne i Supplement XI punkterne 3.3.3 og 3.3.4, der var gældende fra 1. januar 1997, må fortsat anvendes.1.6.3.12. Tankvogne til transport af UN 2401 Piperidin, der er fremstillet før 1. januar 1999 i overensstemmelse med bestemmelserne i Supplement XI punkt 3.2.3 gældende til 31. december 1998, men som ikke opfylder bestemmelserne, der var gældende fra 1. januar 1999, må fortsat anvendes indtil 31. december 2009.1.6.3.13. Tankvogne, der er fremstillet før den 1. januar 1997 til transport af stoffer med UN 3257, men som ikke opfylder bestemmelserne, der var gældende fra 1. januar 1997, kan fortsat anvendes indtil 31. december 2006.1.6.3.14. Tankvogne, der er fremstillet før 1. januar 1999 i overensstemmelse med bestemmelserne i Supplement XI punkt 5.3.6.3, der var gældende indtil 31. december 1998, men som ikke opfylder bestemmelserne i Supplement XI punkt 5.3.6.3, der var gældende fra 1. januar 1999, må fortsat anvendes.1.6.3.15. Tankvogne, der er fremstillet før den 1. januar 1997 til transport af stoffer med følgende UN numre:1092, 1098, 1135, 1143, 1182, 1199, 1238, 1251, 1605, 1647, 1695, 1809, 2295, 2337, 2407, 2438, 2477, 2487, 2488, 2558, 2606, 2644, 2646, 2686, 3023, 3289 og 3290i henhold til bestemmelserne, der var gældende indtil 31. december 1996, men som ikke opfylder bestemmelserne, der var gældende fra 1. januar 1997, kan fortsat anvendes indtil 31. december 2004.1.6.3.16. (Reserveret)1.6.3.17. Tankvogne, som ikke opfylder bestemmelserne i Supplement XI punkt 1.2.8.5 sidste sætning, der var gældende fra 1. juli 2000, må anvendes indtil næste prøvning, dog senest indtil 30. juni 2004.1.6.3.18. Tankvogne og batterivogne, der er fremstillet før 1. juli 2001, i overensstemmelse med bestemmelserne, der var gældende indtil 30. juni 2001, men som ikke opfylder bestemmelserne, der er gældende fra 1. juli 2001, kan fortsat anvendes. Tildeling af den tankkode, der skal fremgå af typegodkendelserne, samt udførelsen af den relevante mærkning skal være foretaget inden 1. januar 2009.1.6.4. Tankcontainere og MEGC'er1.6.4.1. Tankcontainere, der er fremstillet før den 1. januar 1988 i overensstemmelse med bestemmelserne, der var gældende indtil 31. december 1987, men som ikke opfylder bestemmelserne, der var gældende fra 1. januar 1988, kan fortsat anvendes.1.6.4.2. Tankcontainere, der er fremstillet før den 1. januar 1993 i henhold til bestemmelserne, der var gældende indtil 31. december 1992, men som ikke opfylder bestemmelserne, der var gældende fra 1. januar 1993, kan fortsat anvendes.1.6.4.3. Tankcontainere, der er fremstillet før 1. januar 1995 i overensstemmelse med bestemmelserne, der var gældende indtil 31.december 1994, men som ikke opfylder bestemmelserne, der var gældende fra 1. januar 1995, kan fortsat anvendes.1.6.4.4. Tankcontainere til transport af brandfarlige væsker med et flammepunkt over 55 °C til 61 °C, der er fremstillet før 1. januar 1997 i overensstemmelse med bestemmelserne i Supplement X punkterne 1.2.7, 1.3.8 og 3.3.3 gældende til 31. december 1996, men som ikke opfylder de i samme punkter fra 1. januar 1997 gældende bestemmelser, må fortsat anvendes.1.6.4.5. Tankcontainere, der er fremstillet før den 1. januar 1997 til transport af stoffer i klasse 2, kan indtil næste periodiske prøvning være mærket (jf. kap. 6.8) i overensstemmelse med de bestemmelser, der var gældende indtil 31. december 1996.1.6.4.6. Tankcontainere, der er fremstillet før den 1. januar 1995 til transport af stoffer med UN 3256, men som ikke opfylder bestemmelserne, der var gældende fra 1. januar 1995, kan fortsat anvendes indtil 31. december 2002.1.6.4.7. Tankcontainere, der er fremstillet før den 1. januar 1997 i overensstemmelse med bestemmelserne, der var gældende indtil den 31. december 1996, men som ikke opfylder bestemmelserne i Supplement X punkterne 3.3.3 og 3.3.4, der var gældende fra 1. januar 1997, kan fortsat anvendes.1.6.4.8. Tankcontainere, der er fremstillet før 1. januar 1999 i overensstemmelse med bestemmelserne i Supplement X punkt 5.3.6.3, der var gældende indtil 31. december 1998, men som ikke opfylder bestemmelserne i Supplement X punkt 5.3.6.3, der var gældende fra 1. januar 1999, må fortsat anvendes.1.6.4.9. Tankcontainere, der er fremstillet før den 1. januar 1999 til transport af UN 2401 piperidin i overensstemmelse med bestemmelserne i Supplement X punkt 3.2.3, der var gældende indtil 31. december 1998, men som ikke opfylder bestemmelserne, der var gældende fra 1. januar 1999, kan fortsat anvendes indtil 31. december 2003.1.6.4.10. Tankcontainere, der er fremstillet før den 1. januar 1997 til transport af stoffer med UN 3257, men som ikke opfylder bestemmelserne, der var gældende fra 1. januar 1997, kan fortsat anvendes indtil 31. december 2004.1.6.4.11. Tankcontainere, der er fremstillet før den 1. januar 1997 til transport af stoffer med følgende UN-numre:1092, 1098, 1135, 1143, 1182, 1199, 1238, 1251, 1605, 1647, 1695, 1809, 2295, 2337, 2407, 2438, 2477, 2487, 2488, 2558, 2606, 2644, 2646, 2686, 3023, 3289 og 3290i overensstemmelse med bestemmelserne, der var gældende indtil 31. december 1996, men som ikke opfylder bestemmelserne, der var gældende fra 1. januar 1997, kan fortsat anvendes indtil 31. december 2001.1.6.4.12. Tankcontainere og MEGC'er, der er fremstillet før 1. juli 2001 i henhold til bestemmelserne, der var gældende indtil 30. juni 2001, men som ikke opfylder bestemmelserne, der er gældende fra 1. juli 2001, må fortsat anvendes. Tildeling af den tankkode, der skal fremgå af typegodkendelserne, samt udførelsen af den relevante mærkning skal være foretaget inden 1. juli 2006.1.6.5. (Reserveret)1.6.6. Klasse 7 (overgangsbestemmelser)1.6.6.1. Kolli, hvis konstruktion ikke krævede den kompetente myndigheds godkendelse i henhold til 1985-udgaven eller 1985-udgaven (som ændret 1990) af IAEA's Safety Series No. 6Undtagelseskolli, industrielle kolli af type IP-1, IP-2 og IP-3 samt type A -kolli, hvis konstruktion ikke krævede den kompetente myndigheds godkendelse, og som opfylder kravene i 1985-udgaven eller 1985-udgaven (som ændret 1990) af "IAEA's Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material (Safety Series No. 6)", kan fortsat anvendes under forudsætning af, at bestemmelserne i afsnit 1.7.3 om det obligatoriske kvalitetssikringsprogram og bestemmelserne om grænseværdier for aktivitet og stofbegrænsninger i underafsnit 2.2.7.7 iagttages.Emballager, der ændres med andet formål end at forbedre sikkerheden eller fremstilles efter 31. december 2003, skal opfylde kravene i dette direktiv. Kolli, der klargøres til transport senest 31. december 2003 i henhold til 1985-udgaven eller 1985-udgaven (som ændret 1990) af IAEA's "Safety Series No. 6", kan fortsat anvendes til transport. Kolli, der klargøres efter denne dato, skal opfylde kravene i dette direktiv.1.6.6.2. Kolli godkendt i henhold til 1973-udgaven, 1973-udgaven (med senere ændringer), 1985-udgaven eller 1985-udgaven (som ændret 1990) af IAEA's Safety Series No. 61.6.6.2.1. Kolli, hvis konstruktion er godkendt af den kompetente myndighed i henhold til bestemmelserne i 1973-udgaven eller 1973-udgaven (med senere ændringer) af IAEA's "Safety Series No. 6", kan fortsat anvendes under forudsætning af multilateral godkendelse af kollikonstruktionen og under forudsætning af, at de relevante krav i afsnit 1.7.3 om det obligatoriske kvalitetssikringsprogram og bestemmelserne om grænseværdier for aktivitet og stofbegrænsninger i underafsnit 2.2.7.7 iagttages.Der må ikke påbegyndes ny produktion af disse emballager. Ændringer i emballagens konstruktion eller det tilladte radioaktive indholds art eller mængde, som efter den kompetente myndigheds opfattelse i betydelig grad påvirker sikkerheden, kræver opfyldelse af kravene dette direktiv. Hver emballage tildeles og mærkes på ydersiden med et serienummer i henhold til bestemmelsen i punkt 5.2.1.7.5.1.6.6.2.2. Kolli, hvis konstruktion er godkendt af den kompetente myndighed i henhold til bestemmelserne i 1985-udgaven eller 1985-udgaven (som ændret 1990) af IAEA's "Safety Series No. 6", kan fortsat anvendes indtil 31. december 2003 under forudsætning af, at de relevante krav i afsnit 1.7.3 om det obligatoriske kvalitetssikringsprogram og bestemmelserne om grænseværdier for aktivitet og stofbegrænsninger i underafsnit 2.2.7.7 iagttages. Efter denne dato kræver fortsat brug desuden multilateral godkendelse af kollikonstruktionen. Ændringer i emballagens konstruktion eller det tilladte radioaktive indholds art eller mængde, som efter den kompetente myndigheds opfattelse i betydelig grad påvirker sikkerheden, kræver opfyldelse af kravene i dette direktiv. Alle emballager, hvis produktion påbegyndes efter 31. december 2006, skal opfylde kravene i dette direktiv.1.6.6.3. Radioaktive stoffer i speciel form godkendt i henhold til 1973-udgaven, 1973-udgaven (med senere ændringer), 1985-udgaven eller 1985-udgaven (som ændret 1990) af IAEA's Safety Series No. 6Radioaktive stoffer i speciel form, hvis konstruktion er godkendt unilateralt af den kompetente myndighed i henhold til bestemmelserne i 1973-udgaven, 1973-udgaven (med senere ændringer), 1985-udgaven eller 1985-udgaven (som ændret 1990) af IAEA's "Safety Series No. 6", kan fortsat anvendes under forudsætning af, at de relevante krav i afsnit 1.7.3 om det obligatoriske kvalitetssikringsprogram iagttages. Alle radioaktive stoffer i speciel form fremstillet efter 31. december 2003 skal opfylde kravene i dette direktiv.1.6.6.4. Generelle overgangsbestemmelser for transport af stoffer i klasse 7For transport af stoffer hørende til klasse 7 gælder overgangsbestemmelserne i underafsnit 1.6.1.1 kun indtil 31. december 2001. Undtaget herfra er anvendelsen af kapitlerne 1.4 og 1.8, hvor overgangsbestemmelserne gælder indtil 31. december 2002.KAPITEL 1.7Generelle bestemmelser for klasse 71.7.1. Generelle bestemmelser1.7.1.1. Dette direktiv fastsætter sikkerhedsstandarder, der sikrer et tilfredsstillende minimum for kontrol med strålings-, kritikalitets- og varmefarer for de personer, ting og omgivelser, som berøres af transporten af radioaktive stoffer. Disse standarder er baseret på "Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material (ST-1)", IAEA, Wien (1996). Der kan findes yderligere materiale om ST-1 i "Advisory Material for the IAEA Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material (1996 Edition), Safety Standard Series No. ST-2", IAEA, Wien (endnu ikke offentliggjort).1.7.1.2. Formålet med dette direktiv er at beskytte personer, værdier og omgivelser mod følgerne af stråling under transport af radioaktive stoffer. Denne beskyttelse opnås ved hjælp af følgende krav:a) Indeslutning af det radioaktive indhold.b) Kontrol af ydre strålingsniveauer.c) Forebyggelse af kritikalitet.d) Forebyggelse af varmeskader.Disse krav opfyldes for det første ved hjælp af en trindelt fremgangsmåde i forbindelse med indholdsbegrænsninger for kolli og køretøjer og i forbindelse med ydelsesstandarder for kollikonstruktioner afhængig af det radioaktive indholds farlighed. For det andet opfyldes de gennem krav til konstruktion, drift og vedligeholdelse af kolli, idet der samtidig tages hensyn til det radioaktive indholds art. Endelig opfylde de gennem administrative kontrolforanstaltninger, herunder kompetente myndigheders godkendelse, hvor det er relevant.1.7.1.3. Dette direktiv finder anvendelse på transport af radioaktive stoffer ad jernbane, herunder transport, som er sekundær i forhold til brugen af det radioaktive stof. Transport omfatter alle funktioner og betingelser, som er forbundet med flytningen af radioaktive stoffer. Disse omfatter konstruktion, fremstilling, vedligeholdelse og reparation af emballager og klargøring, afsendelse, pålæsning, transport, herunder opbevaring i transit, aflæsning og modtagelse på destinationsstedet af det radioaktive stof og emballager. Der anvendes en trindelt fremgangsmåde i forbindelse med ydelsesstandarderne i dette direktiv, som er gradueret i tre generelle niveauer efter alvorlighed:a) Sædvanlige transportforhold (uden hændelser).b) Normale transportforhold (mindre uheld).c) Ved uheld.1.7.2. Strålingbeskyttelsesprogram1.7.2.1. Transport af radioaktive stoffer skal ske i henhold til et strålingsbeskyttelsesprogram, som skal bestå af systematiske foranstaltninger med det formål at tage tilstrækkeligt hensyn til strålingsbeskyttelsesforanstaltninger.1.7.2.2. Arten og omfanget af de foranstaltninger, som skal anvendes i programmet, skal rette sig efter omfanget af og sandsynligheden for strålingseksponering. Programmet skal indarbejdes i kravene i underafsnittene 1.7.2.3 og 1.7.2.4, samt punkterne (1.1) og (1.4) i den særlige bestemmelse i CW33 i afsnit 7.5.11 og i relevante beredskabsprocedurer. Programdokumenterne skal på anmodning udleveres til den relevante kompetente myndighed.1.7.2.3. Beskyttelse og sikkerhed skal optimeres, således at størrelsen af enkeltdoser, antallet af eksponerede personer og sandsynligheden for eksponering holdes så lavt som det rimeligt kan opnås, når der tages højde for økonomiske og sociale faktorer. Doser, som personer udsættes for, skal være under de relevante grænseværdier. Der skal anvendes en struktureret og systematisk fremgangsmåde, som omfatter hensyntagen til grænsefladerne mellem transport og øvrige aktiviteter.1.7.2.4. Ved arbejdsbetinget eksponering i forbindelse med transportaktiviteter, hvor det vurderes, at den effektive dosis:a) højst sandsynligt ikke overstiger 1 mSv på et år og, er hverken særlige arbejdsmønstre, nøje overvågning, dosisvurderingsprogrammer eller særskilt registrering nødvendige,b) sandsynligvis er på 1-6 mSv på et år, skal et dosisvurderingsprogram via arbejdspladsovervågning eller individuel overvågning gennemføres, ellerc) sandsynligvis overstiger 6 mSv på et år, skal individuel overvågning gennemføres.Ved individuel overvågning eller arbejdspladsovervågning skal der føres relevante registre.1.7.3. KvalitetssikringDer skal fastlægges og gennemføres kvalitetssikringsprogrammer for konstruktion, fremstilling, prøvning, dokumentation, brug, vedligeholdelse og eftersyn af radioaktive stoffer i speciel form, radioaktivt stoffer og kolli med lav spredningsrisiko, og for foranstaltninger ved transport og opbevaring i transit for at sikre, at de relevante bestemmelser i dette direktiv er opfyldt. Kvalitetssikringsprogrammer skal være baseret på internationale, nationale eller andre standarder, som den kompetente myndighed finder acceptable. Dokumentation for, at konstruktionsspecifikationen er fuldt gennemført, skal være til rådighed for den kompetente myndighed. Producenten, afsenderen eller brugeren skal være villig til at stille faciliteter til rådighed for den kompetente myndigheds eftersyn under fremstilling og brug og til at påvise over for enhver relevant kompetent myndighed, at:a) de anvendte fremstillingsmetoder og -materialer er i overensstemmelse med de godkendte konstruktionsspecifikationer, ogb) alle emballager gennemgår periodisk eftersyn og om nødvendigt repareres og vedligeholdes på en sådan måde, at de selv efter gentagen brug fortsat opfylder alle relevante krav og specifikationer.Hvis der kræves godkendelse fra en kompetent myndighed, skal denne godkendelse tage højde for og være betinget af et hensigtsmæssigt kvalitetssikringsprogram.1.7.4. Særligt arrangement1.7.4.1. Et særligt arrangement betyder sådanne bestemmelser, der er godkendt af den kompetente myndighed og i henhold til hvilke forsendelser, som ikke opfylder alle bestemmelserne i dette direktiv om radioaktive stoffer, kan transporteres.ANM.:Et særligt arrangement betragtes ikke som en midlertidig fravigelse i henhold til afsnit 1.5.1.1.7.4.2. Forsendelser, for hvilke det ikke kan lade sig gøre at opfylde de bestemmelser, som finder anvendelse på klasse 7, må kun transporteres som særligt arrangement. Forudsat, at den kompetente myndighed er overbevist om, at det ikke kan lade sig gøre at opfylde bestemmelserne i dette direktiv vedrørende klasse 7, og at opfyldelse af de nødvendige sikkerhedsstandarder i dette direktiv er påvist på anden måde, kan den kompetente myndighed godkende, at enkelte eller planlagte serier af multiforsendelser transporteres som særligt arrangement. Det overordnede sikkerhedsniveau under transporten skal mindst svare til sikkerhedsniveauet, hvis alle relevante krav var opfyldt. Drejer det sig om internationale forsendelser af denne type, kræves multilateral godkendelse.1.7.5. Radioaktive stoffer med andre farlige egenskaberUd over de radioaktive og fissile egenskaber skal alle sekundære risici i forbindelse med kolliets indhold, f.eks. eksplosivitet, brandfarlighed, evnen til selvantændelse, kemisk giftighed og ætsende virkning, også tages i betragtning ved dokumentation, emballering, mærkning af kolli og transportmidler (påskrifter, faresedler og orangefarvede skilte), påsætning af faresedler, stuvning, adskillelse og transport, således at alle relevante bestemmelser om farligt gods i dette direktiv opfyldes.KAPITEL 1.8Kontroller og andre støttetiltag der skal sikre, at sikkerhedsforskrifterne bliver efterlevet1.8.1. Administrative kontroller af farligt gods1.8.1.1. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne kan på et hvilket som helst tidspunkt eller sted på deres territorialområde foretage en kontrol af, om bestemmelserne vedrørende transport af farligt gods er overholdt.Disse kontroller skal dog foretages uden fare for personer, ejendom eller miljø og uden væsentlig forstyrrelse af jernbane- hhv. vejtrafikken.1.8.1.2. Parter, der er involveret i transport af farligt gods, jf. kapitel 1.4, skal uden forhalinger og i et omfang, der svarer til deres respektive forpligtelser, forsyne de kompetente myndigheder og deres befuldmægtigede med de oplysninger, der er nødvendige for at kunne foretage kontrollerne.1.8.1.3. De kompetente myndigheder kan også med det formål at foretage kontroller i virksomheder tilhørende de parter, der er involveret i transport af farligt gods, jf. kapitel 1.4, foretage inspektioner, undersøge de fornødne dokumenter og udtage prøver af farligt gods eller emballager med henblik på nærmere undersøgelse, forudsat at sikkerheden ikke kompromitteres herved. Parter, der er involveret i transport af farligt gods, jf. kapitel 1.4, skal endvidere gøre køretøjer eller dele af køretøjer samt disses udstyr og installationer tilgængelige for en kontrol, hvor dette er muligt og rimeligt. De kan, hvis de skønner det nødvendigt, udpege en person fra virksomheden til at ledsage repræsentanten fra den kompetente myndighed.1.8.1.4. Såfremt de kompetente myndigheder konstaterer, at bestemmelserne i dette direktiv ikke er overholdt, kan de forbyde transport af en forsendelse eller standse en transport indtil de konstaterede overtrædelser er bragt til ophør, eller de kan kræve at andre passende tiltag iværksættes. Standsning kan påbydes på stedet eller på et andet sted valgt af myndighederne af hensyn til trafiksikkerheden. Disse forholdsregler må ikke forårsage urimelig forstyrrelse af jernbane- hhv. vejtrafikken.1.8.2. Gensidig administrativ bistand1.8.2.1. Medlemsstaterne skal medvirke til gensidig administrativ bistand om gennemførelsen af dette direktiv.1.8.2.2. Når en medlemsstat har konstateret, at sikkerheden af transport af farligt gods på dens territorialområde er blevet tilsidesat som følge af en virksomheds meget alvorlige eller gentagne overtrædelser af bestemmelserne, og denne virksomhed har sit hovedsæde på en anden medlemsstats territorialområde, skal den underrette de kompetente myndigheder hos den anden stat om overtrædelserne. De kompetente myndigheder hos den medlemsstat, hvor de meget alvorlige eller gentagne overtrædelser blev konstateret, kan anmode de kompetente myndigheder hos den medlemsstat, hvor virksomheden har sit hovedsæde, om at iværksætte passende foranstaltninger over for den/de, der har begået overtrædelserne. Det er ikke tilladt at overføre personoplysninger, medmindre det er nødvendigt af hensyn til en retsforfølgelse af alvorlige eller gentagne overtrædelser.1.8.2.3. Myndighederne, der er blevet underrettet, skal oplyse den kompetente myndighed hos den medlemsstat, hvor overtrædelserne er konstateret, om hvilke foranstaltninger, der eventuelt er truffet over for virksomheden.1.8.3. Sikkerhedsrådgiver1.8.3.1. Enhver virksomhed, hvis aktiviteter omfatter transport af farligt gods med jernbane eller med sådan transport sammenhængende emballering, pålæsning, påfyldning eller aflæsning skal udpege en eller flere sikkerhedsrådgivere for transport af farligt gods, der skal bistå med forebyggelse af de risici for personer, værdier eller miljøet, som er forbundet med disse aktiviteter.1.8.3.2. De kontraherende stater kan fastsætte, at disse bestemmelser ikke omfatter virksomheder:a) hvis aktiviteter vedrører transport af farligt gods med transportmidler, der tilhører militæret eller står under militærets ansvar; ellerb) hvis aktiviteter pr. enkelttransport vedrører mængder, som ikke overstiger de grænser, der er fastsat i underafsnit 1.1.3.6.3 til 1.1.3.6.5, i punkt 2.2.7.1.2 og i kapitlerne 3.3 og 3.4; ellerc) der som hoved- eller bibeskæftigelse ikke er transport af farligt gods eller læsning eller aflæsning i forbindelse med sådanne transporter, men som lejlighedsvis udfører nationale transporter af farligt gods eller læsning eller aflæsning i forbindelse med sådanne transporter, når der kun foreligger en minimal fare eller forureningsrisiko.1.8.3.3. Under virksomhedslederens ansvar har sikkerhedsrådgiveren til hovedopgave, inden for rammerne af de berørte aktiviteter i virksomheden, at anvende alle midler og fremme alle foranstaltninger for at lette udførelsen af disse aktiviteter i overensstemmelse med gældende forskrifter og under de bedst mulige sikkerhedsbetingelser. Rådgiverens opgaver, der tilpasses efter virksomhedens aktiviteter, er navnlig som følger:- At kontrollere, at reglerne for transport af farligt gods overholdes.- At rådgive virksomheden i forbindelse med transport af farligt gods.- At forestå udarbejdelsen af en årsrapport til virksomhedens ledelse eller eventuelt en lokal offentlig myndighed om virksomhedens aktiviteter i forbindelse med transport af farligt gods. Rapporterne opbevares i fem år og stilles til rådighed for de nationale myndigheder på deres anmodning.Rådgiverens opgaver omfatter derudover især undersøgelse af følgende praksis og procedurer vedrørende virksomhedens aktiviteter i forbindelse med transport af farligt gods:- Fremgangsmåder med henblik på overholdelse af reglerne om identifikation af transporteret farligt gods.- Virksomhedens praksis med henblik på ved køb af transportmidler at tilgodese særlige behov i forbindelse med transporteret farligt gods.- Fremgangsmåden ved kontrol af det materiel, der anvendes til transport af farligt gods eller til læsning eller aflæsning.- Det forhold, at det berørte personale i virksomheden har modtaget en passende uddannelse, og at denne uddannelse er blevet registreret i vedkommende personers personaledata.- Iværksættelse af passende nødforanstaltninger ved eventuelle ulykker eller uheld, der kan true sikkerheden under transport, læsning eller aflæsning af farligt gods.- Foretage undersøgelser af og, om nødvendigt, udarbejdelse af rapporter vedrørende ulykker, uheld eller alvorlige overtrædelser, der konstateres under transport, læsning eller aflæsning af farligt gods.- Indførelse af passende foranstaltninger for at undgå gentagelse af ulykker, uheld eller alvorlige overtrædelser.- Hensyntagen til retsregler og særlige behov i forbindelse med transport af farligt gods ved valg og anvendelse af underleverandører eller andre parter.- Sikring af, at det personale, der er beskæftiget med transport, læsning eller aflæsning af farligt gods, har fået nøje instrukser om, hvordan arbejdet skal udføres.- Iværksættelse af initiativer, der skal skærpe opmærksomheden omkring risici i forbindelse med transport, læsning eller aflæsning af farligt gods.- Indførelse af kontrolprocedurer for at sikre, at der på transportmidlerne findes de dokumenter og det sikkerhedsudstyr, der skal ledsage transporterne, og at disse dokumenter og dette udstyr er i overensstemmelse med reglerne.- Indførelse af kontrolprocedurer for at sikre overholdelse af reglerne for læsning og aflæsning.1.8.3.4. Hvervet som rådgiver kan også varetages af virksomhedslederen, af en person, der udfører andre opgaver i virksomheden, eller af en person, der ikke hører til virksomheden, forudsat at vedkommende reelt er i stand til at bestride hvervet.1.8.3.5. Alle berørte virksomheder meddeler, når de anmodes herom, den kompetente myndighed eller det organ, som medlemsstaten har udpeget hertil, hvem de har udpeget som rådgiver.1.8.3.6. Sker der under en transport eller læsning eller aflæsning foretaget af den pågældende virksomhed en ulykke, som påfører personer, ejendom eller miljøet skade, skal rådgiveren indhente alle relevante oplysninger og forestå udarbejdelsen af en ulykkesrapport til forelæggelse for virksomhedens ledelse eller eventuelt en lokal offentlig myndighed. Rapporten kan ikke træde i stedet for rapporter udarbejdet af virksomhedens ledelse, der måtte være påbudt i medfør af anden international eller national lovgivning.1.8.3.7. Rådgiveren skal være indehaver af et uddannelsesbevis, der er gyldigt for jernbanetransport. Beviset udstedes af den kompetente myndighed eller af det organ, som den pågældende medlemsstat har udpeget hertil.1.8.3.8. For at opnå beviset skal kandidaten modtage undervisning og bestå en eksamen, der er godkendt af medlemsstatens kompetente myndighed.1.8.3.9. Undervisningens væsentligste formål er at bibringe kandidaten tilstrækkelige oplysninger om de risici, der er forbundet med transport af farligt gods, og tilstrækkeligt kendskab til love og administrative bestemmelser vedrørende de berørte transportformer samt til de i underafsnit 1.8.3.3 nævnte opgaver.1.8.3.10. Eksaminationen skal organiseres af den kompetente myndighed eller af et organ udpeget hertil af medlemsstaten.Det eksaminerende organ skal udpeges skriftligt. Denne godkendelse kan være for et begrænset tidsrum, og følgende kriterier skal lægges til grund:- Det eksaminerende organs kompetence.- Specifikation af de eksamineringsmåder, som det eksaminerende organ foreslår.- foranstaltninger, der skal sikre, at eksamen er upartisk.- Organets uafhængighed af alle fysiske eller juridiske personer, der ansætter sikkerhedsrådgivere.1.8.3.11. Formålet med eksaminationen er at fastslå, om kandidater besidder den nødvendige grad af viden til at kunne udføre de opgaver, der påhviler en sikkerhedsrådgiver, som angivet i underafsnit 1.8.3.3, med henblik på at opnå det bevis, der er foreskrevet i underafsnit 1.8.3.7. Eksaminationen skal i det mindste omfatte følgende emner:a) Kendskab til de forskellige konsekvenser, som en ulykke med farligt gods kan få, og kendskab til de vigtigste ulykkesårsager.b) Reglerne for den benyttede transportform i national lovgivning, internationale konventioner og aftaler, særligt vedrørende:- Klassificering af farligt gods (fremgangsmåden for klassificering af opløsninger og blandinger, strukturen i stofopregningen, klasser af farligt gods og principperne for klassificering heraf, de transporterede farlige stoffers og genstandes art, de fysiske/kemiske og toksikologiske egenskaber).- Generelle emballeringsvilkår, herunder vilkår for tanke og tankcontainere (typer, tankkoder, mærkning (påskrifter, faresedler og orangefarvede skilte), fremstilling, førstegangsprøvning og periodisk prøvning).- Påskrifter, påsættelse og fjernelse af faresedler på kolli og oragnefarvede skilte.- Angivelser i transportdokumentet (obligatoriske oplysninger i transportdokumentet).- Afsendelsesform, forsendelsesbegrænsninger (vognladningsgods, bulktransport, transport i IBC'er, containertransport, transport i faste eller aftagelige tanke).- Befordring af passagerer.- Forbud mod og forsigtighedsregler i forbindelse med sammenlæsning.- Separation af stoffer.- Begrænsning af de transporterede mængder og fritagne mængder.- Håndtering og stuvning (pålæsning og aflæsning (fyldningsgrad), stuvning og separation).- Rengøring og/eller udluftning før pålæsning og efter aflæsning.- Mandskabets uddannelse.- Dokumenter, der skal medbringes (fragtbrev, kopi af eventuelle afvigelser (f.eks. særaftaler), andre dokumenter)- Forsætligt eller uforsætligt udslip af forurenende stoffer.- Krav til transportudstyret.1.8.3.12. Den obligatoriske eksamen består af en skriftlig prøve, som kan suppleres med en mundtlig eksamen.Den skriftlige eksamen skal bestå af to dele:a) Kandidaten skal besvare et spørgeskema. Det består af mindst 20 åbne spørgsmål, der som minimum omfatter de emner, der er angivet i underafsnit 1.8.3.11. Der kan dog anvendes multiple choice-spørgsmål. I så fald tæller to multiple choice-spørgsmål som ét åbent spørgsmål. Blandt emnerne skal der lægges særlig vægt på følgende:- Generelle forebyggelses- og sikkerhedsforanstaltninger.- Klassificering af farligt gods.- Almindelige bestemmelser for emballering, herunder for tanke, tankcontainere, tankvogne osv.- Påskrifter, faresedler og orangefarvede skilte.- Angivelser i transportdokumentet.- Håndtering og stuvning.- Mandskabets faglige kvalifikationer.- Dokumenter, der skal ledsage køretøjet.- Skriftlige anvisninger.b) Kandidaterne foretager en undersøgelse af et konkret tilfælde i overensstemmelse med de opgaver sikkerhedsrådgiveren skal varetage, jf. underafsnit 1.8.3.3, for at vise, at de har de nødvendige kvalifikationer til at udføre en sikkerhedsrådgivers arbejdsopgaver.1.8.3.13. De kontraherende stater kan bestemme, at kandidater, der ønsker at arbejde for virksomheder, hvis aktiviteter udelukkende omfatter transport af visse typer farligt gods, kun eksamineres i emner vedrørende deres aktiviteter.Det drejer sig om følgende godstyper:- klasse 1- klasse 2- klasse 7- klasserne 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1, 6.2, 8 og 9- UN 1202, 1203 og 1223.Det skal klart fremgå af det i underafsnit 1.8.3.7 beskrevne bevis, at det kun gælder for de typer af farligt gods, som er nævnt i dette underafsnit, og som rådgiveren har aflagt eksamen i på betingelserne i underafsnit 1.8.3.12.1.8.3.14. Den kompetente myndighed eller det eksaminerende organ udarbejder efterhånden en liste over de spørgsmål, der er blevet stillet til eksamen.1.8.3.15. Det i punkt 1.8.3.7 beskrevne bevis skal udfærdiges i overensstemmelse med modellen i underafsnit 1.8.3.18 og skal anerkendes af samtlige medlemsstater.1.8.3.16. Gyldighedsperioden for beviset er fem år. Bevisets gyldighedsperiode forlænges automatisk for yderligere femårsperioder, hvis bevisets indehaver i løbet af det sidste år forud for udløbet af bevisets gyldighedsperiode har fulgt repetitionskurser eller bestået en repetitionseksamen, som begge skal være godkendt af den kompetente myndighed.1.8.3.17. Kravene i underafsnittene 1.8.3.1-1.8.3.16 skal anses for at være opfyldt, hvis de relevante betingelser i Rådets direktiv 96/35/EF af 3. juni 1996 om udpegelse af og faglige kvalifikationer for sikkerhedsrådgivere for transport med jernbane eller ad vej eller indre vandveje af farligt gods(8) og i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/17/EF af 17. april 2000 om minimumskravene for sikkerhedsrådgivere i forbindelse med transport af farligt gods med jernbane eller ad vej eller indre vandveje(9) er opfyldt.1.8.3.18. Model for uddannelsesbevisUddannelsesbevis for sikkerhedsrådgivere for transport af farligt gods>PIC FILE= "L_2004121DA.003401.TIF">1.8.4. (Reserveret)1.8.5. Rapportering om alvorlige uheld eller hændelser med farligt gods1.8.5.1. Såfremt der under transport af farligt gods sker et alvorligt uheld eller en hændelse på en medlemsstats territorialområde, skal transportøren udarbejde en rapport til den kompetente myndighed hos den pågældende medlemsstat.1.8.5.2. (Reserveret)KAPITEL 1.9Transportrestriktioner pålagt af de kompetente myndigheder1.9.1. De kompetente myndigheder i en medlemsstat kan forbyde eller opstille særlige betingelser for transport af nærmere bestemt farligt gods på strækninger med særlige stedlige risici. De kompetente myndigheder skal - såvidt det er muligt - fastlægge erstatningsstrækninger, som kan benyttes i stedet for de spærrede eller med betingelser belagte strækninger.1.9.2. For de i afsnit 1.9.1 angivne tiltag fastlægger medlemsstaterne i givet fald de fælles betingelser, som skal meddeles de øvrige stater, transportørerne og jernbaneinfrastrukturforvalterne.Del 2KLASSIFICERINGKAPITEL 2.1GENERELLE BESTEMMELSER2.1.1. Indledning2.1.1.1. I dette direktiv findes følgende klasser af farligt gods:Klasse 1 Eksplosivstoffer og genstande med eksplosivstofKlasse 2 GasserKlasse 3 Brandfarlige væskerKlasse 4.1 Brandfarlige faste stoffer, selvnedbrydende stoffer og faste desensibiliserede eksplosive stofferKlasse 4.2 Selvantændelige stofferKlasse 4.3 Stoffer som udvikler brandfarlige gasser ved kontakt med vandKlasse 5.1 Oxiderende stofferKlasse 5.2 Organiske peroxiderKlasse 6.1 Giftige stofferKlasse 6.2 Smittefarlige stofferKlasse 7 Radioaktive stofferKlasse 8 Ætsende stofferKlasse 9 Forskellige farlige stoffer og genstande2.1.1.2. Enhver godsbetegnelse i de forskellige klasser er tildelt et UN-nummer. Der anvendes følgende godsbetegnelser:A. Individuelle betegnelser for nøje definerede stoffer eller genstande inklusive betegnelser for stoffer, som dækker over forskellige isomerer, f.eks.:UN 1090 ACETONEUN 1104 PENTYLACETATER (AMYLACETATER)UN 1194 ETHYLNITRIT, OPLØSNINGB. Gruppebetegnelser for en nøje defineret gruppe af stoffer eller genstande, som ikke henføres til n.o.s.-betegnelser f.eks.:UN 1133 ADHÆSIVER (KLÆBESTOFFER)UN 1266 PARFUMEPRODUKTERUN 2757 PESTICIDE, CARBAMAAT, VAST, GIFTIGUN 3101 ORGANISK PEROXID, TYPE B, FLYDENDEC. Specifikke n.o.s.-betegnelser, som omfatter en gruppe af stoffer eller genstande med specifikke kemiske eller tekniske egenskaber og som ikke er benævnt på anden måde f.eks.:UN 1477 NITRATER, UORGANISKE, N.O.S.UN 1987 ALKOHOLER, N.O.S.D. Generelle n.o.s.-betegnelser, som omfatter en gruppe af stoffer eller genstande med én eller flere farlige egenskaber og som ikke er benævnt andet sted f.eks.:UN 1325 BRANDFARLIGT ORGANISK FAST STOF, N.O.S.UN 1993 BRANDFARLIG VÆSKE, N.O.S.De under B, C og D nævnte betegnelser kaldes under et for samlebetegnelser.2.1.1.3. Et stof kan af hensyn til dets emballering være henført til en emballagegruppe på grundlag af stoffets farlighedsgrad. Emballagegrupperne har følgende betydning:Emballagegruppe I: meget farlige stofferEmballagegruppe II: farlige stofferEmballagegruppe III: mindre farlige stoffer.2.1.2. Principper for klassificering2.1.2.1. Farligt gods, som falder ind under en fareklasses overskrift, defineres ifølge underafsnit 2.2.x.1 for den pågældende klasse på grundlag af dets egenskaber. Henførslen af farligt gods til en klasse og en emballagegruppe sker efter de kriterier, der er nævnt i underafsnit 2.2.x.1. Henførslen af én eller flere sekundære farer til et farligt stof eller en farlig genstand sker efter kriterierne for den klasse eller de klasser, som svarer til disse farer, således som det er angivet i det pågældende underafsnit 2.2.x.1.2.1.2.2. Alle officielle godsbetegnelser for farligt gods er opført i tabel A i kapitel 3.2 i UN-nummer rækkefølge. Denne tabel indeholder relevante informationer om det nævnte gods, som f.eks. godsbetegnelse, fareklasse, emballagegruppe(r), påkrævede faresedler samt emballerings- og transportbestemmelser.ANM.:En alfabetisk fortegnelse over godsbetegnelser findes i kapitel 3.2 tabel B.2.1.2.3. Farligt gods, som er nævnt eller defineret i underafsnit 2.2.x.2 i de enkelte klasser er det ikke tilladt at transportere.2.1.2.4. Gods, der ikke er nævnt udtrykkeligt ved dets navn, f.eks. gods, som ikke er opført med en individuel betegnelse i tabel A i kapitel 3.2, og ej heller er nævnt eller defineret i et af de ovenfor nævnte underafsnit 2.2.x.2, skal henføres til den relevante klasse i henhold til fremgangsmåden i afsnit 2.1.3. Desuden skal eventuelle sekundære fare samt eventuel emballagegruppe bestemmes. Efter fastlæggelse af klassen, eventuelle sekundære farer samt eventuel emballagegruppe, skal det relevante UN-nummer bestemmes. I beslutningstræet i underafsnit 2.2.x.3 (fortegnelse over klassens samlebetegnelser) i slutningen af afsnittet for hver klasse er opført parametrene for udvælgelsen af den korrekte samlebetegnelse (UN-nummer). I alle tilfælde skal den samlebetegnelse, der svarer bedst til stoffets eller genstandens egenskaber, vælges ved hjælp af den rangfølge, der udgøres af bogstaverne B, C og D i underafsnit 2.1.1.2. Kun i det tilfælde, hvor stoffet eller genstanden ifølge underafsnit 2.1.1.2 ikke kan henføres til type B eller C, skal stoffet eller genstanden henføres til en betegnelse af type D.2.1.2.5. Hvis det på grundlag af prøvningsmetoderne i kapitel 2.3 og ifølge kriterierne nævnt i underafsnit 2.2.x.1 for de klasser, hvor dette er angivet, kan konstateres, at et stof, en opløsning eller en blanding, som er angivet specifikt ved navn i tabel A i kapitel 3.2, ikke opfylder kriterierne for den klasse, som tabellen angiver, skal stoffet, opløsningen eller blandingen ikke henføres til denne klasse.2.1.2.6. Ved klassificering skal stoffer betragtes som væsker, hvis de ved et tryk på 101,3 kPa har et smeltepunkt på eller en begyndende smeltning ved 20 °C eller derunder. Et viskøst stof, for hvilket der ikke kan bestemmes et specifikt smeltepunkt, skal underkastes prøvningsmetode ASTM D 4359-90 eller den i afsnit 2.3.4 beskrevne fremgangsmåde til bestemmelse af viskositeten (penetrometermetoden).2.1.3. Klassificering af stoffer inkl. opløsninger og blandinger (såsom præparater, præparationer og affald), som ikke er nævnt ved navn2.1.3.1. Stoffer inkl. opløsninger og blandinger, der ikke er nævnt ved navn skal klassificeres i henhold til deres farlighedsgrad, under anvendelse af kriterierne i punkterne 2.2.x.1 i de relevante klasser. Den fare eller de farer, der er forbundet med et stof, skal bestemmes på grundlag af dets fysiske, kemiske og fysiologiske egenskaber. Sådanne egenskaber skal også lægges til grund, når de erfaringsmæssigt fører til en strengere klassificering.2.1.3.2. Et stof, der ikke er nævnt ved navn i tabel A i kapitel 3.2, og som kun udviser en enkelt fare, skal henføres til en af de samlebetegnelser, som er nævnt i underafsnit 2.2.x.3 i den relevante klasse.2.1.3.3. En opløsning eller blanding, der kun indeholder et af de i kapitel 3.2, tabel A ved navn nævnt stoffer samt et eller flere ufarlige stoffer, skal henføres til det ved navn nævnte farlige stof, medmindre:a) opløsningen eller blandingen er specielt nævnt i tabel A i kapitel 3.2; ellerb) det klart fremgår af den officielle godsbetegnelse, at den kun gælder stoffet i ren eller teknisk ren form; ellerc) klassen, den fysiske tilstand eller emballagegruppen for opløsningen eller blandingen er anderledes end for det farlige stof.I tilfældene b) og c) skal opløsningen eller blandingen - under hensyntagen til dens eventuelle sekundære farer - klassificeres i den relevante klasse som et stof, der ikke er navngivet, dvs. under en af de samlebetegnelser, som er nævnt i underafsnit 2.2.x.3 for den pågældende klasse. Hvis opløsningen eller blandingen ikke falder ind under kriterierne for nogen klasse, er den ikke underlagt bestemmelserne i dette direktiv.2.1.3.4. Opløsninger og blandinger, der indeholder et af følgende ved navn nævnte stoffer, skal altid henføres til dette stof, forudsat at opløsningen og blandingen ikke har de fareegenskaber som angivet i underafsnit 2.1.3.5:- Klasse 3UN 1921 PROPYLENIMIN, STABILISERETUN 2481 ETHYLISOCYANATUN 3064 NITROGLYCERIN, OPLØSNING I ALKOHOL med mere end 1 %, men højst 5 % nitroglycerin- Klasse 6.1UN 1051 HYDROGENCYANID, STABILISERET der indeholder mindre end 3 % vandUN 1185 ETHYLENIMIN, STABILISERETUN 1259 NIKKELCARBONYLUN 1613 HYDROGENCYANID, VANDIG OPLØSNING (Blåsyre) med højst 20 % hydrogencyanidUN 1614 HYDROGENCYANID, STABILISERET, absorberet i porøst inaktivt materiale og indeholdende mindre end 3 % vandUN 1994 JERNPENTACARBONYLUN 2480 METHYLISOCYANATUN 3294 HYDROGENCYANID, OPLØSNING I ALKOHOL med højst 45 % hydrogencyanid- Klasse 8UN 1052 HYDROGENFLUORID, VANDFRIUN 1744 BROM eller UN 1744 BROMOPLØSNINGUN 1790 FLUSSYRE med mere end 85 % hydrogenfluoridUN 2576 PHOSPHOROXYBROMID, SMELTET- Klasse 9UN 2315 POLYCHLOREREDE BIPHENYLERUN 3151 POLYHALOGENEREDE BIPHENYLER, FLYDENDEUN 3151 POLYHALOGENEREDE TERPHENYLER, FLYDENDEUN 3152 POLYHALOGENEREDE BIPHENYLER, FASTEUN 3152 POLYHALOGENEREDE TERPHENYLER, FASTE,medmindre de indeholder et af de ovenfor anførte stoffer i klasse 3, 6.1 eller 8; i så tilfælde skal de klassificeres i overensstemmelse med dette stof.2.1.3.5. Stoffer, som ikke udtrykkelig er nævnt ved navn i tabel A i kapitel 3.2, og som har flere fareegenskaber samt opløsninger og blandinger, der indeholder flere farlige stoffer, skal henføres til en samlebetegnelse i den relevante klasse (se underafsnit 2.1.2.4) og en emballagegruppe i overensstemmelse med deres fareegenskaber. Ved klassificeringen på basis af de farlige egenskaber anvendes følgende fremgangsmåde:2.1.3.5.1. De fysiske, kemiske og fysiologiske egenskaber skal bestemmes gennem målinger eller beregninger, og klassificeringen af stoffet, opløsningen eller blandingen skal ske efter kriterierne i underafsnit 2.2.x.1 for de respektive klasser.2.1.3.5.2. Såfremt en gennemførelse af denne bestemmelse ikke kan foretages uden uforholdsmæssigt store omkostninger eller arbejde (f.eks. i forbindelse med visse former for affald), skal stoffet, opløsningen eller blandingen henføres til den klasse, som omfatter den bestanddel, der udgør hovedfaren.2.1.3.5.3. Såfremt de farlige egenskaber af et stof, en opløsning eller en blanding falder ind under flere af de nedenfor nævnte klasser eller stofgrupper, skal stoffet, opløsningen eller blandingen henføres til den klasse eller stofgruppe, der udgør hovedfaren svarende til den nedenfor nævnte rækkefølge:a) stoffer hørende til klasse 7 (undtagen radioaktive stoffer i undtagelseskolli, hvor andre farlige egenskaber er overvejende);b) stoffer hørende til klasse 1;c) stoffer hørende til klasse 2;d) flydende desensibiliserede eksplosive stoffer hørende til klasse 3;e) selvnedbrydende stoffer og faste desensibiliserede eksplosive stoffer hørende til klasse 4.1;f) pyrofore stoffer hørende til klasse 4.2;g) stoffer hørende til klasse 5.2;h) stoffer hørende til klasse 6.1 eller klasse 3, som på grundlag af deres giftighed ved indånding skal henføres til emballagegruppe I [stoffer, der opfylder klassificeringskriterierne for klasse 8 og som udviser en giftighed ved indånding af støv og tåge (LC50), som svarer til emballagegruppe I, men som udviser en giftighed ved indtagelse eller ved absorption gennem huden, der kun svarer til emballagegruppe III, eller mindre, skal henføres til klasse 8];i) smittefarlige stoffer hørende til klasse 6.2.2.1.3.5.4. Såfremt de farlige egenskaber af et stof falder ind under mere end én klasse eller stofgruppe, som ikke er nævnt i punkt 2.1.3.5.3, skal stoffet klassificeres efter den samme procedure, dog skal den relevante klasse vælges udfra tabellen for den overvejende fare i underafsnit 2.1.3.9.2.1.3.6. Der skal altid anvendes den til enhver tid mest passende samlebetegnelse (se underafsnit 2.1.2.4), dvs. en almindelig n.o.s.-betegnelse må kun anvendes, hvis der ikke kan anvendes en gruppebetegnelse eller en specifik n.o.s.-betegnelse.2.1.3.7. Opløsninger og blandinger med oxiderende stoffer eller stoffer med sekundær faren oxiderende kan have eksplosive egenskaber. I så tilfælde er det ikke tilladt at transportere disse, medmindre de opfylder bestemmelserne for klasse 1.2.1.3.8. Som vandforurenende stoffer i dette direktivs forstand regnes stoffer, opløsninger og blandinger, (som præparater, præparationer og affald), som ikke kan henføres til klasserne 1-8, eller til klasse 9, bortset fra UN 3077 og UN 3082, men som kan henføres til UN 3077 eller UN 3082 på grundlag af de prøvningsmetoder og -kriterier, som er angivet i afsnit 2.3.5.Opløsninger og blandinger (som præparater, præparationer og affald), for hvilke der ikke foreligger nogen værdi ifølge klassificeringskriterierne, regnes som vandforurenende, når den efter følgende formel konstaterede LC50- værdi (se definition i underafsnittene 2.3.5.1-2.3.5.3)>PIC FILE= "L_2004121DA.003901.TIF">som den laveste af de 3 værdier: 96 timers LC50-værdi, 48 timers EC50-værdi, 72 timers IC50-værdi, højst udgøra) 1 mg/l, ellerb) 10 mg/l, hvis stoffet ikke er let biologisk nedbrydeligt, eller hvis det er let nedbrydeligt, da udviser en log Pow-værdi >= 3,0.(Se også underafsnit 2.3.5.6)2.1.3.9. Tabel for fastlæggelse af den overvejende fare>TABELPOSITION>SOL = fast stof eller blandingLIQ = flydende stof, blanding eller opløsningDERMAL = giftig ved absorption gennem hudenORAL = giftig ved indtagelse gennem mundenINHAL = giftig ved indåndingANM.:1. Eksempler på anvendelse af tabellenKlassificering af et enkelt stofBeskrivelse af det stof, der skal klassificeres:Et amin, som ikke specifikt er nævnt ved navn, som svarer såvel til kriterierne for klasse 3, emballagegruppe II som til kriterierne for klasse 8, emballagegruppe I.Fremgangsmåde:Skæringspunktet mellem linje 3-II og kolonne 8-I giver 8-I.Dette amin skal således henføres til klasse 8 underUN 2734 AMINER, FLYDENDE, ÆTSENDE, BRANDFARLIGE, N.O.S., emballagegruppe I; eller under UN 2734 POLYAMINER, FLYDENDE, ÆTSENDE, BRANDFARLIGE, N.O.S., emballagegruppe I.Klassificering af en blandingBeskrivelse af den blanding, som skal klassificeres:En blanding som består af en brandfarlig væske, der er klassificeret under klasse 3, emballagegruppe III, et giftigt stof, som er klassificeret under klasse 6.1, emballagegruppe II samt et ætsende flydende stof, som er klassificeret under klasse 8, emballagegruppe I.Fremgangsmåde:Skæringspunktet mellem linje 3-III og kolonne 6.1-II giver 6.1-II.Skæringspunktet mellem linje 6.1-II og kolonne 8-I LIQ giver 8-I.Denne ikke nærmere definerede blanding skal derfor henføres til klasse 8, underUN 2922 ÆTSENDE VÆSKE, GIFTIG, N.O.S., emballagegruppe I.2. Eksempler på klassificering af blandinger og opløsninger under en klasse og emballagegruppe:En opløsning af phenol i klasse 6.1 emballagegruppe II i benzen i klasse 3, emballagegruppe II skal henføres til klasse 3, emballagegruppe II. På grund af phenolens giftighed skal denne opløsning henføres til UN 1992 BRANDFARLIG VÆSKE, GIFTIG, N.O.S. i klasse 3, emballagegruppe II.En fast blanding bestående af natriumarsenat hørende til klasse 6.1, emballagegruppe II og natriumhydroxid hørende til klasse 8, emballagegruppe II skal henføres til UN 3290 GIFTIGT UORGANISK FAST STOF, ÆTSENDE, N.O.S. i klasse 6.1, emballagegruppe II.En opløsning af naphtalen, rå eller raffineret hørende til klasse 4.1, emballagegruppe III i benzin hørende til klasse 3, emballagegruppe II skal henføres til UN 3295 CARBONHYDRIDER, FLYDENDE, N.O.S. i klasse 3, emballagegruppe II.En blanding af carbonhydrider hørende til klasse 3, emballagegruppe III og polychlorede biphenyler (PCB) hørende til klasse 9, emballagegruppe II skal henføres til UN 2315 POLYCHLOREDE BIPHENYLER i klasse 9, emballagegruppe II.En blanding af propylenimin hørende til klasse 3 og polychlorede biphenyler hørende til klasse 9, emballagegruppe II skal henføres til UN 1921 PROPYLENIMIN, STABILISERET i klasse 3.2.1.4. Klassificering af prøver2.1.4.1. Såfremt der hersker usikkerhed om, hvilken klasse et stof tilhører og stoffet transporteres til videre prøvning, skal stoffet på baggrund af afsenderens kendskab til stoffet henføres til en foreløbig klasse, en officiel godsbetegnelse for transporten samt tildeles et UN-nummer, og dette skal ske under anvendelse af:a) klassificeringskriterier i kapitel 2.2 ogb) bestemmelserne i dette kapitel.Der skal anvendes den strengst mulige emballagegruppe, for den valgte officielle godsbetegnelse for transporten.Såfremt denne bestemmelse anvendes, skal den officielle godsbetegnelse for transporten suppleres med udtrykket "prøve" (f.eks. "BRANDFARLIGT FLYDENDE STOF, N.O.S., prøve"). I visse tilfælde, hvor der er fastsat en bestemt officiel godsbetegnelse for en prøve af et stof, for hvilket man antager, at det svarer til bestemte klassificeringskriterier, (f.eks. "UN 3167 GASPRØVE, IKKE SAT UNDER TRYK, BRANDFARLIG, N.O.S.", så skal den officielle godsbetegnelse anvendes. Såfremt der for en prøve anvendes en n.o.s.-betegnelse, behøver den officielle godsbetegnelse for transporten ikke at blive suppleret med den tekniske betegnelse, sådan som det er krævet i den særlige bestemmelse nr. 274 i kapitel 3.3.2.1.4.2. Prøver af stoffet skal transporteres i overensstemmelser med de bestemmelser, der skal anvendes for den foreløbig tildelte officielle benævnelse for transporten, forudsat at:a) stoffet antages ikke at være et stof, som er forbudt at transportere i henhold til underafsnit 2.2.x.2 i kapitel 2.2 eller kapitel 3.2,b) stoffet antages ikke at være et stof, der opfylder kriterierne i klasse 1 og ej heller antages at være et smittefarligt eller radioaktivt stof,c) stoffet opfylder bestemmelserne i punkt 2.2.41.1.15 eller 2.2.52.1.9, såfremt det drejer sig om et selvdekomponerende stof eller et organisk peroxid,d) prøven transporteres i en kombinationsemballage med en nettomasse på maksimalt 2,5 kg pr. kolli, oge) prøven ikke emballeres sammen med andet gods i et kolli.KAPITEL 2.2Specifikke bestemmelser for de enkelte klasser2.2.1. Klasse 1 Eksplosivstoffer og genstande med eksplosivstoffer2.2.1.1. Kriterier2.2.1.1.1. Stoffer og genstande, der omfattes af klasse 1's betydning er:a) Eksplosivstoffer: faste eller flydende stoffer (eller blandinger af stoffer), der ved kemisk reaktion er i stand til at udvikle gasser med en temperatur og et tryk og med en sådan hastighed, at de forårsager skader på omgivelserne.Pyrotekniske stoffer: stoffer eller blandinger af stoffer, der er beregnet på at frembringe en virkning ved varme, lys, lyd, gas eller røg eller en kombination af disse som følge af ikke detonerende, selvforbrændende, eksoterme, kemiske reaktioner.ANM.:1. Stoffer, der ikke i sig selv er eksplosive, men som kan danne en eksplosiv blanding af gas, damp eller støv, er ikke omfattet af klasse 1.2. Følgende eksplosivstoffer er ikke omfattet af klasse 1: Vand- eller alkoholfugtede eksplosivstoffer med et indhold af vand eller alkohol, der overskrider de angivne grænser; eksplosivstoffer med blødgøringsmidler, som er omfattet af klasse 3 eller 4.1; samt de eksplosivstoffer, som på grund af deres hovedfare hører til klasse 5.2.b) Eksplosive genstande: genstande, der indeholder ét eller flere eksplosivstoffer og/eller pyrotekniske stoffer.ANM.:Genstande, der indeholder eksplosivstoffer og/eller pyrotekniske stoffer i så små mængder eller af en sådan art, at utilsigtet tænding eller initiering, f.eks i tilfælde af et uheld under transporten, ikke vil give anledning til nogen virkning uden for genstanden i form af spredning af sprængstykker, brand, røg, varme eller knald, er ikke underlagt bestemmelserne i klasse 1.c) Stoffer og genstande, der ikke er omtalt under a) eller b) ovenfor, men som er fremstillet med henblik på at frembringe en praktisk virkning ved eksplosion eller en pyroteknisk virkning.2.2.1.1.2. Stoffer og genstande, der har eller kan have eksplosive egenskaber, skal tages i betragtning til en klassificering i klasse 1 i henhold til de prøvninger, fremgangsmåder og kriterier, der er anført i "Manual of Tests and Criteria", del I.Et stof eller en genstand hørende til klasse 1 må kun transporteres, når det/den er henført til en af de officielle godsbetegnelser (herunder n.o.s.-betegnelser), der er opført i tabel A i kapitel 3.2, og det/den opfylder kriterierne i "Manual of Tests and Criteria".2.2.1.1.3. Stoffer og genstande, hørende til klasse 1, skal henføres til et UN-nummmer med den dertil hørende officielle godsbetegnelse (herunder n.o.s.-betegnelse). Fortolkningen af betegnelserne på de ved navn nævnte stoffer og genstande i tabel A sker på grundlag af ordforklaringerne i punkt 2.2.1.1.7.Prøver af nye eller eksisterende eksplosivstoffer eller genstande med eksplosivstof, undtagen initierende eksplosivstof, der transporteres med henblik på afprøvning, klassificering, kvalitetskontrol i forbindelse med forskning, og udvikling, eller som vareprøve, kan henføres til den officielle godsbetegnelse UN 0190 EKSPLOSIVSTOF, PRØVE.Henførsel til en n.o.s.-betegnelse eller til betegnelsen UN 0190 EKSPLOSIVSTOF, PRØVE af stoffer og genstande, der ikke er angivet specifikt ved navn i tabel A i kapitel 3.2, samt henførsel af visse stoffer og genstande, hvis transport i henhold til de særlige bestemmelser i tabel A, kolonne (6) er betinget af en særlig tilladelse, skal foretages af den kompetente myndighed i oprindelseslandet. Tilladelsen, som skal være skriftlig, skal også indeholde de af den kompetente myndighed godkendte vilkår for transport af disse stoffer og genstande. Er oprindelseslandet ikke en medlemsstat, skal klassificeringen og transportvilkårene være godkendt af den kompetente myndighed i den første medlemsstat, der berøres af forsendelsen.2.2.1.1.4. Stoffer og genstande hørende til klasse 1 skal være henført til en underklasse i overensstemmelse med punkt 2.2.1.1.5 og en forenelighedsgruppe i overensstemmelse med punkt 2.2.1.1.6. Henførslen til en underklasse skal være baseret på resultaterne af de i afsnittene 2.3.0 og 2.3.1 angivne prøvninger, og ved anvendelse af de definitioner, der er anført i punkt 2.2.1.1.5. Forenelighedsgruppen skal fastlægges i overensstemmelse med definitionerne i punkt 2.2.1.1.6. Nummeret på underklassen samt bogstavet for forenelighedsgruppen danner tilsammen klassifikationskoden.2.2.1.1.5. Definition af underklasser>TABELPOSITION>ANM.:Faren ved genstande hørende til underklasse 1.6 er begrænset eksplosion af en enkelt genstand.2.2.1.1.6. Definition af forenelighedsgrupper for stoffer og genstande>TABELPOSITION>ANM.:1. Stoffer eller genstande, pakket i en nærmere angivet emballage, må kun henføres til en enkelt forenelighedsgruppe. Eftersom kriteriet for forenelighedsgruppe S er empirisk, er henførsel til denne gruppe nødvendigvis knyttet til de prøvninger, der foretages med henblik på tildeling af klassifikationskode.2. Genstande, hørende til forenelighedsgruppe D eller E, kan udstyres eller emballeres sammen med deres egne initieringsmidler, forudsat at disse er udstyret med mindst to effektive sikringsmekanismer, der er beregnet på at hindre en eksplosion i tilfælde af utilsigtet aktivering af initieringsmidlet. Sådanne kolli skal henføres til forenelighedsgruppe D eller E.3. Genstande, hørende til forenelighedsgruppe D eller E, kan emballeres sammen med deres egne initieringsmidler, som ikke har to effektive sikringsmekanismer (dvs initieringsmidler, der hører til forenelighedsgruppe B), forudsat at bestemmelse MP21 i afsnit 4.1.10 for sammenpakning er overholdt. Sådanne kolli skal henføres til forenelighedsgruppe D eller E.4. Genstande kan emballeres eller udstyres med deres egne tændingsanordninger, forudsat at disse ikke kan træde i funktion under normale transportforhold.5. Genstande, hørende til forenelighedsgrupperne C, D eller E, kan emballeres sammen. Sådanne kolli skal henføres til forenelighedsgruppe E.2.2.1.1.7. Ordliste for godsbetegnelserneANM.:1. Beskrivelserne i ordlisten har hverken til formål at erstatte prøvningerne eller fareklassificeringen af et stof eller en genstand, hørende til klasse 1. Henførsel til den rigtige underklasse og afgørelsen af, om et produkt skal henføres til forenelighedsgruppe S, skal ske på grundlag af prøvninger af produktet efter "Manual of Tests and Criteria" del I eller efter analogi med tilsvarende produkter, der allerede er prøvet og klassificeret i overensstemmelse med fremgangsmåderne i "Manual of Tests and Criteria" del I.2. Efter godsbetegnelserne er de respektive UN-numre (kolonne (1) i tabel A i kapitel 3.2) anført. Med hensyn til klassifikationskoden, se punkt 2.2.1.1.4.AIRBAG-OPPUSTERE, PYROTEKNISKE eller AIRBAG-MODULER, PYROTEKNISKE eller SELESTRAMMERE, PYROTEKNISKE: UN-nummer: 0503Genstande, som indeholder pyrotekniske stoffer og som anvendes i forbindelse med airbags eller sikkerhedsseler til beskyttelse af personer i køretøjer.AMMUNITION, BRANDSTIFTENDE, med eller uden sprængladning, udkasterladning eller drivladning: UN-numrene: 0009; 0010; 0300Ammunition, der indeholder et brændbart stof. Hvis det brændbare stof i sig selv ikke er eksplosivt, indeholder ammunitionen desuden en eller flere af følgende komponenter: en drivladning med tændladning og tændsats; et brandrør med spræng- eller udkasterladning.AMMUNITION, BRANDSTIFTENDE, flydende eller i form af gel, med sprængladning, udkasterladning eller drivladning: UN-nummer: 0247Ammunition, der indeholder et brændbart stof i flydende form eller i form af gel. Hvis det brændbare stof i sig selv ikke er eksplosivt, indeholder ammunitionen desuden en eller flere af følgende komponenter: en drivladning med tændladning og tændsats; et brandrør med spræng- eller udkasterladning.AMMUNITION, BRANDSTIFTENDE, HVIDT PHOSPHOR, med sprængladning, udkasterladning eller drivladning: UN-numrene: 0243; 0244Ammunition, der indeholder hvidt phosphor som brændbart stof. Den indeholder desuden en eller flere af følgende komponenter: en drivladning med tændladning og tændsats; et brandrør med spræng- eller udkasterladning.AMMUNITION, KALIBRERINGS-: UN-nummer: 0363Ammunition, der indeholder pyrotekniske stoffer og tjener til prøvning af ydelse eller kraft af ny ammunition, nye våbenkomponenter eller komplette våben.AMMUNITION, LYS-, med eller uden sprængladning, udkasterladning eller drivladning: UN-numrene: 0171; 0254; 0297Ammunition, der kan frembringe en enkelt intens lyskilde til oplysning af et landområde. Betegnelsen omfatter lyspatroner, lysgranater og lysprojektiler samt målidentifikationsbomber.ANM.:Følgende genstande falder ikke ind under denne betegnelse: LYSBOMBER, LUFT [UN-numrene 0093; 0403; 0404; 0420; 0421]; NØDSIGNALER [UN-numrene 0194; 0195]; PATRONER, SIGNAL- [UN-numrene 0054; 0312; 0405]; SIGNALBLUS, HÅND- [UN-numrene 0191; 0373]; samt SIGNALBLUS, JORD [UN-numrene 0092; 0418; 0419]. De er optaget særskilt i denne ordliste.AMMUNITION, RØG-, HVIDT PHOSPHOR, med sprængladning, udkasterladning eller drivladning: UN-numrene: 0245; 0246Ammunition, der indeholder hvidt phosphor som røgfrembringende stof. Den indeholder desuden en eller flere af følgende komponenter: en drivladning med tændladning og tændsats; et brandrør med spræng- eller udkasterladning. Betegnelsen omfatter røggranater.AMMUNITION, RØG-, med eller uden sprængladning, udkasterladning eller drivladning: UN-numrene: 0015; 0016; 0303Ammunition, der indeholder et røgfrembringende stof som f.eks. chlorsulfonsyreblanding, titantetrachlorid eller en røgfrembringende pyroteknisk blanding baseret på hexachlorethan eller rødt phosphor. Hvis det røgfrembringende stof ikke i sig selv er eksplosivt, indeholder ammunitionen desuden en eller flere af følgende komponenter: en drivladning med tændladning og tændsats; et brandrør med spræng- eller udkasterladning. Betegnelsen omfatter røggranater.ANM.:Følgende genstande falder ikke ind under denne betegnelse: RØGSIGNALER [UN-numrene 0196; 0197; 0313; 0487]. De er optaget særskilt i denne ordliste.AMMUNITION, TÅREFREMKALDENDE, med sprængladning, udkasterladning eller drivladning: UN-numrene: 0018; 0019; 0301Ammunition, der indeholder et tårefremkaldende stof. Det indeholder desuden en eller flere af følgende komponenter: et pyroteknisk stof; en drivladning med tændladning og tændsats; et brandrør med spræng- eller udkasterladning.AMMUNITION, ØVELSES-: UN-numrene: 0362; 0488Ammunition uden hovedsprængladning. Den indeholder en spræng- eller udkasterladning. Sædvanligvis indeholder ammunitionen også et brandrør og en drivladning.ANM.:Følgende genstande falder ikke ind under denne betegnelse: GRANATER, ØVELSES- [UN-numrene 0110; 0318; 0372; 0452]. De er optaget særskilt i denne ordliste.ANORDNINGER, DER AKTIVERES AF VAND, med sprængladning, udkasterladning eller drivladning: UN-numrene: 0248; 0249Genstande, hvis funktion afhænger af indholdets fysisk-kemiske reaktion med vand.BESTANDDELE, TÆNDKÆDE, N.O.S.: UN-numrene: 0382; 0383; 0384; 0461Genstande indeholdende et eksplosivstof, bestemt til at overføre en denotation eller en deflagration i en tændkæde.BLITZLYSPULVER: UN-numrene: 0094; 0305Pyroteknisk stof, der ved antænding frembringer et intenst lys.BOMBER MED BRANDFARLIG VÆSKE, med sprængladning: UN-numrene: 0399; 0400Genstande, der udkastes fra fly. De består af en beholder, der indeholder en brandfarlig væske, samt en sprængladning.BOMBER med sprængladning: UN-numrene: 0034; 0035Eksplosive genstande, der udkastes fra fly. De er enten uden initieringsmiddel eller med initieringsmidler, der har mindst to effektive sikringsmekanismer.BOMBER med sprængladning: UN-numrene: 0033; 0291Eksplosive genstande, der udkastes fra luftfartøjer. De indeholder et tændmiddel, der har mindre end to effektive sikringsmekanismer.BRANDRØR, ANTÆNDENDE: UN-numrene: 0316; 0317; 0368Genstande med komponenter af primære eksplosivstoffer bestemt til at udløse en deflagration i ammunition. De indeholder mekaniske, elektriske, kemiske eller hydrostatiske komponenter til udløsning af deflagrationen. De er som regel forsynet med sikringsmekanismer.BRANDRØR, DETONERENDE: UN-numrene: 0106; 0107; 0257; 0367Genstande med eksplosive bestanddele, der er bestemt til at udløse en detonation i ammunition. De indeholder mekaniske, elektriske, kemiske eller hydrostatiske komponenter til udløsning af detonationen. De er som regel forsynet med sikringsmekanismer.BRANDRØR, DETONERENDE, med sikringsmekanismer: UN-numrene: 0408; 0409; 0410Genstande med eksplosive bestanddele, der er bestemt til at udløse en detonation i ammunition. De indeholder mekaniske, elektriske, kemiske eller hydrostatiske komponenter til udløsning af detonationen. De detonerende brandrør skal være forsynet med mindst to effektive sikringsmekanismer.BRANDRØR, metalbeklædt: UN-nummer: 0103Genstande bestående af et metalrør med en kerne af deflagrerende eksplosivstof.BRØNDBORINGSTORPEDOER, MED LADNING, til olieboringer, uden detonator: UN-numrene: 0124; 0494Genstande bestående af et stålrør eller metalbånd, hvori der er indsat hulladninger. Hulladningerne er indbyrdes forbundet med sprængsnor. Genstandene indeholder intet initieringsmiddel.DETONATORER TIL AMMUNITION: UN-numrene: 0073; 0364; 0365; 0366Genstande bestående af et lille metal- eller plastrør med eksplosivstoffer, f.eks. blyazid, PETN eller kombinationer af eksplosivstoffer. Genstandene er bestemt til udløsning af en detonationskæde.DETONATORER, ELEKTRISKE, til sprængningsformål: UN-numrene: 0030; 0255; 0456Genstande, der er specielt konstrueret til initiering af sprængstoffer til industrielt brug. Sådanne detonatorer kan være konstrueret til at detonere omgående eller kan indeholde en forsinkelsesanordning. Elektriske detonatorer aktiveres med elektrisk strøm.DETONATORER, IKKE-ELEKTRISKE, til sprængningsformål UN-numrene: 0029; 0267; 0455Genstande, der er specielt konstrueret til initiering af sprængstoffer til industrielt brug. Sådanne detonatorer kan være konstrueret til at detonere omgående eller kan indeholde en forsinkelsesanordning. Ikke-elektriske detonatorer aktiveres ved hjælp af slagrør, brandrør, sikkerhedslunte, andre tændanordninger eller bøjelig sprængsnor. Betegnelsen omfatter detonerende relæer uden sprængsnor.DETONATORSAMLINGER, IKKE-ELEKTRISKE, til sprængningsformål: UN-numrene: 0360; 0361; 0500.Ikke-elektriske detonatorer, som er forbundet med og aktiveres ved hjælp af midler som f.eks. sikkerhedslunte, slagrør, brandrør eller sprængsnor. De kan være konstrueret til at detonere omgående eller kan indeholde en forsinkelsesanordning. Betegnelsen omfatter detonerende relæer, hvori der indgår sprængsnor.DRIVLADNINGER: UN-numrene: 0271; 0272; 0415; 0491Genstande bestående af en drivladning i en hvilken som helst fysisk form med eller uden hylster. De anvendes som bestanddele til raketmotorer og til at mindske luftmodstandens indvirkning på projektiler.DRIVLADNINGER TIL KANONER: UN-numrene: 0242; 0279; 0414Drivladninger i en hvilken som helst fysisk form til separat ladning af ammunition til kanoner.DRIVMIDDEL, FAST: UN-numrene: 0498; 0499; 0501Stof, der består af deflagrerende, fast eksplosivstof og anvendes til fremdrift.DRIVMIDDEL, FLYDENDE: UN-numrene: 0495; 0497Stof, der består af deflagrerende, flydende eksplosivstof og anvendes til fremdrift.DYBVANDSBOMBER: UN-nummer: 0056Genstande bestående af en tromle eller et projektil, der indeholder en ladning af et detonerende eksplosivstof. De er enten uden initieringsmiddel eller med et initieringsmiddel, der har mindst to effektive sikringsmekanismer. Genstandene er beregnet til at detonere under vand.DYBVANDSBOMBER, EKSPLOSIVE: UN-numrene: 0374; 0375Genstande bestående af en ladning detonerende eksplosivstof. De er enten uden initieringsmiddel eller med initieringsmiddel, der har mindst to effektive sikringsmekanismer. Genstandene udkastes fra skibe og træder i funktion, når de når en forudbestemt dybde eller havbunden.DYBVANDSBOMBER, EKSPLOSIVE: UN-numrene: 0204; 0296Genstande bestående af en ladning detonerende eksplosivstof. De indeholder et initieringsmiddel, der ikke har mindst to effektive sikringsmekanismer. Genstandene udkastes fra skibe og træder i funktion, når de når en forudbestemt dybde eller havbunden.EKSPLOSIVSTOF, PRØVE, andet end initierende eksplosivstof: UN-nummer: 0190Nye eller eksisterende eksplosivstoffer eller genstande med eksplosivstof, der endnu ikke er henført til en officiel godsbetegnelse i tabel A i kapitel 3.2, og som i henhold til den kompetente myndigheds instrukser generelt transporteres i små mængder med henblik på afprøvning, klassificering, kvalitetskontrol i forbindelse med forskning og udvikling eller som vareprøve.ANM.:Eksplosivstoffer og genstande med eksplosivstof, der allerede er henført til en anden officiel godsbetegnelse i tabel A i kapitel 3.2, falder ikke ind under denne betegnelse.EKSPLOSIVSTOFFER, MEGET UFØLSOMME (EKSPLOSIVSTOFFER, EVI), N.O.S.: UN-nummer: 0482Stoffer, der frembyder fare for masseeksplosion, men imidlertid er så ufølsomme, at sandsynligheden for initiering eller udvikling fra brand til eksplosion er meget lille under normale transportforhold. Disse stoffer skal have bestået prøveserie nr. 5 i "Manual of Tests and Criteria".FOTOBOMBER: UN-nummer: 0038Eksplosive genstande, der udkastes fra fly med det formål at give en kortvarig, intens oplysning af et område med henblik på fotografering. De indeholder en ladning af et detonerende eksplosivstof uden initieringsmiddel eller med et initieringsmiddel, der har mindst to effektive sikringsmekanismer.FOTOBOMBER: UN-nummer: 0037Eksplosive genstande, der udkastes fra fly med det formål at give en kortvarig, intens oplysning af et område med henblik på fotografering. De indeholder en ladning af et detonerende eksplosivstof med et initieringsmiddel, der ikke har mindst to effektive sikringsmekanismer.FOTOBOMBER: UN-numrene: 0039; 0299Eksplosive genstande, der udkastes fra fly med det formål at give en kortvarig, intens oplysning af et område med henblik på fotografering. De indeholder en blitzsats.FYRVÆRKERI: UN-numrene: 0333; 0334; 0335; 0336; 0337Pyrotekniske genstande beregnet til underholdning.FÆNGHÆTTER: UN-numrene: 0044; 0377; 0378;Genstande bestående af en metal- eller plasthætte, der indeholder en ringe mængde af en blanding af primære eksplosivstoffer, der let kan antændes ved stød. Genstandene tjener som fængmiddeldele i patroner til håndskydevåben eller som perkussionstændmiddel til drivladninger.FÆNGMIDLER: UN-numrene: 0121; 0314; 0315; 0325; 0454Genstande indeholdende et eller flere eksplosivstoffer beregnet til at udløse en deflagration i en tændkæde. Genstandene kan udløses kemisk, elektrisk eller mekanisk.ANM.:Følgende genstande falder ikke ind under denne betegnelse: BRANDRØR [UN 0103]; BRANDRØR, ANTÆNDENDE [UN-numrene 0316; 0317; 0368]; FÆNGHÆTTER [UN-numrene 0044; 0377; 0378]; LUNTETÆNDERE [UN 0131]; TÆNDPATRONER [UN-numrene 0319; 0320; 0376]; TÆNDSNOR [UN 0066]; TÆNDSNOR, IKKE-DETONERENDE [UN 0101]. De er optaget særskilt i ordlisten.GENSTANDE, EKSPLOSIVE, EKSTREMT UFØLSOMME (GENSTANDE, EEI): UN-nummer: 0486Genstande, der kun indeholder ekstremt ufølsomme detonerende stoffer (EIDS), som under normale transportbetingelser kun udviser en negligerbar sandsynlighed for en utilsigtet initiering eller udbredelse, og som har bestået prøveserie nr. 7 i "Manual of Tests and Criteria".GENSTANDE, PYROFORE: UN-nummer: 0380Genstande, der indeholder et pyrofort stof (selvantændeligt ved kontakt med luft) og et eksplosivstof eller en eksplosiv komponent. Betegnelsen omfatter ikke genstande, der indeholder hvidt phosphor.GRANATER, hånd- eller gevær-, med sprængladning: UN-numrene: 0284; 0285Genstande, der er beregnet til at blive kastet med hånden eller udskudt af et gevær. De indeholder ikke initieringsmidler, eller de indeholder initieringsmidler, der har mindst to effektive sikringsmekanismer.GRANATER, hånd- eller gevær-, med sprængladning: UN-numrene: 0292; 0293Genstande, der er beregnet til at blive kastet med hånden eller udskudt fra et gevær. De indeholder initieringsmidler, der ikke har mindst to effektive sikringsmekanismer.GRANATER, ØVELSES-, hånd- eller gevær-: UN-numrene: 0110; 0318; 0372; 0452Genstande uden hovedsprængladning. De er beregnet til at blive kastet med hånden eller udskudt fra et gevær. De indeholder en forladning og kan indeholde en markeringsladning.HEXOLIT (HEXOTOL), tørt eller fugtet med mindre end 15 vægt-% vand: UN-nummer: 0118Et stof, der består af en homogen blanding af cyclotrimethylentrinitramin (RDX) og trinitrotoluen (TNT). Betegnelsen omfatter "Composition B".HEXOTONAL: UN-nummer: 0393Et stof, der består af en homogen blanding af cyclotrimethylentrinitramin (RDX), trinitrotoluen (TNT) og aluminiumHULLADNINGER uden detonator: UN-numrene: 0059; 0439; 0440; 0441Genstande, der består af et hylster med en ladning af et detonerende eksplosivstof uden initieringsmiddel. Ladningen har en hulning, der er indvendigt beklædt med et uelastisk materiale. Genstandene er beregnet til at frembringe en kraftig, gennembrydende strålevirkning.HULLADNINGER, BØJELIGE, LINEÆRE: UN-numrene: 0237; 0288Genstande, der består af en V-formet kerne af et detonerende eksplosivstof beklædt med en bøjelig kappe.INITIALLADNINGER (BOOSTERLADNINGER) MED DETONATOR: UN-numrene: 0225; 0268Genstande, der indeholder et detonerende eksplosivstof og et initieringsmiddel. De tjener til forstærkning af initieringsimpulsen fra detonatorer eller sprængsnor.INITIALLADNINGER (BOOSTERLADNINGER) uden detonator: UN-numrene: 0042; 0283Genstande, der indeholder et detonerende eksplosivstof uden initieringsmiddel. De tjener til forstærkning af initieringsimpulsen fra detonatorer eller sprængsnor.KABELCUTTERE, EKSPLOSIVE: UN-nummer: 0070Genstande, der består af en knivlignende indretning, som ved hjælp af en lille ladning deflagrerende eksplosivstof drives mod et modhold.KNALDKAPSLER, JERNBANE-: UN-numrene: 0192; 0193; 0492; 0493Genstande, der indeholder et pyroteknisk stof, der eksploderer med et højt knald, når genstandene knuses. Genstandene er bestemt til at blive anbragt på jernbaneskinner.KRUDT, RØGSVAGT: UN-numrene: 0160; 0161Stoffer, der er baseret på nitrocellulose, og som anvendes som drivmiddel. Betegnelsen omfatter drivmidler med et enkelt basisstof (nitrocellulose (NC) alene), to basisstoffer (som f.eks. NC med nitroglycerin (NG)) eller tre basisstoffer (som f.eks. NC/NG/nitroguanidin).ANM.:Støbte eller pressede ladninger og ladninger i poser er optaget under DRIVLADNINGER [UN-numrene 0271; 0272; 0415; 0491] eller DRIVLADNINGER TIL KANONER [UN-numrene 0242; 0279; 0414].KRUDTKAGE (KRUDTMASSE), FUGTET med mindst 17 vægt-% alkohol: UN-nummer: 0433 - ogKRUDTKAGE (KRUDTMASSE), FUGTET med mindst 25 vægt-% vand: UN-nummer: 0159Et stof, der består af nitrocellulose imprægneret med højst 60 % nitroglycerin eller med andre flydende, organiske nitrater eller blandinger deraf.LADNINGER TIL NEDBRYDNINGSARBEJDER: UN-nummer: 0048Genstande, der består af en ladning af et detonerende eksplosivstof i et hylster af pap, plast, metal eller andet materiale. De indeholder ingen initieringsmidler eller et initieringsmiddel med mindst to effektive sikringsmekanismer.ANM.:Følgende genstande er ikke omfattet af denne betegnelse: BOMBER, MINER og PROJEKTILER. De er optaget særskilt i denne ordliste.LADNINGER, EKSPLOSIVE, TIL INDUSTRIEL BRUG, uden detonator: UN-numrene: 0442; 0443; 0444; 0445Genstande, der består af en ladning af et detonerende eksplosivstof uden initieringsmiddel. De anvendes til sprængsvejsning, sprængplattering, sprængformning eller andre metallurgiske processer.LUNTETÆNDERE: UN-nummer: 0131Genstande, der kan være konstrueret på forskellige måder, og som tjener til antænding af sikkerhedstændsnor (sikkerhedslunte). De udløses ved rivning eller perkussion (slag) eller elektrisk.LYSBOMBER, LUFT: UN-numrene: 0093; 0403; 0404; 0420; 0421Genstande, der indeholder pyrotekniske stoffer, og som er beregnet til at blive udkastet fra fly med det formål at skaffe belysning, at opklare, give signal eller advarsel.LYSSPOR TIL AMMUNITION: UN-numrene: 0212; 0306Lukkede genstande, der indeholder pyrotekniske stoffer, og som er beregnet til at gøre projektilers flyvebane synlig.MINER med sprængladning: UN-numrene: 0137; 0138Genstande, der sædvanligvis består af beholdere af metal eller kombinerede materialer. Beholderne indeholder et detonerende eksplosivstof uden initieringsmiddel eller med et initieringsmiddel, der har mindst to effektive sikringsmekanismer. Genstandene er bestemt til at udløses ved passage af skibe, køretøjer eller mennesker. Betegnelsen omfatter også "Bangalore-torpedoer".MINER med sprængladning: UN-numrene: 0136; 0294Genstande, der sædvanligvis består af beholdere af metal eller kombinerede materialer. Beholderne indeholder et detonerende eksplosivstof med initieringsmidler, der ikke har mindst to effektive sikringsmekanismer. Genstandene er bestemt til at udløses ved passage af skibe, køretøjer eller mennesker. Betegnelsen omfatter også "Bangalore-torpedoer".NØDSIGNALER, skibe: UN-numrene: 0194; 0195Genstande, der indeholder et pyroteknisk stof, og som er bestemt til at udsende signaler i form af lyd, flammer eller røg eller en kombination af disse.OCTOLIT (OCTOL), tørt eller fugtet med mindre end 15 vægt-% vand: UN-nummer: 0266Et stof, der består af en homogen blanding af cyclotetramethylentetranitramin (HMX) og trinitrotoluen (TNT).OCTONAL: UN-nummer: 0496Et stof, der består af en homogen blanding af cyclotetramethylentetranitramin (HMX), trinitrotoluen (TNT) og aluminium.PATRONER TIL SKYDEVÅBEN med sprængladning: UN-numrene: 0006; 0321; 0412Ammunition, der består af et projektil med sprængladning uden initieringsmiddel eller med et initieringsmiddel, der har mindst to effektive sikringsmekanismer. Desuden indgår en drivladning med eller uden fængmiddel. Betegnelsen omfatter samlet ammunition, delvist samlet ammunition og ammunition med separat ladning, såfremt de enkelte dele er sammenpakket.PATRONER TIL SKYDEVÅBEN med sprængladning: UN-numrene: 0005; 0007; 0348Ammunition, der består af et projektil med sprængladning med et initieringsmiddel, der ikke har mindst to effektive sikringsmekanismer. Desuden indgår en drivladning med eller uden fængmiddel. Betegnelsen omfatter samlet ammunition, delvist samlet ammunition og ammunition med separat ladning, såfremt de enkelte dele er sammenpakket.PATRONER TIL SKYDEVÅBEN, LØSE: UN-numrene: 0014; 0326; 0327; 0338; 0413Ammunition, der består af et lukket patronhylster med central- eller randtænding og en ladning af røgsvagt krudt eller sortkrudt. Patronhylstret indeholder ingen projektiler. Genstandene tjener til at frembringe et højt knald og anvendes til øvelsesformål, til salutskydning, som drivladning og til startpistoler osv. Betegnelsen omfatter løs ammunition.PATRONER TIL HÅNDSKYDEVÅBEN, LØSE: UN-numrene: 0014; 0327; 0338Ammunition, der består af et lukket patronhylster med central- eller randtænding og en ladning af røgsvagt krudt eller sortkrudt. Patronhylstret indeholder ingen projektiler. Patronerne er beregnet til at blive affyret fra et våben med en største kaliber på 19,1 mm og tjener til at frembringe et højt knald og anvendes til øvelsesformål, til salutskydning, som drivladning og til startpistoler osv.PATRONER TIL SKYDEVÅBEN, SKARPE: UN-numrene: 0012; 0328; 0339; 0417Ammunition, der består af et projektil uden sprængladning og en drivladning med eller uden fængmiddel. Ammunitionen kan indeholde et lysspormiddel, dog under forudsætning af, at hovedfaren stammer fra drivladningen.PATRONER TIL HÅNDSKYDEVÅBEN: UN-numrene: 0012; 0339; 0417Ammunition, der består af et patronhylster med central- eller randtænding og indeholder såvel en drivladning som et projektil. Patronerne er bestemt til at blive udskudt fra våben med en kaliber på højst 19,1 mm. Patroner til haglgevær er uanset kaliber omfattet af denne betegnelse.ANM.:Betegnelsen omfatter ikke PATRONER TIL SKYDEVÅBEN, LØSE [UN-numrene 0014; 0326; 0327; 0338; 0413], idet disse er opført separat. Visse patroner til militære håndvåben er heller ikke omfattet af denne betegnelse, de falder ind under betegnelsen PATRONER TIL SKYDEVÅBEN, SKARPE [UN-numrene 0012; 0328; 0339; 0417].PATRONER, DRIV-, til tekniske formål: UN-numrene: 0275; 0276; 0323; 0381Genstande, der er beregnet til at udføre et mekanisk arbejde. De består af et hylster med en ladning af et deflagrerende eksplosivstof og et antændelsesmiddel. De gasformige forbrændingsprodukter fører til en oppustning, en lineær eller roterende bevægelse, til aktivering af kontakter, membraner eller ventiler, eller de udstøder fastgørelsesindretninger eller slukningsmidler.PATRONER, LYS-: UN-numrene: 0049; 0050Genstande, der består af et hylster, et fængmiddel og blitzlyssats. Alle bestanddele er samlet til én genstand, der er klar til affyring.PATRONER, OLIEBORINGS-: UN-numrene: 0277; 0278Genstande, der består af et hylster af tyndt pap, metal eller andet materiale og som udelukkende indeholder en drivladning, der udkaster et hærdet projektil for derved at perforere rørvæggene i oliebrønde.ANM.:HULLADNINGER [UN-numrene 0059; 0439; 0440; 0441] er ikke omfattet af denne betegnelse. De er optaget særskilt i denne ordliste.PATRONER, SIGNAL-: UN-numrene: 0054; 0312; 0405Genstande, der er beregnet til at udsende farvede signalblus eller andre signaler. De affyres fra signal pistoler o.lign.PATRONHYLSTRE, BRÆNDBARE, TOMME, UDEN TÆNDLADNING: UN-numrene: 0446; 0447Genstande, der består af et patronhylster, der helt eller delvist er fremstillet af nitrocellulose.PATRONHYLSTRE, TOMME, MED TÆNDLADNING: UN-numrene: 0055; 0379Genstande, der består af et patronhylster af metal, plast eller et andet, ikke brændbart materiale. Genstandenes eneste eksplosive bestanddel er tændladningen.PENTOLIT, tørt eller fugtet med mindre end 15 vægt-% vand: UN-nummer: 0151Et stof, der består af en homogen blanding af pentaerythrittetranitrat (PETN) og trinitrotoluen (TNT).PERFORERINGSLADNINGER, EKSPLOSIVE uden detonator, til olieboringer: UN-nummer: 0099Genstande, der består af et hylster med et detonerende eksplosivstof uden initieringsmiddel. Genstandene bliver brugt til at sprænge klippemateriale omkring et borehul for derved at gøre det lettere for råolien at trænge ud af klippegrunden.PROJEKTILER med sprængladning: UN-numrene: 0168; 0169; 0344Genstande, såsom granater eller kugler, der udskydes fra kanoner eller andre artillerivåben. Genstandene indeholder ikke nogen initieringsmidler, eller de indeholder initieringsmidler, der har mindst to effektive sikringsmekanismer.PROJEKTILER med sprængladning: UN-numrene: 0167; 0324Genstande, såsom granater eller kugler, der udskydes fra kanoner eller andre artillerivåben. Genstandene indeholder initieringsmidler, der ikke har mindst to effektive sikringsmekanismer.PROJEKTILER, med sprængladning eller udkasterladning: UN-numrene: 0346; 0347Genstande, såsom granater eller kugler, der udskydes fra kanoner eller andre artillerivåben. De indeholder ingen initieringsmidler, eller de indeholder initieringsmidler, der har mindst to effektive sikringsmekanismer. Genstandene anvendes til spredning af farvemarkeringer eller andre inerte materialer.PROJEKTILER med sprængladning eller udkasterladning: UN-numrene: 0426; 0427Genstande, såsom granater eller kugler, der udskydes fra kanoner eller andre artillerivåben. De indeholder initieringsmidler, der ikke har mindst to effektive sikringsmekanismer. Genstandene anvendes til spredning af farvemarkeringer eller andre inerte materialer.PROJEKTILER med sprængladning eller udkasterladning: UN-numrene: 0434; 0435Genstande, såsom granater eller kugler, der udskydes fra kanoner eller andre artillerivåben eller fra geværer eller andre håndvåben. Genstandene anvendes til spredning af farvemarkeringer eller andre inerte materialer.PROJEKTILER, inerte med lysspor: UN-numrene: 0345; 0424; 0425Genstande, såsom granater eller kugler, der udskydes fra kanoner eller andre artillerivåben eller fra geværer eller andre håndvåben.PYROTEKNISKE GENSTANDE til tekniske formål: UN-numrene: 0428; 0429; 0430; 0431; 0432Genstande, der indeholder pyrotekniske stoffer og som anvendes til tekniske formål, som f.eks. frembringelse af varme eller gasser, teatereffekter osv.ANM.:Følgende genstande er ikke omfattet af denne betegnelse: alle former for ammunition; FYRVÆRKERI [UN-numrene 0333; 0334; 0335; 0336; 0337]; KABELCUTTERE, EKSPLOSIVE [UN 0070]; KNALDKAPSLER, JERNBANE- [UN-numrene 0192; 0193; 0492; 0493]; LYSBOMBER, LUFT [UN-numrene 0093; 0403; 0404; 0420; 0421]; NØDSIGNALER [UN-numrene 0194; 0195]; PATRONER, SIGNAL- [UN-numrene 0054; 0312; 0405]; RØGSIGNALER [UN-numrene 0196; 0197; 0313; 0487]; SIGNALBLUS, HÅND- [UN-numrene 0191; 0373]; SIGNALBLUS, JORD [UN-numrene 0092; 0418; 0419]; SPRÆNGNITTER [UN 0174]; UDLØSERANORDNINGER, EKSPLOSIVE [UN 0173]. De er optaget særskilt i denne ordliste.RAKETHOVEDER med sprængladning: UN-numrene: 0286; 0287Genstande, der indeholder et detonerende eksplosivstof. De indeholder ingen initieringsmidler, eller de indeholder initieringsmidler, der har mindst to effektive sikringsmekanismer. Genstandene er beregnet til at blive fastgjort til en raket. Betegnelsen omfatter også rakethoveder til fjernstyrede missiler.RAKETHOVEDER med sprængladning: UN-nummer: 0369Genstande, der indeholder et detonerende eksplosivstof. De indeholder initieringsmidler, der har mindre end to effektive sikringsmekanismer. Genstandene er beregnet til at blive forbundet med en raket. Under begrebet falder også rakethoveder til styrede missiler.RAKETHOVEDER med sprængladning eller udkasterladning: UN-nummer: 0370Genstande, der indeholder en inert nyttelast og en lille ladning af et detonerende eller deflagrerende eksplosivstof. De indeholder ingen initieringsmidler, eller de indeholder initieringsmidler, der har mindst to effektive sikringsmekanismer. Genstandene er beregnet til at blive forbundet med en raket med det formål at sprede det inerte materiale. Betegnelsen omfatter også rakethoveder til fjernstyrede missiler.RAKETHOVEDER med sprængladning eller udkasterladning: UN-nummer: 0371Genstande, der indeholder en inert nyttelast og en lille ladning af et detonerende eller deflagrerende eksplosivstof. De indeholder initieringsmidler, der ikke har mindst to effektive sikringsmekanismer. Genstandene er beregnet til at blive forbundet med en raket med det formål at sprede det inerte materiale. Betegnelsen omfatter også rakethoveder til fjernstyrede missiler.RAKETMOTORER: UN-numrene: 0186; 0280; 0281Genstande, der indeholder en ladning af et eksplosivstof (sædvanligvis et fast drivmiddel), der er indeholdt i en cylinder med en eller flere dyser. Genstandene er beregnet til fremdrift af en raket eller et fjernstyret missil.RAKETMOTORER MED FLYDENDE BRÆNDSTOF: UN-numrene: 0395; 0396Genstande, der består af en cylinder med en eller flere dyser, der indeholder et flydende brændstof. Genstandene er bestemt til fremdrift af en raket eller et fjernstyret missil.RAKETMOTORER MED HYPERGOLSKE VÆSKER, med eller uden udkasterladning: UN-numrene: 0250; 0322Genstande, der består af en cylinder med en eller flere dyser, der indeholder et hypergolsk drivmiddel. Genstandene er beregnet til fremdrift af en raket eller et fjernstyret missil.RAKETTER MED FLYDENDE BRÆNDSTOF, med sprængladning: UN-numrene: 0397; 0398Genstande, der består af en cylinder, der er fyldt med flydende brændstof, og som er forsynet med en eller flere dyser og et sprænghoved. Betegnelse omfatter også fjernstyrede missiler.RAKETTER med inert sprænghoved: UN-numrene: 0183; 0502Genstande, der består af en raketmotor og et inert rakethoved. Betegnelsen omfatter også fjernstyrede missiler.RAKETTER med sprængladning: UN-numrene: 0181; 0182Genstande, der består af en raketmotor og et sprænghoved uden initieringsmidler, eller med et initieringsmiddel, der har mindst to effektive sikringsmekanismer. Betegnelse omfatter også fjernstyrede missiler.RAKETTER med sprængladning: UN-numrene: 0180; 0295Genstande, der består af en raketmotor og et sprænghoved med et initieringsmiddel, der ikke har mindst to effektive sikringsmekanismer. Betegnelse omfatter også styrede missiler.RAKETTER med udkasterladning: UN-numrene: 0436; 0437; 0438Genstande, der består af en raketmotor og en udkasterladning til udkastning af nyttelasten i rakethovedet. Betegnelsen omfatter også fjernstyrede missiler.RAKETTER, LINEBÆRENDE: UN-numrene: 0238; 0240; 0453Genstande, der består af en raketmotor og som er beregnet til fremføring af en line.RØGSIGNALER: UN-numrene: 0196; 0197; 0313; 0487Genstande, der indeholder pyrotekniske stoffer, der udsender røg. De kan desuden indeholde indretninger til udsendelse af hørbare signaler.SIGNALBLUS, HÅND-: UN-numrene: 0191; 0373Bærbare genstande, der indeholder pyrotekniske stoffer, der frembringer visuelle signaler eller advarselstegn. Betegnelsen omfatter også små signalblus til opstilling på jorden, f.eks. vejfakler, jernbanefakler, og små nødblus.SIGNALBLUS, JORD: UN-numrene: 0092; 0418; 0419Genstande, der indeholder pyrotekniske stoffer og som er beregnet til anvendelse på jorden med henblik på oplysning, identifikation, signalering eller advarsel.SORTKRUDT granulat eller i pulverform: UN-nummer: 0027Et stof, der består af en ensartet blanding af trækul eller anden form for kulstof og enten kaliumnitrat eller natriumnitrat med eller uden svovl.SORTKRUDT, PRESSET eller SORTKRUDT, I PILLEFORM: UN-nummer: 0028Et stof, der består af formet sortkrudt.SPRÆNGHOVEDER, TORPEDO med sprængladning: UN-nummer: 0221Genstande, der indeholder et detonerende eksplosivstof uden initieringsmidler, eller med initieringsmidler, der har mindst to effektive sikringsmekanismer. Genstandene er beregnet til at blive forbundet med en torpedo.SPRÆNGLADNINGER, eksplosive: UN-nummer: 0043Genstande, der indeholder en lille ladning af et eksplosivstof, der anvendes til at åbne projektiler eller anden ammunition med det formål at sprede disses indhold.SPRÆNGLADNINGER, PLASTBUNDNE: UN-numrene: 0457; 0458; 0459; 0460Genstande, der indeholder en ladning af et detonerende eksplosivstof i et plastbindemiddel. De er fremstillet i en særlig form uden hylster og indeholder ikke nogen initieringsmidler. De anvendes som komponenter i ammunition såsom sprænghoveder.SPRÆNGNITTER: UN-nummer: 0174Genstande, der består af en lille ladning af et eksplosivstof indeni en metalnitte.SPRÆNGSNOR, bøjelig: UN-numrene: 0065; 0289Genstande, der består af en kerne af et detonerende eksplosivstof, omgivet af spundet tekstil og med eller uden et overtræk af plast. Hvis det spundne tekstil er støvtæt, er plastovertrækket ikke nødvendigt.SPRÆNGSNOR, metalbeklædt: UN-numrene: 0102; 0290Genstande, der består af en kerne af et detonerende eksplosivstof i et rør af blødt metal med eller uden beskyttelseslag.SPRÆNGSNOR, MODERAT VIRKENDE, metalbeklædt: UN-nummer: 0104Genstande, der består af en kerne af et detonerende eksplosivstof i et rør af blødt metal med eller uden beskyttelseslag. Mængden af eksplosivstof er så lille, at der udadtil kun forekommer en moderat virkning.SPRÆNGSTOF, TYPE A: UN-nummer: 0081Stoffer, der består af flydende, organiske nitrater som nitroglycerin eller en blanding af sådanne stoffer. De indeholder desuden en eller flere af følgende bestanddele: nitrocellulose, ammoniumnitrat eller andre uorganiske nitrater, aromatiske nitroforbindelser eller brændbare stoffer som træmel eller aluminiumpulver. Stofferne kan desuden indeholde inerte bestanddele såsom kiselgur eller tilsætningsstoffer såsom farvestoffer og stabilisatorer. Sprængstofferne har en pulverformet, gelatinøs eller elastisk konsistens. Betegnelsen omfatter også dynamit, sprænggelatine og gelatinedynamitter.SPRÆNGSTOF, TYPE B: UN-numrene: 0082; 0331Stoffer, der består afa) en blanding af ammoniumnitrat eller andre uorganiske nitrater med et eksplosivstof, som f.eks. trinitrotoluen (TNT), der også kan indeholde andre stoffer såsom træmel og aluminiumpulver; ellerb) en blanding af ammoniumnitrat eller andre uorganiske nitrater med andre brændbare, ikke-eksplosive stoffer.I begge tilfælde kan sprængstofferne indeholde inerte bestanddele såsom kiselgur og tilsætningsstoffer såsom farvestoffer og stabilisatorer. Disse sprængstoffer må ikke indeholde nitroglycerin eller lignende flydende organiske nitrater eller chlorater.SPRÆNGSTOF, TYPE C: UN-nummer: 0083Stof, der består af en blanding af enten kalium- eller natriumchlorat eller kalium-, natrium- eller ammoniumperchlorat og organiske nitroforbindelser eller brændbare stoffer som træmel, aluminiumpulver eller carbonhydrid (kulbrinter).Stofferne kan også indeholde inerte bestanddele såsom kiselgur og tilsætningsstoffer såsom farvestoffer og stabilisatorer. Disse sprængstoffer må ikke indeholde nitroglycerin eller lignende flydende, organiske nitrater.SPRÆNGSTOF, TYPE D: UN-nummer: 0084Stof, der består af en blanding af organiske, nitrerede forbindelser og brændbare stoffer såsom carbonhydrider (kulbrinter) og aluminiumpulver. Stofferne kan indeholde inerte bestanddele såsom kiselgur og tilsætningsstoffer såsom farvestoffer og stabilisatorer. Disse sprængstoffer må ikke indeholde nitroglycerin eller lignende, flydende, organiske nitrater, chlorater eller ammoniumnitrat. UBetegnelsen omfatter i almindelighed plastiske sprængstoffer.SPRÆNGSTOF, TYPE E: UN-numrene: 0241; 0332Stof, der består af vand som en væsentlig bestanddel og en høj andel af ammoniumnitrat eller andre oxiderende stoffer, hvoraf nogle eller alle kan befinde sig i opløsning. De øvrige bestanddele kan omfatte nitroforbindelser såsom trinitrotoluen, carbonhydrider (kulbrinter) eller aluminiumpulver. Stofferne kan indeholde inerte bestanddele såsom kiselgur og tilsætningsstoffer såsom farvestoffer og stabilisatorer. Betegnelsen omfatter også emulsionssprængstoffer, opslemmede sprængstoffer og sprængstoffer i vandgele.SUPPLERINGSLADNINGER, EKSPLOSIVE: UN-nummer: 0060Genstande, der består af en lille, udtagelig forstærkningsladning, der er anbragt i projektiler i hulrummet mellem brandrøret og sprængladningen.TORPEDOER MED FLYDENDE BRÆNDSTOF, med eller uden sprængladning: UN-nummer: 0449Genstande, der består enten af et drivsystem med flydende eksplosivt brændstof, der får torpedoen til at bevæge sig gennem vandet, med eller uden sprænghoved, eller af et drivsystem med flydende ikke-eksplosivt brændstof, der får torpedoen til at bevæge sig gennem vandet, med et sprænghoved.TORPEDOER MED FLYDENDE BRÆNDSTOF, med inert sprænghoved: UN-nummer: 0450Genstande, der består af et drivsystem med flydende eksplosivt brændstof, der får torpedoen til at bevæge sig gennem vandet, og et inert hoved.TORPEDOER med sprængladning: UN-nummer: 0451Genstande, der består af et ikke-eksplosivt drivsystem, der får torpedoen til at bevæge sig gennem vandet, samt et sprænghoved uden initieringsmiddel eller med et initieringsmiddel, der har mindst to effektive sikringsmekanismer.TORPEDOER med sprængladning: UN-nummer: 0329Genstande, der består af et eksplosivt drivsystem, der får torpedoen til at bevæge sig gennem vandet, samt et sprænghoved uden initieringsmiddel eller med et initieringsmiddel, der har mindst to effektive sikringsmekanismer.TORPEDOER med sprængladning: UN-nummer: 0330Genstande, der består af et eksplosivt eller et ikke-eksplosivt drivsystem, der får torpedoen til at bevæge sig gennem vandet, samt et sprænghoved med et initieringsmiddel, der ikke har mindst to effektive sikringsmekanismer.TRITONAL: UN-nummer: 0390Et stof, der består af trinitrotoluen (TNT) blandet med aluminium.TÆNDPATRONER: UN-numrene: 0319; 0320; 0376Genstande, der består af et fængmiddel til tænding og en hjælpeladning af et deflagrerende eksplosivstof såsom sortkrudt. De anvendes som fængmiddel til drivladningen i hylstre til kanoner osv.TÆNDSNOR: UN-nummer: 0066Genstande, der består enten af tekstilgarn, der er belagt med sortkrudt eller med en anden hurtigtbrændende pyroteknisk blanding, og som endvidere er forsynet med en bøjelig beskyttelsesbeklædning, eller af en kerne af sortkrudt omgivet af et bøjeligt, vævet stof. Genstandene brænder i længderetningen med en åben flamme og anvendes til at overføre tænding fra en anordning til en ladning eller et fængmiddel.TÆNDSNOR, IKKE-DETONERENDE: UN-nummer: 0101Genstande, der består af bomuldsgarn, der er imprægneret med finkornet sortkrudt. De brænder med åben flamme og anvendes i tændkæder til fyrværkeri osv. De kan være omgivet af et papirrør for at opnå en hurtigtvirkende effekt.TÆNDSNOR, SIKKERHEDS- (SIKKERHEDSLUNTE): UN-nummer: 0105Genstande, der består af en kerne af finkornet sortkrudt omgivet af et bøjeligt vævet stof med en eller flere ydre beskyttelsesbeklædninger. Ved antændelse brænder genstandene med en forudbestemt hastighed uden nogen form for eksplosiv virkning.UDLØSERANORDNINGER, EKSPLOSIVE: UN-nummer: 0173Genstande, der består af en lille ladning af et eksplosivstof med et initieringsmiddel samt en stang eller andet forbindelsesstykke. De anvendes til hurtig udløsning af indretninger ved, at de overskærer stangen eller forbindelsesstykket.2.2.1.2. Stoffer og genstande, som det ikke er tilladt at transportere2.2.1.2.1. Det er ikke tilladt at transportere eksplosive stoffer, som ifølge kriterierne i "Manual of Tests and Criteria" del I udviser en ikke tilladt høj følsomhed eller hos hvilke, der kan indtræde en spontan reaktion, samt eksplosive stoffer og genstande med eksplosivstof, som ikke kan henføres til en officiel godsbetegnelse (herunder en n.o.s.-betegnelse) i overensstemmelse med tabel A i kapitel 3.2.2.2.1.2.2. Stoffer hørende til forenelighedsgruppe A (1.1A UN-numrene 0074, 0113, 0114, 0129, 0130, 0135, 0224 og 0473) er det ikke tilladt at transportere med jernbane.Det er ikke tilladt at transportere genstande hørende til forenelighedsgruppe K (UN 0020 i forenelighedsgruppe 1.2K og UN 0021 i forenelighedsgruppe 1.3K) er det ikke tilladt at transportere.2.2.1.3. Fortegnelse over klassens samlebetegnelser>TABELPOSITION>2.2.2. Klasse 2 Gasser2.2.2.1. Kriterier2.2.2.1.1. Klasse 2 omfatter rene gasser, blandinger af gasser, blandinger af en eller flere gasser med et eller flere andre stoffer samt genstande, der indeholder sådanne stoffer.Gasser er stoffer, soma) ved 50 °C har et damptryk på mere end 300 kPa (3 bar) ellerb) er fuldstændigt gasformige ved 20 °C og standardtrykket på 101,3 kPa.ANM.:1. UN 1052 hydrogenfluorid hører til klasse 8.2. En ren gas kan indeholde andre bestanddele, der stammer fra produktionsprocessen, eller som tilsættes for at opretholde produktets stabilitet, forudsat, at koncentrationen af disse bestanddele ikke bevirker en ændring i klassificering eller i de anvendte transportbestemmelser, f.eks. med hensyn til fyldningsgrad, fyldningstryk eller prøvningstryk.3. N.O.S.-betegnelserne i underafsnit 2.2.2.3 inkluderer både rene gasser og blandinger.2.2.2.1.2. Stoffer og genstande, hørende til klasse 2, inddeles på følgende måde:1. Komprimerede gasser: gasser, hvis kritiske temperatur er under 20 °C2. Fordråbede gasser: gasser, hvis kritiske temperatur er lig med eller højere end 20 °C3. Kølede, fordråbede gasser: gasser, som på grund af deres lave temperatur er delvis væskeformige under transporten4. Under tryk opløste gasser: gasser, som under transporten er opløst i et opløsningsmiddel5. Aerosolbeholdere og beholdere, små, der indeholder gas (gaspatroner)6. Andre genstande, som indeholder gasser under tryk7. Gasser, der ikke er under tryk, og er undergivet specielle forskrifter (gasprøver)2.2.2.1.3. Stoffer og genstande henføres på grundlag af deres farlige egenskaber til én af følgende grupper:>TABELPOSITION>Hvis gasser eller blandinger af gasser har farlige egenskaber, der kan henføres til mere end én gruppe, har de grupper, der er betegnet med bogstavet T, forrang frem for alle andre grupper. De grupper, der er betegnet med bogstavet F har forrang frem for de grupper, der er betegnet med bogstaverne A eller O.ANM.:1. I UN Model Regulations, i IMDG-koden og i ICAO Technical Instructions, klassificeres gasser i en af følgende tre underklasser på grundlag af deres hovedfare:Underklasse 2.1: brandfarlige gasser (svarer til de grupper, der er betegnet med bogstav F)Underklasse 2.2: ikke brandfarlige, ikke giftige gasser (svarer til de grupper, der er betegnet med bogstaverne A eller O)Underklasse 2.3: giftige gasser (svarer til de grupper, der er betegnet med bogstaverne T dvs. T, TF, TC, TO, TFC og TOC).2. Aerosolbeholdere og beholdere, små, indeholdende gas henføres til grupperne A til TOC, svarende til den fare, der udgår fra indholdet. Indholdet betragtes som brandfarligt, hvis det indeholder mere end 45 masseprocent eller mere end 250 g brandfarlige bestanddele. Brandfarlige bestanddele er gasser, der er antændelige i luft under normalt tryk, eller stoffer eller præparationer i flydende form, der har et flammepunkt på højst 100 °C.3. Ætsende gasser betragtes som giftige og henføres derfor til gruppe TC, TFC eller TOC.4. Blandinger med mere end 21 volumen- % oxygen skal klassificeres som oxiderende.2.2.2.1.4. Hvis en blanding, hørende til klasse 2 og angivet med navn i tabel A i kapitel 3.2, svarer til andre kriterier end de som er nævnt i punkt 2.2.2.1.2 og 2.2.2.1.5, skal den pågældende blanding klassificeres i henhold til kriterierne og henføres til en egnet n.o.s.-betegnelse.2.2.2.1.5. Stoffer og genstande, der ikke er angivet ved navn i tabel A i kapitel 3.2, klassificeres i henhold til de i punkterne 2.2.2.1.2 og 2.2.2.1.3 angivne kriterier og henføres til en af de i underafsnit 2.2.2.3 angivne n.o.s.-betegnelser. Til inddeling efter farlige egenskaber anvendes følgende kriterier:Kvælende gasserIkke brandfarlige, ikke oxiderende og ikke giftige gasser, der fortynder eller fortrænger det oxygen, der normalt findes i atmosfæren.Brandfarlige gasserGasser, som ved 20 °C og standardtrykket 101,3 kPaa) er antændelige i en blanding af højst 13 volumen-% gas med luft ellerb) har et eksplosionsområde i luft på mindst 12 procentpoint uanset den nedre eksplosionsgrænse.Antændeligheden skal fastslås gennem forsøg eller ved beregninger i overensstemmelse med de af ISO godkendte metoder (se standarden ISO 10156:1996).Såfremt der ikke står tilstrækkelige data til rådighed til at anvende disse metoder, kan der anvendes prøvninger efter sammenlignelige metoder, der er anerkendt af den kompetente myndighed i oprindelseslandet.Er oprindelseslandet ikke en medlemsstat, skal metoderne godkendes af den kompetente myndighed i den første medlemsstat, der berøres af forsendelsen.Oxiderende gasserGasser, som, ved afgivelse af oxygen i almindelighed, vil kunne forårsage eller begunstige forbrænding af andre stoffer i højere grad end luft kan. Oxidationsevnen skal fastslås gennem forsøg eller ved beregninger i overensstemmelse med de af ISO godkendte metoder (se standarden ISO 10156:1996).Giftige gasserANM.:Gasser, der på grund af deres ætsende virkning helt eller delvis opfylder kriterierne for giftighed, skal klassificeres som giftige. Vedrørende eventuel tillægsfare i form af ætsende virkning, se også kriterierne under overskriften "Ætsende gasser".Gasser,a) der er kendt for at virke så giftigt eller ætsende på mennesker, at de udgør en sundhedsfare, ellerb) om hvilke det formodes, at de virker giftigt eller ætsende på mennesker, fordi de ved prøvning i henhold til underafsnit 2.2.61.1 har en LC50-værdi for akut giftighed på højst 5000 ml/m3 (ppm).Til klassificering af blandinger af gasser (inklusive dampe af stoffer, der hører til andre klasser) kan følgende formel anvendes:>PIC FILE= "L_2004121DA.006101.TIF">hvorfi= molbrøk for den i'te bestanddel af blandingenTi= giftighedsindeks for den i'te bestanddel af blandingen.Ti-værdien svarer til LC50-waarde, aangegeven in de norm ISO 10298:1995.Er LC50-værdien ikke opført i ISO 10298:1995, anvendes den LC50-værdi, der angives i den videnskabelige litteratur.Hvis LC50-værdien ikke kendes, bestemmes giftighedsindekset ved hjælp af den laveste LC50-værdi for stoffer med lignende fysiologiske og kemiske virkninger, eller den bestemmes ved forsøg, hvis dette er den eneste praktiske mulighed.Ætsende gasserGasser eller blandinger af gasser, der på grund af deres ætsende virkning fuldt ud opfylder kriterierne for giftighed, skal klassificeres som giftige med tillægsfaren ætsende.En blanding af gasser, som betragtes som giftig på grund af kombinationen ætsende virkning og giftighed, har tillægsfaren ætsende virkning, hvis det på grund af erfaringsværdier for mennesker vides, at blandingen er skadelig for hud, øjne eller slimhinder, eller hvis LC50-værdien for de ætsende bestanddele af blandingen ved beregning efter følgende formel højst udgør 5000 ml/m3(ppm):>PIC FILE= "L_2004121DA.006102.TIF">hvorfci= molbrøk for den i'te bestanddel af blandingenTci= giftighedsindeks for den i'te ætsende bestanddel af blandingen.Tci-værdien svarer til LC50-værdien efter standarden ISO 10298:1995.Er LC50-værdien ikke opført i ISO 10298:1995, anvendes den LC50-værdi, der angives i den videnskabelige litteratur.Hvis LC50-værdien ikke kendes, bestemmes giftighedsindekset ved hjælp af den laveste LC50-værdi for stoffer med lignende fysiologiske og kemiske virkninger, eller den bestemmes ved forsøg, hvis dette er den eneste praktiske mulighed.2.2.2.2. Gasser, som det ikke er tilladt at transportere2.2.2.2.1. Stoffer, hørende til klasse 2, som betegnes som kemisk ustabile, må kun modtages til transport, hvis der er truffet de nødvendige forholdsregler til under normale transportbetingelser at forhindre enhver mulighed for en farlig reaktion, som f.eks. nedbrydning, spaltning eller polymerisation. Med henblik på dette skal der særlig sørges for, at beholdere og tanke ikke indeholder stoffer, som begunstiger disse reaktioner.2.2.2.2.2. Følgende stoffer og blandinger er det ikke tilladt at transportere:- UN 2186 HYDROGENCHLORID, KØLET, FLYDENDE;- UN 2421 DINITROGENTRIOXID;- UN 2455 METHYLNITRIT;- kølede fordråbede gasser, som ikke kan henføres til klassifikationskoderne 3A, 3O eller 3F;- under tryk opløste gasser, som ikke kan henføres til UN 1001, UN 2073 eller UN 3318.2.2.2.3. Fortegnelse over klassens samlebetegnelser>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>2.2.3. Klasse 3 Brandfarlige væsker2.2.3.1. Kriterier2.2.3.1.1. Til klasse 3 hører stoffer samt genstande, der indeholder stoffer hørende til denne klasse, som:- er væsker i henhold til punkt a) i definitionen for "væske" i afsnit 1.2.1, har et damptryk ved 50 °C på højst 300 kPa (3 bar), og som ikke er fuldstændigt gasformige ved 20 °C og et standardtryk på 101,3 kPa,- har et flammepunkt på højst 61 °C (vedr. den relevante prøvning se underafsnit 2.3.3.1).Til klasse 3 hører også væsker og faste stoffer i smeltet tilstand med et flammepunkt over 61 °C, som afleveres til transport og transporteres ved en temperatur på eller over deres flammepunkt. Disse stoffer klassificeres under UN 3256.Til klasse 3 hører også desensibiliserede eksplosive væsker. Desensibiliserede eksplosive væsker er eksplosive stoffer, som er opløst eller suspenderet i vand eller i andre væsker, således at de danner en homogen flydende blanding for at undertrykke deres eksplosive egenskaber. I tabel A i kapitel 3.2 er det UN 1204, UN 2059, UN 3064, UN 3343 og UN 3357.ANM.:1. Ikke giftige og ikke ætsende stoffer med et flammepunkt på over 35 °C, som i henhold til de i "Manual of Tests and Criteria", del III, afsnit 32.2.5 fastlagte kriterier ikke kan opretholde en selvstændig forbrænding, hører ikke til klasse 3. Hvis disse stoffer imidlertid er opvarmet til eller over deres flammepunkt, når de modtages til transport og transporteres, hører disse stoffer dog til klasse 3.2. Afvigende fra punkt 2.2.3.1.1 hører dieselolie, gasolie og let fyringsolie, med et flammepunkt over 61 °C men højst 100 °C, dog til UN-nummer 1202 i klasse 3.3. Væsker, der er meget giftige ved indånding, med et flammepunkt under 23 °C, samt giftige stoffer med et flammepunkt på 23 °C eller derover, hører til klasse 6.1 (se punkt 2.2.61.1).4. Brandfarlige væsker og præparater, der anvendes som pesticider, og som er meget giftige, giftige eller mindre giftige, og som har et flammepunkt på 23 °C eller derover, hører til klasse 6.1 (se punkt 2.2.61.1).5. Ætsende væsker med et flammepunkt på 23 °C eller derover hører til klasse 8 (se punkt 2.2.8.1).6. UN 2734 AMINER, FLYDENDE, ÆTSENDE, BRANDFARLIGE, N.O.S., UN 2734 POLYAMINER, FLYDENDE, ÆTSENDE, BRANDFARLIGE, N.O.S. og UN 2920 ÆTSENDE VÆSKE, BRANDFARLIG, N.O.S. stærkt ætsende og med et kogepunkt eller begyndende kogning over 35 °C, er stoffer, som hører til klasse 8 (se underafsnit 2.2.8.1).7. Pharmaceutiske produkter, der er klar til brug som f.eks. medicin, tabletter og kosmetik, fremstillet til personlig brug og emballeret i handels- eller husholdningsemballager, er ikke undergivet forskrifterne i dette direktiv.2.2.3.1.2. Stoffer og genstande, hørende til klasse 3, er opdelt på følgende måde:>TABELPOSITION>2.2.3.1.3. Stoffer og genstande hørende til klasse 3 er opført i tabel A i kapitel 3.2. Stoffer og genstande hørende til klasse 3 er opført i tabel A i kapitel 3.2. Stoffer og genstande, der ikke er angivet ved navn i tabel A i kapitel 3.2, klassificeres i henhold til den relevante betegnelse i underafsnit 2.2.3.3 og den relevante emballagegruppe i overensstemmelse med bestemmelserne i nærværende afsnit. Brandfarlige stoffer skal på grundlag af den fare, som de udgør under transporten, henføres til en af følgende emballagegrupper:Emballagegruppe I: meget farlige stoffer: brandfarlige væsker med et kogepunkt eller begyndelseskogepunkt på max. 35 °C og brandfarlige væsker med et flammepunkt under 23 °C, som enten ifølge kriterierne i underafsnit 2.2.61.1 er meget giftige eller er stærkt ætsende ifølge kriterierne i underafsnit 2.2.8.1;Emballagegruppe II: farlige stoffer: brandfarlige væsker med et flammepunkt under 23 °C, som ikke hører til emballagegruppe I, med undtagelse af stoffer, som falder ind under punkt 2.2.3.1.4;Emballagegruppe III: mindre farlige stoffer: brandfarlige væsker med et flammepunkt mellem 23 °C og 61 °C (begge værdier inklusive) samt stoffer, som falder ind under punkt 2.2.3.1.4.2.2.3.1.4. Flydende eller viskøse blandinger, præparater, og præparationer, inklusive sådanne med højst 20 % nitrocellulose og med et nitrogenindhold på højst 12,6 % tørstof, skal henføres til emballagegruppe III, hvis de opfylder følgende betingelser:a) den mængde opløsningsmiddel, der udskilles ved prøvningen for udskillelse af opløsningsmiddel (se "Manual of Tests and Criteria", del III, afsnit 32.5.1) skal være under 3 % af prøvens samlede højde, ogb) viskositet(10) og flammepunkt skal stemme overens med nedenstående tabel:>TABELPOSITION>ANM.:Blandinger med mere end 20 % men højst 55 % nitrocellulose, med et nitrogenindhold på højst 12,6 % (tørvægt) hører til UN-nummer 2059.Blandinger med et flammepunkt under 23 °C- med mere end 55 % nitrocellulose med et hvilket som helst nitrogenindhold eller- med højst 55 % nitrocellulose med et nitrogenindhold på mere end 12,6 % (tørvægt)hører til klasse 1 (UN 0340 eller UN 0342) eller til klasse 4.1 (UN 2555, UN 2556 eller UN 2557).2.2.3.1.5. Opløsninger og homogene blandinger, som ikke er giftige eller ætsende, med et flammepunkt på 23 °C eller derover (viskøse stoffer, som farvestoffer eller lakker, bortset fra stoffer, der indeholder mere end 20 % nitrocellulose), som er emballeret i beholdere med en kapacitet på højst 450 liter er ikke undergivet bestemmelserne i dette direktiv, såfremt højden af det udskilte lag af opløsningsmiddel er mindre end 3 % af den samlede højde ved forsøg til udskillelse af opløsningsmiddel (se "Manual of Tests and Criteria", del III, afsnit 32.5.1), og såfremt stofferne i overensstemmelse med standarden ISO 2431:1993 ved en temperatur på 23 °C og med en udløbsdyse på 6 mm i diameter har en udløbstid fra et udløbsbæger på:a) mindst 60 sekunder ellerb) mindst 40 sekunder, når indholdet af stoffer, hørende til klasse 3 ikke overstiger 60 %.2.2.3.1.6. Såfremt stofferne, tilhørende klasse 3, gennem tilsætninger falder under andre farlighedsområder end de, hvortil stofferne i henhold til tabel A i kapitel 3.2 hører, skal en sådan blanding henføres til den officielle godsbetegnelse, hvortil den på grund af dens faktiske farlighed hører.ANM.:For klassificering af opløsninger og blandinger (som f.eks. præparater, præparationer og affald) se tillige afsnit 2.1.3.2.2.3.1.7. På grundlag af kriterierne for prøvning i underafsnit 2.3.3.1 samt afsnit 2.3.4 og kriterierne i punkt 2.2.3.1.1 kan det tillige konstateres, om en opløsning eller blanding, der er nævnt ved navn eller en opløsning eller blanding, der indeholder et stof nævnt ved navn, er af en sådan beskaffenhed, at denne opløsning eller blanding ikke er undergivet bestemmelserne for denne klasse (se også afsnit 2.1.3).2.2.3.2. Stoffer, som det ikke er tilladt at transportere2.2.3.2.1. Stoffer, hørende til klasse 3, der let danner peroxider (som f.eks. ethere eller visse heterocykliske oxygenholdige forbindelser), må kun transporteres, når deres peroxidindhold ikke overstiger 0,3 %, beregnet som hydrogenperoxid (H2O2). Peroxidindholdet bestemmes som angivet i underafsnit 2.3.3.2.2.2.3.2.2. Kemisk ustabile stoffer, hørende til klasse 3, må kun transporteres, når der er truffet de nødvendige forholdsregler til at forhindre farlig nedbrydning eller farlig polymerisation under transporten. Med henblik herpå skal det særligt sikres, at beholdere og tanke ikke indeholder stoffer, der kan fremme sådanne reaktioner.2.2.3.2.3. Desensibiliserede eksplosive væsker, som ikke er nævnt i tabel A i kapitel 3.2, må ikke transporteres under klasse 3.2.2.3.3. Fortegnelse over klassens samlebetegnelser>PIC FILE= "L_2004121DA.006801.TIF">>PIC FILE= "L_2004121DA.006901.TIF">2.2.41. Klasse 4.1 Brandfarlige faste stoffer, selvnedbrydende stoffer og desensibiliserede faste eksplosivstoffer2.2.41.1. Kriterier2.2.41.1.1. Klasse 4.1 omfatter brandfarlige stoffer og genstande, desensibiliserede eksplosivstoffer, som er faste stoffer i henhold til punkt a) i definitionen i afsnit 1.2.1 for "fast stof", samt selvnedbrydende flydende og faste stoffer.Til klasse 4.1 henføres:- brandfarlige faste stoffer og genstande (se punkterne 2.2.41.1.3-2.2.41.1.8),- selvnedbrydende faste stoffer eller væsker, (se punkterne 2.2.41.1.9-2.2.41.1.16),- desensibiliserede faste eksplosivstoffer (se punkt 2.2.41.1.18), og- stoffer beslægtet med selvnedbrydende stoffer (se punkt 2.2.41.1.19).2.2.41.1.2. De til klasse 4.1 hørende stoffer og genstande er opdelt på følgende måde:>TABELPOSITION>Brandfarlige faste stofferDefinitioner og egenskaber2.2.41.1.3. Brandfarlige faste stoffer er let antændelige faste stoffer samt faste stoffer, som kan antændes gennem friktion.Let antændelige faste stoffer er pulverformige, granulerede eller pastaformige stoffer, som er farlige, hvis de let kan antændes ved en kortvarig kontakt med en tændkilde (f.eks. med en brændende tændstik), eller hvis flammerne hurtigt breder sig efter antænding. Faren kan ikke alene udgå fra branden, men også fra giftige forbrændingsprodukter. Metalpulver er særligt farligt, idet det er vanskeligt at slukke en brand, fordi almindelige slukningsmidler såsom kuldioxid eller vand kan øge faren.Klassificering2.2.41.1.4. Stoffer og genstande, der er klassificeret som brandfarlige faste stoffer hørende til klasse 4.1, er angivet i tabel A i kapitel 3.2.Organiske stoffer og genstande, der ikke er angivet ved navn i tabel A i kapitel 3.2, henføres til den i underafsnit 2.2.41.3 relevante samlebetegnelse i overensstemmelse med bestemmelserne i kapitel 2.1 på grundlag af erfaringer eller resultaterne af prøvninger udført i overensstemmelse med "Manual of Tests and Criteria" del III underafsnit 33.2.1. Uorganiske stoffer og genstande, der ikke er angivet ved navn i tabel A i kapitel 3.2, henføres til den i underafsnit 2.2.41.3 relevante samlebetegnelse på grundlag af resultaterne af prøvninger udført i overensstemmelse med "Manual of Tests and Criteria", del III, underafsnit 33.2.1, hvorved der også skal tages hensyn til erfaringer, hvis disse fører til en strengere klassifikation.2.2.41.1.5. Når stoffer og genstande, der ikke er angivet ved navn i tabel A i kapitel 3.2, henføres til en af samlebetegnelserne i underafsnit 2.2.41.3 på grundlag af prøvningsmetoderne i "Manual of Tests and Criteria", del III, underafsnit 33.2.1, gælder følgende kriterier:a) Pulverformige, granulerede eller pastaformige stoffer - med undtagelse af metalpulver og pulver af metallegeringer - henføres til klasse 4.1, når disse let antændes ved kort kontakt med en tændkilde (f.eks. en brændende tændstik), eller hvis flammen hurtigt breder sig ved tænding, dvs. forbrændingstiden er under 45 sekunder for en målelængde på 100 mm eller forbrændingshastigheden er større end 2,2 mm/s.b) Metalpulver eller pulver af metallegeringer henføres til klasse 4.1, når disse kan antændes af en flamme, og reaktionen breder sig over hele prøven på inden for højst 10 minutter.Faste stoffer, der kan antændes gennem friktion, skal henføres til klasse 4.1 ved sammenligning med eksisterende betegnelser (f.eks. tændstikker) eller i overensstemmelse med eventuelle relevante særlige bestemmelser.2.2.41.1.6. På grundlag af prøvningsmetoden i del III, underafsnit 33.2.1 i "Manual of Tests and Criteria" og kriterierne i punkt 2.2.41.1.4 og 2.2.41.1.5 kan det ligeledes fastslås, om et stof anført ved navn i tabel A i kapitel 3.2 er af en sådan beskaffenhed, at det ikke er undergivet bestemmelserne i denne klasse.2.2.41.1.7. Såfremt et stof, hørende til klasse 4.1, gennem tilsætning af andre stoffer falder under en anden farekategori end den, som stoffet, der er nævnt ved navn i tabel A i kapitel 3.2, tilhører, skal en sådan blanding henføres til den godsbetegnelse, som den tilhører på grundlag af dens faktiske farlighed.ANM.:Mht. klassificering af opløsninger og blandinger (f.eks. præparater og affald), se tillige afsnit 2.1.3.Henførsel til emballagegruppe2.2.41.1.8. Brandfarlige faste stoffer henført til de forskellige betegnelser i tabel A i kapitel 3.2 tabel skal på grundlag af prøvningsmetoderne i "Manual of Tests and Criteria", del III, underafsnit 33.2.1 henføres til henholdsvis emballagegruppe II eller III efter følgende kriterier:a) Brandfarlige faste stoffer, der ved prøvningen har en forbrændingstid på under 45 sekunder for en målelængde på 100 mm, skal henføres til:(i) emballagegruppe II, indien de vlam doordringt in de bevochtigde zone,(ii) emballagegruppe III, hvis flammen stoppes i den befugtede zone i mindst 4 minutter.b) Metalpulver eller pulver af metallegeringer skal henføres til(i) emballagegruppe II, hvis reaktionen ved prøvningen breder sig over hele prøven i løbet af højst 5 minutter, eller(ii) emballagegruppe III, hvis reaktionen ved prøvningen breder sig over hele prøven i løbet af mere end 5 minutter.Faste stoffer, som kan antændes ved friktion, skal henføres til en emballagegruppe ved sammenligning med eksisterende klassifikationer eller i overensstemmelse med en eventuel relevant særlig bestemmelse.Selvnedbrydende stofferDefinitioner2.2.41.1.9. I dette direktiv er selvnedbrydende stoffer termisk ustabile stoffer, som er tilbøjelige til at dekomponere stærkt eksotermt, selv uden tilstedeværelse af oxygen (luft). Stofferne anses ikke som værende selvnedbrydende stoffer i klasse 4.1, hvisa) de er eksplosive stoffer ifølge kriterierne for klasse 1,b) de er oxiderende stoffer ifølge kriterierne for klasse 5.1 (se underafsnit 2.2.51.1),c) de er organiske peroxider ifølge kriterierne for klasse 5.2 (se underafsnit 2.2.52.1),d) deres dekompositionsvarme er mindre end 300 J/g, ellere) deres selvaccelererende dekompositionstemperatur (SADT) (se Anm. 2 nedenfor) er højere end 75 °C for et kolli på 50 kg.ANM.:1. Dekompositionsvarmen kan bestemmes ved en internationalt anerkendt metode, f.eks. dynamisk differens-kalorimetri og adiabatisk kalorimetri.2. Den selvaccelererende dekompositionstemperatur (SADT) er den laveste temperatur, ved hvilken et stof i forsendelsesemballagen kan dekomponere eksotermt. De nødvendige forskrifter til bestemmelse af denne temperatur findes i "Manual of Tests and Criteria", del II, kapitel 20, afsnit 28.4.3. Stoffer, som udviser selvnedbrydende egenskaber, skal henføres til klasse 4.1, selv om de ifølge 2.2.42.1.5 måtte udvise et positivt prøvningsresultat for henførsel til klasse 4.2.Egenskaber2.2.41.1.10. Dekompositionen af de selvnedbrydende stoffer kan udløses af varme, kontakt med katalytiske urenheder (f.eks. syrer, tungmetalforbindelser eller baser), friktion eller stød. Dekompositionens-hastigheden tiltager med temperaturen og er forskellig for hvert stof. Dekompositionen kan, specielt hvis der ikke sker en antændelse, medføre udvikling af giftige gasser eller dampe. Ved bestemte selvnedbrydende stoffer skal temperaturen overvåges. Nogle selvnedbrydende stoffer kan, først og fremmest ved indeslutning, dekomponere eksplosivt. Denne egenskab kan ændres ved tilsætning af fortyndingsmidler eller ved anvendelse af egnede emballager. Nogle selvnedbrydende stoffer brænder kraftigt. Selvnedbrydende stoffer er f.eks. bestemte forbindelser af følgende typer:- alifatiske azoforbindelser (-C-N=N-C-),- organiske azider (-C-N3),- diazoniumsalte (-CN2+Z-),- N-nitrosoforbindelser (-N-N=O), og- aromatiske sulfohydrazider (-SO2-NH-NH2).Denne oplistning er ufuldstændig. Stoffer med andre reaktive grupper og bestemte stofblandinger kan have lignende egenskaber.Klassificering2.2.41.1.11. Selvnedbrydende stoffer inddeles i 7 typer alt efter deres farlighedsgrad. Typerne af selvnedbrydende stoffer strækker sig fra type A, der ikke må transporteres i den emballage, i hvilken den er blevet prøvet, til type G, som ikke er omfattet af bestemmelserne for selvnedbrydende stoffer hørende til klasse 4.1. Inddelingerne i typerne B til F relaterer sig umiddelbart til den højst tilladte mængde i en emballage. Grundlaget for inddelingen af stofferne, den anvendelige metode for klassificering, prøvningsmetode og kriterier samt paradigma for en egnet prøvningsrapport er anført i "Manual of Tests and Criteria", del II.2.2.41.1.12. Stoffer, der allerede er klassificeret og henført til en samlebetegnelse, er angivet i underafsnit 2.2.41.4 sammen med det tilhørende UN-nummer, den tilhørende emballeringsmetode.Samlebetegnelserne bestemmer:- typen (B-F) af det selvnedbrydende stof, se punkt 2.2.41.1.11,- den fysiske tilstand (flydende/fast).Klassifikationerne i underafsnit 2.2.41.4 tager udgangspunkt i de teknisk rene stoffer, medmindre der er angivet en mindre koncentration end 100 %.2.2.41.1.13. Klassificeringen af selvnedbrydende stoffer eller præparationer af selvnedbrydende stoffer, som ikke er nævnt i underafsnit 2.2.41.4, såvel som deres henførsel til en samlebetegnelse, skal foretages af oprindelseslandets kompetente myndighed på grundlag af en prøvningsrapport. Godkendelsedokumentet skal indeholde klassifikationen samt de tilhørende transportbetingelser. Er oprindelseslandet ikke en medlemsstat, skal klassifikationen og transportbetingelserne godkendes af den kompetente myndighed i den første medlemsstat, som forsendelsen kommer til.2.2.41.1.14. Aktiverende stoffer så som zinkforbindelser kan tilsættes bestemte selvnedbrydende stoffer for at forandre deres reaktionsevne. Alt efter type og koncentration af det aktiverende stof kan dette medføre en nedsættelse af den termiske stabilitet og en forandring af de eksplosive egenskaber. Hvis en af disse egenskaber forandres, skal det nye præparat klassificeres i henhold til klassificeringsproceduren.2.2.41.1.15. Prøver af selvnedbrydende stoffer og præparationer af selvnedbrydende stoffer, som ikke er nævnt i underafsnit 2.2.41.4, for hvilke der ikke foreligger et komplet sæt prøvedata, og som transporteres med henblik på gennemførelse af yderligere test og analyser, skal henføres til en af de relevante samlebetegnelser for selvnedbrydende stoffer af type C, forudsat- at det af de tilgængelige data fremgår, at prøven ikke er farligere end et selvnedbrydende stof af type B,- at prøven er emballeret ifølge emballeringsmetoden OP2, og mængden ikke overstiger 10 kg pr. transporterende enhed.Prøver, som kræver temperaturkontrol, er udelukket fra transport med jernbane.Desensibilisering2.2.41.1.16. Af hensyn til transportsikkerheden bliver selvnedbrydende stoffer i mange tilfælde desensibiliseret ved brug af et fortyndingsmiddel. Hvor et procentindhold for et stof er fastsat, henviser dette til vægtprocenten oprundet til nærmeste hele tal. Anvendes et fortyndingsmiddel, skal det selvnedbrydende stof prøves sammen med fortyndingsmidlet i den ved transporten anvendte koncentration og form. Fortyndingsmidler, som medfører en opkoncentrering af det selvnedbrydende stof til en farlig grad i tilfælde af udslip fra emballagen, må ikke benyttes. Alle fortyndingsmidler skal være forenelige med det selvnedbrydende stof. I denne henseende er forenelige fortyndingsmidler faste eller flydende stoffer, som ikke har en negativ indvirken på det selvnedbrydende stofs termiske stabilitet og faretype.2.2.41.1.17. (Reserveret)Desensibiliserede faste eksplosivstoffer2.2.41.1.18. Desensibiliserede faste eksplosivstoffer er stoffer, som er befugtet med vand eller alkoholer eller fortyndet med andre stoffer for at undertrykke deres eksplosive egenskaber. I tabel A i kapitel 3.2 er dette gældende for betegnelserne med følgende UN-numre: UN 1310, 1320, 1321, 1322, 1336, 1337, 1344, 1347, 1348, 1349, 1354, 1355, 1356, 1357, 1517, 1571, 2555, 2556, 2557, 2852, 2907, 3317, 3319 og 3344 såfremt den særlige bestemmelse nr. 15 i kapitel 3.3 er overholdt: UN 0154, 0155, 0209, 0214, 0215 og 0234, og såfremt den særlige bestemmelse nr. 18 i kapitel 3.3 er overholdt: UN 0220.Stoffer beslægtet med selvnedbrydende stoffer2.2.41.1.19. Stoffer, soma) i henhold til prøveserie nr. 1 og 2 er blevet foreløbigt henført til klasse 1, men gennem prøveserie nr. 6 samtidig kan fritstilles fra klasse 1,b) ikke er selvnedbrydende stoffer i henhold til definitionen for klasse 4.1,c) ikke hører til klasse 5.1 eller 5.2,henføres også til klasse 4.1. UN 2956, UN 3241, UN 3242 og UN 3251 er eksempler herpå.2.2.41.2. Stoffer, som det ikke er tilladt at transport2.2.41.2.1. Det er ikke tilladt at transportere kemisk ustabile stoffer hørende til klasse 4.1, medmindre der er truffet de nødvendige forholdsregler for at undgå stoffernes farlige nedbrydnings- eller polymerisationsreaktion under transporten. Med henblik herpå skal det især sikres, at beholdere og tanke ikke indeholder stoffer, der kan fremme en sådan reaktion.2.2.41.2.2. Det er ikke tilladt at transportere brandfarlige faste stoffer, oxiderende, der er henført til UN 3097, medmindre de opfylder bestemmelserne for klasse 1 (se også underafsnit 2.1.3.7).2.2.41.2.3. Det er ikke tilladt at transportere følgende selvnedbrydende stoffer:- selvnedbrydende stoffer hørende til type A (se "Manual of Tests and Criteria", del II, pkt. 20.4.2 a)),- phosphorsulfider, som ikke er fri for hvidt eller gult phosphor,- andre end de i tabel A i kapitel 3.2 angivne desensibiliserede faste eksplosivstoffer,- uorganiske brandfarlige stoffer i smeltet tilstand, med undtagelse af UN 2448 SVOVL, SMELTET,- bariumazid med et vandindhold på mindre end 50 vægt-%.Følgende selvnedbrydende stoffer, for hvilke en temperaturkontrol er nødvendig, er det ikke tilladt at transportere med jernbane:- selvnedbrydende stoffer med en SADT på [ 55 °C:UN 3231 SELVNEDBRYDENDE VÆSKE, TYPE B, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3232 SELVNEDBRYDENDE FAST STOF, TYPE B, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3233 SELVNEDBRYDENDE VÆSKE, TYPE C, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3234 SELVNEDBRYDENDE FAST STOF, TYPE C, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3235 SELVNEDBRYDENDE VÆSKE, TYPE D, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3236 SELVNEDBRYDENDE FAST STOF, TYPE D, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3237 SELVNEDBRYDENDE VÆSKE, TYPE E, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3238 SELVNEDBRYDENDE FAST STOF, TYPE E, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3239 SELVNEDBRYDENDE VÆSKE, TYPE F, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3240 SELVNEDBRYDENDE FAST STOF, TYPE F, MED TEMPERATURKONTROL.2.2.41.3. Fortegnelse over klassens samlebetegnelser>PIC FILE= "L_2004121DA.007401.TIF">2.2.41.4. Fortegnelse over selvnedbrydende stofferANM.:Vedrørende emballeringsmetoder se underafsnit 4.1.4.1 emballeringsforskrift P520 og underafsnit 4.1.7.1.>TABELPOSITION>2.2.42. Klasse 4.2 Selvantændelige stoffer2.2.42.1. Kriterier2.2.42.1.1. Klasse 4.2 omfatter:- pyrofore stoffer, som er stoffer, inkl. blandinger og opløsninger (flydende eller faste), som selv i små mængder inden for 5 minutter selvantænder ved kontakt med luft; disse stoffer er de lettest selvantændelige i klasse 4.2, og- selvopvarmende stoffer og genstande, som er stoffer og genstande, inkl. blandinger og opløsninger, som ved kontakt med luft og uden energitilførsel udvikler varme. Disse stoffer er kun selvantændelige i større mængder (flere kilogram) og efter længere tids forløb (timer eller dage).2.2.42.1.2. De til klasse 4.2 hørende stoffer og genstande er opdelt på følgende måde:>TABELPOSITION>Egenskaber2.2.42.1.3. Selvopvarmning af stoffer med selvantændelse som resultat forårsages af en reaktion mellem stoffet og luftens oxygen (ilt) samtidig med, at den derved opståede varme ikke hurtigt nok kan afgives til omgivelserne. En selvantændelse sker, når mængden af den varme, der udvikles, er større end den mængde, der afgives, og selvantændelsestemperaturen er nået.Klassificering2.2.42.1.4. Stoffer og genstande, der hører til klasse 4.2, er angivet i tabel A i kapitel 3.2. Stoffer og genstande, der ikke er angivet ved navn i tabel A i kapitel 3.2, kan henføres til en af de i underafsnit 2.2.42.3 anførte relevante specifikke samlebetegnelser i overensstemmelse med bestemmelserne i kapitel 2.1 på grundlag af erfaringer eller resultaterne af prøvninger udført i overensstemmelse med "Manual of Tests and Criteria", del III, afsnit 33.3. Henførsel til en i underafsnit 2.2.42.3 anført generel samlebetegnelse skal ske på grundlag af resultaterne af prøvninger udført i overensstemmelse med "Manual of Tests and Criteria", del III, afsnit 33.3, hvorved der også skal tages hensyn til erfaringer, hvis disse fører til en strengere klassifikation.2.2.42.1.5. Når stoffer og genstande, der ikke er angivet ved navn i tabel A i kapitel 3., henføres til en af samlebetegnelserne i underafsnit 2.2.42.3 på grundlag af prøvningsmetoderne i "Manual of Tests and Criteria", del III, afsnit 33.3, gælder følgende kriterier:a) Selvantændelige (pyrofore) faste stoffer henføres til klasse 4.2, hvis de bryder i brand ved et fald fra 1 meters højde eller inden for 5 minutter.b) Selvantændelige (pyrofore) væsker henføres til klasse 4.2, hvis de(i) bryder i brand inden for et tidsrum af 5 minutter, når de overhældes på et inert bæremateriale, eller(ii) ved negativt prøvningsresultat i henhold til (i), når de overhældt på et tørt, plisseret filterpapir (Whatman-filtrerpapir nr. 3), antænder eller forkuller dette papir inden for et tidsrum af 5 minutter.c) Stoffer, hvor der i en prøveterning med en kantlængde på 10 cm ved en forsøgstemperatur på 140 °C inden for 24 timer sker en selvantændelse eller en temperaturstigning til over 200 °C, skal henføres til klasse 4.2. Dette kriterium er baseret på selvantændelsestemperaturen for trækul, som er 50 °C i en prøveterning på 27 m3. Stoffer med en selvantændelsestemperatur, der er højere end 50 °C ved et volumen på 27 m3, skal ikke henføres til klasse 4.2.ANM.:1. Stoffer, der transporteres i kolli med et volumen på højst 3 m3, er ikke undergivet bestemmelserne for klasse 4.2, hvis der ved prøvning af en prøveterning med en kantlængde på 10 cm ved 120 °C inden for 24 timer ikke observeres en selvantændelse eller en temperaturstigning til over 180 °C.2. Stoffer, der transporteres i kolli med et volumen på højst 450 liter, er ikke undergivet bestemmelserne for klasse 4.2, hvis der ved prøvning af en prøveterning med en kantlængde på 10 cm ved 100 °C inden for 24 timer ikke observeres en selvantændelse eller en temperaturstigning til over 160 °C.2.2.42.1.6. Såfremt et stof, hørende til klasse 4.2, gennem tilsætning af andre stoffer falder under en anden farekategori end den, som stoffet, der er nævnt ved navn i tabel A i kapitel 3.2, tilhører, skal en sådan blanding henføres til den godsbetegnelse, som den tilhører på grundlag af dens faktiske farlighed.ANM.:Mht. klassificering af opløsninger og blandinger (f.eks. præparater og affald), se tillige afsnit 2.1.3.2.2.42.1.7. På grundlag af prøvningsmetoden i "Manual of Tests and Criteria", del III, afsnit 33.3 og kriterierne i punkt 2.2.42.1.5 kan det fastslås, om et ved navn anført stof har sådanne egenskaber, at det ikke er omfattet af bestemmelserne for denne klasse.Henførsel til emballagegruppe2.2.42.1.8. Stoffer og genstande, der er henført til de forskellige klassifikationer anført i tabel A i kapitel, skal, på grundlag af de i "Manual of Tests and Criteria", del III, afsnit 33.3 angivne prøvningsmetoder, henføres til henholdsvis emballagegruppe I, II eller III efter følgende kriterier:a) Selvantændelige (pyrofore) stoffer skal henføres til emballagegruppe I.b) Selvopvarmende stoffer og genstande, hvor der i en prøveterning med en kantlængde på 2,5 cm ved en forsøgstemperatur på 140 °C inden for 24 timer sker en selvantændelse eller en temperaturstigning til over 200 °C, skal henføres til emballagegruppe II. Stoffer med en selvantændelsestemperatur på over 50 °C ved et volumen på 450 liter skal ikke henføres til emballagegruppe II.c) Svagt selvopvarmende stoffer, hvor der i en prøveterning med en kantlængde på 2,5 cm ikke optræder de under b) nævnte fænomener under de dér nævnte betingelser, men hvor der i en prøveterning med en kantlængde på 10 cm ved en forsøgstemperatur på 140 °C inden for 24 timer opstår en selvantændelse eller en temperaturstigning til over 200 °C, skal henføres til emballagegruppe III.2.2.42.2. Stoffer, som det ikke er tilladt at transportereDet er ikke tilladt at transportere følgende selvantændelige stoffer:- UN 3255 tert-BUTYLHYPOCHLORIT- Selvopvarmende, oxiderende faste stoffer henført til UN 3127, medmindre de opfylder kriterierne for klasse 1 (se underafsnit 2.1.3.7).2.2.42.3. Fortegnelse over klassens samlebetegnelser>PIC FILE= "L_2004121DA.007901.TIF">>PIC FILE= "L_2004121DA.008001.TIF">2.2.43. Klasse 4.3 Stoffer som ved kontakt med vand udvikler brandfarlige gasser2.2.43.1. Kriterier2.2.43.1.1. Klasse 4.3 omfatter stoffer, som ved kontakt med vand udvikler brandfarlige gasser, der kan danne eksplosive blandinger med luft, samt genstande, der indeholder sådanne stoffer.2.2.43.1.2. De til klasse 4.3 hørende stoffer og genstande er opdelt på følgende måde:>TABELPOSITION>Egenskaber2.2.43.1.3. Bestemte stoffer kan, når de kommer i kontakt med vand, udvikle brandfarlige gasser, som med luft kan danne eksplosive blandinger. Sådanne blandinger kan let antændes af almindelige tændkilder, såsom åben ild, gnister stammende fra et værktøj, eller ubeskyttede glødepærer. De trykbølger og flammer, som derved opstår, kan være farlige for mennesker og miljøet. Prøvemetoden, som omtales i punkt 2.2.43.1.4, anvendes for at fastslå, om et stofs reaktion med vand medfører udviklingen af en farlig mængde muligt antændelige gasser. Denne prøvningsmetode må ikke anvendes ved pyrofore stoffer.Klassificering2.2.43.1.4. Stoffer og genstande, der hører til klasse 4.3, er angivet i tabel A i kapitel 3.2.Stoffer og genstande, der ikke er angivet ved navn i tabel A i kapitel 3.2, henføres til den i underafsnit 2.2.43.3 relevante samlebetegnelse med grundlag i resultaterne af prøver udført i overensstemmelse med "Manual of Tests and Criteria" del III underafsnit 33.4, hvorved der også skal tages hensyn til erfaringer, hvis disse fører til en strengere klassificering.2.2.43.1.5. Når stoffer og genstande, der ikke er angivet ved navn i tabel A i kapitel 3.2, på grundlag af prøvningsmetoden i "Manual of Tests and Criteria" del III, underafsnit 33.4, klassificeres under en af samlebetegnelserne i underafsnit 2.2.43.3, gælder følgende kriterier:Et stof henføres til klasse 4.3, nåra) den udviklede gas på et tidspunkt under prøvningen selvantænder, ellerb) udviklingshastigheden af brandfarlig gas er større end 1 liter pr kg prøve pr time.2.2.43.1.6. Såfremt stofferne, hørende til klasse 4.3, gennem tilsætninger falder under andre farlighedsområder end de, hvortil stofferne i henhold til tabel A i kapitel 3.2 hører, skal en sådan blanding henføres til den officielle godsbetegnelse, hvortil den på grund af dens faktiske farlighed hører.ANM.:Om klassificering af opløsninger og blandinger (f.eks. præparater, præparationer og affald), se tillige afsnit 2.1.3.2.2.43.1.7. Med prøvningsmetoden i "Manual of Tests and Criteria" del III, afsnit 33.4 og kriterierne i punkt 2.2.43.1.5 kan det fastslås, om et ved navn anført stof er af en sådan beskaffenhed, at det ikke er undergivet forskrifterne i denne klasse.Henførsel til emballagegruppe2.2.43.1.8. De i de forskellige linier i tabel A i kapitel 3.2 angivne stoffer, som ved kontakt med vand udvikler brandfarlige gasser, skal, på grundlag af den i "Manual of Tests and Criteria" del III, afsnit 33.4 angivne prøvemetode, henføres til hhv. emballagegruppe I, II eller III efter følgende kriterier:a) Stoffet henføres til emballagegruppe I, hvis det ved stuetemperatur reagerer kraftigt med vand og den udviklede gas selvantænder, eller hvis det ved stuetemperatur reagerer let med vand og udviklingshastigheden af den brandfarlige gas er større end eller lig med 10 liter pr kg prøve inden for et minut.b) Stoffet henføres til emballagegruppe II, hvis det ved stuetemperatur reagerer let med vand og udviklingshastigheden af den brandfarlige gas er større end eller lig med 20 liter pr kg prøve pr time og det ikke opfylder ovennævnte kriterier for emballagegrupe I.c) Stoffet henføres til emballagegruppe III, hvis det ved stuetemperatur reagerer langsomt med vand og udviklingshastigheden af den brandfarlige gas er større end eller lig med 1 liter pr kg prøve pr time og det ikke opfylder ovennævnte kriterier for emballagegrupe I eller II.2.2.43.2. Stoffer, som det ikke er tilladt at transportereFølgende stoffer, som ved kontakt med vand udvikler brandfarlige gasser, er det ikke tilladt at transportere:- UN 3132 BRANDFARLIGT FAST STOF, DER REAGERER MED VAND, N.O.S.,- UN 3133 OXIDERENDE STOF, DER REAGERER MED VAND, N.O.S.,- UN 3135 FAST STOF, REAGERER MED VAND, SELVOPVARMENDE, N.O.S.,medmindre de svarer til forskrifterne for klasse 1 (se underafsnit 2.1.3.7).2.2.43.3. Fortegnelse over klassens samlebetegnelser>PIC FILE= "L_2004121DA.008201.TIF">2.2.51. Klasse 5.1 Oxiderende stoffer2.2.51.1. Kriterier2.2.51.1.1. Klasse 5.1 omfatter stoffer, der, selv om de ikke i sig selv nødvendigvis er brændbare, generelt ved afgivelse af oxygen (ilt) kan forårsage en brand eller kan nære andre stoffers brand, samt genstande, der indeholder sådanne stoffer.2.2.51.1.2. De til klasse 5.1 hørende stoffer og genstande er opdelt på følgende måde:>TABELPOSITION>2.2.51.1.3. Stoffer og genstande, der hører til klasse 5.1, er angivet i tabel A i kapitel 3.2. Stoffer og genstande, der ikke er angivet ved navn i tabel A i kapitel 3.2, henføres til den i underafsnit 2.2.51.3 relevante samlebetegnelse i henhold til bestemmelserne i kapitel 2.1 og på grundlag af prøvninger, metoder og kriterier ifølge punkterne 2.2.51.1.6-2.2.51.1.9 og "Manual of Tests and Criteria" del III, afsnit 34.4. Såfremt prøvningsresultaterne afviger fra kendte erfaringer, skal henførsel ske i overensstemmelse med de kendte erfaringer frem for prøvningsresultaterne.2.2.51.1.4. Såfremt et stof hørende til klasse 5.1 gennem tilsætning af andre stoffer falder under en anden farekategori end den, som stoffet, der er nævnt ved navn i tabel A i kapitel 3.2, tilhører, skal en sådan blanding henføres til den godsbetegnelse, som den tilhører på grundlag af dens faktiske farlighed.ANM.:Mht. klassificering af opløsninger og blandinger (f.eks. præparater, præparationer og affald), se tillige afsnit 2.1.3.2.2.51.1.5. Med prøvningsmetoden i "Manual of Tests and Criteria", del III, afsnit 34.4 og kriterierne i punkterne 2.2.51.1.6-2.2.51.1.9 kan det også fastslås, om et stof anført ved navn i tabel A i kapitel 3.2 er af en sådan beskaffenhed, at det ikke er undergivet bestemmelserne i denne klasse.Oxiderende faste stofferKlassificering2.2.51.1.6. Når oxiderende faste stoffer, der ikke er angivet ved navn i tabel A i kapitel 3.2, henføres til en af samlebetegnelserne i underafsnit 2.2.51.3 på grundlag af prøvningsmetoden i "Manual of Tests and Criteria", del III, underafsnit 34.4.1, gælder følgende kriterier:Et fast stof henføres til klasse 5.1, når det i en blanding med cellulose i masseforholdet 4:1 eller 1:1 antænder eller brænder eller udviser en gennemsnitlig kortere brændetid end en blanding af kaliumbromat og cellulose i masseforholdet 3:7.Henførsel til emballagegruppe2.2.51.1.7. Oxiderende faste stoffer under de enkelte betegnelser i tabel A i kapitel 3.2 skal på grundlag af den i "Manual of Tests and Criteria", del III, underafsnit 34.4.1 angivne prøvemetode henføres til henholdsvis emballagegruppe I, II eller III efter følgende kriterier:a) Stoffet henføres til emballagegruppe I, hvis det i en blanding med cellulose i masseforholdet 4:1 eller 1:1 udviser en gennemsnitlig kortere brændetid end en blanding af kaliumbromat og cellulose i masseforholdet 3:2.b) Stoffet henføres til emballagegruppe II, hvis det i en blanding med cellulose i masseforholdet 4:1 eller 1:1 udviser en tilsvarende eller en gennemsnitlig kortere brændetid end en blanding af kaliumbromat og cellulose i masseforholdet 2:3, og det ikke opfylder ovennævnte kriterier for emballagegruppe I.c) Stoffet henføres til emballagegruppe III, hvis det i en blanding med cellulose i masseforholdet 4:1 eller 1:1 udviser en tilsvarende eller en gennemsnitlig kortere brændetid end en blanding af kaliumbromat og cellulose i masseforholdet 3:7, og det ikke opfylder ovennævnte kriterier for emballagegruppe I eller II.Oxiderende væskerKlassificering2.2.51.1.8. Såfremt stoffer og genstande, der ikke er nævnt ved navn i tabel A i kapitel 3.2, henføres til en af samlebetegnelserne i underafsnit 2.2.51.3 på grundlag af prøvningsmetoden i "Manual of Tests and Criteria", del III, underafsnit 34.4.2, gælder følgende kriterier:- En væske henføres til klasse 5.1, når den i en blanding med cellulose i masseforholdet 1:1 udviser en trykstigning på 2070 kPa eller mere, og udviser en gennemsnitligt kortere trykstigningstid end en blanding af 65 % vandig salpetersyre og cellulose i masseforholdet 1:1.Henførsel til emballagegruppe2.2.51.1.9. Oxiderende væsker, der er klassificeret under de enkelte betegnelser i tabel A i kapitel 3.2, skal på grundlag af den i "Manual of Tests and Criteria" del III, underafsnit 34.4.2 angivne prøvemetode henføres til henholdsvis emballagegruppe I, II eller III efter følgende kriterier:a) Stoffet henføres til emballagegruppe I, hvis det i en blanding med cellulose i masseforholdet 1:1 spontant antænder eller udviser en gennemsnitlig kortere trykstigningstid end en blanding af 50 % perchlorsyre og cellulose i masseforholdet 1:1.b) Stoffet henføres til emballagegruppe II, hvis det i en blanding med cellulose i masseforholdet 1:1 udviser en tilsvarende eller gennemsnitlig kortere trykstigningstid end en blanding af 40 % vandig opløsning af natriumchlorat og cellulose i masseforholdet 1:1, og det ikke opfylder ovennævnte kriterier for emballagegruppe I.c) Stoffet henføres til emballagegruppe III, hvis det i en blanding med cellulose i masseforholdet 1:1 udviser en tilsvarende eller gennemsnitlig kortere trykstigningstid end en blanding af 65 % vandig opløsning af salpetersyre og cellulose i masseforholdet 1:1, og det ikke opfylder ovennævnte kriterier for emballagegruppe I eller II.2.2.51.2. Stoffer, som det ikke er tilladt at transportere2.2.51.2.1. Det er ikke tilladt at transportere kemisk ustabile stoffer hørende til klasse 5.1, medmindre der er truffet de nødvendige forholdsregler for at undgå stoffernes farlige dekomponerings- eller polymerisationsreaktion under transporten. Med henblik herpå skal især sikres, at beholdere og tanke ikke indeholder stoffer, der kan fremme en sådan reaktion.2.2.51.2.2. Det er ikke tilladt at transportere følgende stoffer og blandinger:- oxiderende faste stoffer, selvopvarmende, der er henført til UN 3100, oxiderende faste stoffer, der reagerer med vand, henført til UN 3121 og oxiderende faste stofer, brandfarlige, der er henført til UN 3137, medmindre de opfylder bestemmelserne for klasse 1 (se underafsnit 2.1.3.7),- ikke-stabiliseret hydrogenperoxid eller ikke-stabiliserede vandige opløsninger af hydrogenperoxid med mere end 60 % hydrogenperoxid,- tetranitromethan, som ikke er fri for brændbare urenheder,- opløsninger af perchlorsyre med mere end 72 vægt-% ren syre eller blandinger af perchlorsyre med en anden væske end vand,- opløsning af chlorsyre med mere end 10 % chlorsyre eller blandinger af chlorsyre med en anden væske end vand,- halogenerede fluorforbindelser, bortset fra UN 1745 BROMPENTAFLUORID, UN 1746 BROMTRIFLUORID og UN 2495 IODPENTAFLUORID hørende til klasse 5.1, samt UN 1749 CHLORTRIFLUORID og UN 2548 CHLORPENTAFLUORID hørende til klasse 2,- ammoniumchlorat og vandige opløsninger heraf samt blandinger af et chlorat med et ammoniumsalt,- ammoniumchlorit og vandige opløsninger heraf samt blandinger af et chlorit med et ammoniumsalt,- hypochloritblandinger med et ammoniumsalt,- ammoniumbromat og vandige opløsninger heraf samt blandinger af et bromat med et ammoniumsalt,- ammoniumpermanganat og vandige opløsninger heraf samt blandinger af et permanganat med et ammoniumsalt,- ammoniumnitrat med mere end 0,2 % brændbare stoffer (inklusive organiske stoffer som kulstof), medmindre det er en bestanddel af et stof eller en genstand hørende til klasse 1,- kunstgødning indeholdende ammoniumnitrat (ved bestemmelse af ammoniumnitratindholdet skal alle nitrationer, for hvilke der i blandingen er en ækvivalent mængde af ammoniumioner, beregnes som ammoniumnitrat) eller indeholdende brændbare stoffer, som overstiger værdierne specificeret for de forskellige typer AMMONIUMNITRATGØDNING hørende til UN 2067, UN 2068, UN 2069 eller UN 2070, medmindre de opfylder bestemmelserne for klasse 1,- ammoniumnitratholdig kunstgødning, der er henført til UN 2072 AMMONIUMNITRATGØDNING, N.O.S.,- ammoniumnitrit og vandige opløsninger heraf samt blandinger af et uorganisk nitrit med et ammoniumsalt, og- blandinger af kaliumnitrat, natriumnitrit og et ammoniumsalt.2.2.51.3. Fortegnelse over klassens samlebetegnelser>PIC FILE= "L_2004121DA.008501.TIF">2.2.52. Klasse 5.2 Organiske peroxider2.2.52.1. Kriterier2.2.52.1.1. Klasse 5.2 omfatter organiske peroxider og præparater af organiske peroxider.2.2.52.1.2. De i klasse 5.2 hørende stoffer og genstande er opdelt på følgende måde:- P1 Organiske peroxider, for hvilke ingen temperaturkontrol er nødvendig.- P2 Organiske peroxider, for hvilke temperaturkontrol er nødvendig. (Disse stoffer er det ikke tilladt at transportere med jernbane.)Definition2.2.52.1.3. Organiske peroxider er organiske stoffer, der indeholder den divalente -O-O-struktur, og som kan anses som derivater af hydrogenperoxid, i hvilken et hydrogenatom eller begge hydrogenatomer erstattes af organiske radikaler.Egenskaber2.2.52.1.4. Organiske peroxider kan dekomponere eksotermt ved almindelige eller forhøjede temperaturer. Dekompositionen kan udløses af varme, kontakt med urenheder (f.eks. syrer, tungmetalforbindelser og aminer), friktion eller slag. Dekompositionshastigheden stiger med temperaturen og afhænger af det organiske peroxids sammensætning. Ved dekompositionen kan der udvikles skadelige eller brandfarlige gasser. Nogle organiske peroxider kan dekomponere eksplosionsagtigt, især under indeslutning. Denne egenskab kan ændres ved tilførsel af fortyndingsmidler eller ved anvendelse af egnede emballager. Mange organiske peroxider brænder kraftigt. Det skal undgås, at organiske peroxider kommer i berøring med øjnene. Nogle organiske peroxider forårsager allerede efter kort berøring alvorlige hornhindeskader eller hudætsninger.ANM.:Prøvemetode til bestemmelse af organiske peroxiders brandfarlighed findes i "Manual of Tests and Criteria" del III, afsnit 32.4. Da organiske peroxider ved opvarmning kan reagere voldsomt, anbefales det at prøve til bestemmelse af flammepunkt kun udføres med en lille stofmængde, jf. beskrivelse i standarden ISO 3679:1983.Klassificering2.2.52.1.5. Alle organiske peroxider skal henføres til klasse 5.2, medmindre de:a) indeholder højst 1,0 % aktivoxygen ved højst 1,0 % hydrogenperoxid;b) indeholder højst 0,5 % aktivoxygen ved mere end 1,0 % men højst 7,0 % hydrogenperoxid.ANM.:Aktivoxygenindholdet (%) i præparater af et organisk peroxid udregnes efter formlen:>PIC FILE= "L_2004121DA.008601.TIF">hvorni= antallet af peroxygrupper pr molekyle af et organisk peroxid i;ci= koncentration (masse-%) af et organisk peroxid i;mi= det organiske peroxid i's molekulære masse.2.2.52.1.6. Alt efter farlighedsgraden bliver de organiske peroxider inddelt i 7 typer. Typerne rækker fra type A, som ikke modtages til transport i den emballage, de er prøvet i, indtil type G, som ikke er undergivet forskrifterne i klasse 5.2. Klassificeringen under typerne B til F hænger umiddelbart sammen med den maksimalt tilladelige mængde i en emballage. Reglerne for klassificering af stoffer, som ikke er nævnt i underafsnit 2.2.52.4, er anført i "Manual of Tests and Criteria" del II.2.2.52.1.7. Allerede klassificerede stoffer og den dertil hørende egnede henførsel til en samlebetegnelse er angivet i underafsnit 2.2.52.4 sammen med det tilhørende UN-nummer og emballeringsmetode.Samlebetegnelserne bestemmer:- typen (fra B til F) af det organiske peroxid, se punkt 2.2.52.1.6;- den fysiske tilstand (flydende/fast stof).Blandinger af disse præparater kan sidestilles med den type af organisk peroxid, som er den farligste bestanddel, og må transporteres efter de transportbestemmelser, der gælder for den farligste bestanddel. Hvis to stabile bestanddele kan danne en termisk mindre stabil blanding, skal blandingens selvaccelererende dekompositionstemperatur SADT bestemmes.2.2.52.1.8. Klassificeringen af organiske peroxider, præparater eller blandinger af organiske peroxider, som ikke er nævnt i underafsnit 2.2.52.4, samt deres klassificering under en samlebetegnelse foretages af den kompetente myndighed i oprindelseslandet. Godkendelsesattesten skal indeholde klassificeringen samt de tilhørende transportbetingelser. Er oprindelseslandet ikke en medlemsstat, skal klassificeringen og de tilhørende transportbetingelser være godkendt af den kompetente myndighed i den første medlemsstat, der berøres af forsendelsen.2.2.52.1.9. Prøver af organiske peroxider, præparater og præparationer af organiske peroxider, som ikke er nævnt i underafsnit 2.2.52.4, for hvilke der ikke foreligger en fuldstændig prøvedatarapport, og som transporteres med henblik på gennemførelse af yderligere test og analyser, skal henføres til en af samlebetegnelserne for organiske peroxider af type C, forudsat at- prøven efter de tilgængelige data ikke er farligere end et organiske peroxider af type B;- prøven er pakket ifølge emballeringsmetoden OP2 og mængden ikke omfatter mere end 10 kg pr vogn/transporterende enhed.Prøver, som kræver temperaturkontrol, er udelukket fra transport med jernbane.Desensibilisering af organiske peroxider2.2.52.1.10. For at udføre en sikker transport, desensibiliseres organiske stoffer ofte ved hjælp af organiske flydende eller faste stoffer, uorganiske, faste stoffer eller vand. Når et stofs indhold i procent er fastsat, refererer denne til masseindholdet, rundet op til det nærmeste hele tal. Som hovedregel skal desensibiliseringen foretages på en sådan måde, at der ved spild/udløb ikke opstår farlig opkoncentrering af et organisk peroxid.2.2.52.1.11. Såfremt der for et enkelt præparat af et organisk peroxid ikke er bestemt andet, gælder efterfølgende definitioner for fortyndingsmiddel, som anvendes til desensibiliseringen:- Fortyndingsmiddel af type A er organiske væsker, som er forenelig med det organiske peroxid, og som har et kogepunkt på mindst 150 °C. Fortyndingsmidler af type A må anvendes til desensibilisering af alle organiske peroxider.- Fortyndingsmiddel af type B er organiske væsker, som er forenelig med det organiske peroxid, og som har et kogepunkt under 150 °C men dog ikke under 60 °C, samt har et flammepunkt på ikke under 5 °C.Fortyndingsmiddel af type B må anvendes til desensibilisering af organiske peroxider under forudsætning af, at kogepunktet for væsken er mindst 60 °C højere end SADT i et kolli på 50 kg.2.2.52.1.12. Andre fortyndingsmidler, end midler af type A og B, må iblandes de i underafsnit 2.2.52.4 nævnte præparater af organiske peroxider, hvis de er forenelige med disse. Den fuldstændige eller delvise erstatning af fortyndingsmidlerne A eller B med et andet fortyndingsmiddel med andre egenskaber, kræver dog en ny klassificering af præparatet efter de normale procedurer for klasse 5.2.2.2.52.1.13. Vand må som desensibilisering kun tilsættes de organiske peroxider, der benævnes med "vandtilsætning" eller "stabile dispersioner i vand" i underafsnit 2.2.52.4 eller i tilladelsen fra den kompetente myndighed ifølge punkt 2.2.52.1.8. Prøver af organiske peroxider eller af præparater af organiske peroxider, som ikke er nævnt i underafsnit 2.2.52.4, må ligeledes desensibiliseres med vand, under forudsætning af, at forskrifterne i punkt 2.2.52.1.9 er opfyldt.2.2.52.1.14. Organiske og uorganiske, faste stoffer må bruges til desensibilisering af organiske peroxider, hvis de er forenelige med disse. Væsker og faste stoffer, gælder som forenelige, hvis de ikke har en negativ indflydelse på den termiske stabilitet og faretypen for præparatet af det organiske peroxid.2.2.52.1.15 - 2.2.52.1.18. (Reserveret)2.2.52.2. Stoffer, som det ikke er tilladt at transportereFølgende organiske peroxider er det ikke tilladt at transportere:- Organisk peroxid type A (se "Manual of Tests and Criteria" del II punkt 20.4.3 a))- Følgende organiske peroxider, for hvilke en temperaturkontrol er nødvendig, er det ikke tilladt at transportere med jernbane:- Organisk peroxider type B eller C med en selvaccelererende dekompositionstemperatur (SADT) på [ 50 °C:UN 3111 ORGANISK PEROXID TYPE B, FLYDENDE, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3112 ORGANISK PEROXID TYPE B, FAST, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3113 ORGANISK PEROXID TYPE C, FLYDENDE, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3114 ORGANISK PEROXID TYPE C, FAST, MED TEMPERATURKONTROL;- Organiske peroxider type D, som udviser en middel kraftig reaktion, når de opvarmes i lukket rum, og har en SADT <=50 °C eller udviser ringe eller ingen reaktion, når de opvarmes i lukket rum, og har en SADT <=45 °C:UN 3115 ORGANISK PEROXID TYPE D, FLYDENDE, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3116 ORGANISK PEROXID TYPE D, FAST, MED TEMPERATURKONTROL; og- Organiske peroxider type E eller F med en SADT <=45 °C.:UN 3117 ORGANISK PEROXID TYPE E, FLYDENDE, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3118 ORGANISK PEROXID TYPE E, FAST, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3119 ORGANISK PEROXID TYPE F, FLYDENDE, MED TEMPERATURKONTROL;UN 3120 ORGANISK PEROXID TYPE F, FAST, MED TEMPERATURKONTROL.2.2.52.3. Fortegnelse over klassens samlebetegnelser>PIC FILE= "L_2004121DA.008801.TIF">2.2.52.4. Fortegnelse over allerede henførte organiske peroxiderANM.:1. I kolonnen "Emballeringsmetode" i den efterfølgende tabel betyder:a) bogstaverne "OP", efterfulgt af et ciffer, emballeringsmetoden (se underafsnit 4.1.4.1 emballeringsforskrift P520 og afsnit 4.1.7.1)b) bogstavet "N", at transport i IBC er tilladt (se underafsnit 4.1.4.2 emballeringsforskrift IBC520 og afsnit 4.1.7.2)c) bogstavet "M", at transport i tanke er tilladt (se underafsnit 4.2.1.13 og 4.2.4.2, tankinstruktion T23; se endvidere afsnit 4.3.2 og punkt 4.3.4.1.3 e) tankkode L4BN for væsker og S4AN for faste stoffer).2. Når der i tabellens yderste højre kolonne med titlen "Jernbanetransport FORBUDT" er angivet "ADR" betyder det, at jernbanetransport af det pågældende stof er forbudt, men at vejtransport derimod er tilladt (på de i ADR angivne betingelser).>TABELPOSITION>Bemærkningerne til tabellen:(4. kolonne fra højre)2.2.61. Klasse 6.1 Giftige stoffer2.2.61.1. Kriterier2.2.61.1.1. Klasse 6.1 omfatter giftige stoffer, hvorom det erfaringsmæssigt vides eller efter dyreforsøg må antages, at de i relativt små mængder ved en enkelt eller kortvarig påvirkning, kan skade menneskers helbred eller medføre døden som følge af indånding, optagelse gennem huden eller indtagelse gennem munden.2.2.61.1.2. Stoffer, hørende til klasse 6.1, er opdelt på følgende måde:>TABELPOSITION>Definitioner2.2.61.1.3. I dette direktiv gælder følgende:LD50-værdi for den akutte giftighed ved indtagelse gennem munden: Den mængde af det indgivne stof, der med stor sandsynlighed vil bevirke, at halvdelen af en forsøgsgruppe bestående af unge, voksne han- og hunalbinorotter dør i løbet af 14 dage. Antallet af forsøgsdyr skal være tilstrækkeligt til at give et statistisk signifikant resultat og fastsættes efter forsvarlig farmakologisk praksis. Resultatet skal udtrykkes i mg/kg legemsmasse.LD50-værdi for akut giftighed ved optagelse gennem huden: Den mængde stof, der ved 24 timers berøring med den nøgne hud på albinokaniner med stor sandsynlighed vil bevirke, at halvdelen af forsøgsdyrene dør i løbet af 14 dage. Antallet af forsøgsdyr skal være tilstrækkeligt til at give et statistisk signifikant resultat og fastsættes efter forsvarlig farmakologisk praksis. Resultatet skal udtrykkes i mg/kg legemsmasse.LC50-værdi for akut giftighed ved indånding: Den koncentration af damp, tåge eller støv, som efter uafbrudt indånding i 1 time med stor sandsynlighed vil bevirke, at halvdelen af en forsøgsgruppe bestående af unge, voksne han- og hunalbinorotter dør i løbet af 14 dage. Et fast stof skal underkastes en prøvning, såfremt mindst 10 % af dets samlede masse med stor sandsynlighed består af støv, som kan indåndes, dvs. når den aerodynamiske diameter af partikeldelen er 10 µm eller derunder. En væske skal underkastes en prøvning, såfremt det er sandsynligt, at der dannes en tåge ved utæthed i den beholder, der anvendes til transporten. Både ved faste stoffer og ved væsker skal over 90 masseprocent af en prøve, der er klargjort til prøvning, bestå af partikler, der som ovenfor beskrevet kan indåndes. Resultatet udtrykkes i mg/liter luft for støv og tåge og i ml/m3 luft (ppm) for damp.Klassificering og henførsel til emballagegruppe2.2.61.1.4. Stofferne i klasse 6.1 skal på grundlag af den fare, som de udgør under transporten, henføres til en af følgende emballagegrupper:Emballagegruppe I: meget giftige stoffer;Emballagegruppe II: giftige stoffer;Emballagegruppe III: mindre giftige stoffer.2.2.61.1.5. Stoffer, opløsninger, blandinger og genstande hørende til klasse 6.1 er opført i tabel A i kapitel 3.2.Henførsel af stoffer, opløsninger, blandinger og genstande, der ikke er angivet ved navn i tabel A i kapitel 3.2, til den i underafsnit 2.2.61.3 relevante samlebetegnelse og til den relevante emballagegruppe i henhold til bestemmelserne i kapitel 2.1 skal ske i overensstemmelse med kriterierne angivet i punkterne 2.2.61.1.6-2.2.61.1.11:2.2.61.1.6. Ved vurderingen af graden af giftighed skal erfaringer fra forgiftningstilfælde hos mennesker lægges til grund. Derudover skal der tages hensyn til stoffets særlige egenskaber, f.eks. om det er flydende, meget flygtigt, om sandsynligheden for optagelsen gennem huden er stor, og om det har særlige biologiske virkninger.2.2.61.1.7. Såfremt der ikke foreligger erfaringer fra virkninger på mennesker, skal giftigheden vurderes på grundlag af undersøgelser fra dyreforsøg efter nedenstående tabel:>TABELPOSITION>2.2.61.1.7.1. Hvis et stof udviser giftighed ved to eller flere former for eksponering, skal klassificering ske på baggrund af den højeste grad af giftighed.2.2.61.1.7.2. Stoffer, der opfylder kriterierne i klasse 8 og udviser en giftighed ved indånding af støv og tåge (LC50) svarende til emballagegruppe I, må kun henføres til klasse 6.1, såfremt giftigheden samtidig ved indtagelse gennem munden eller ved optagelse gennem huden svarer til mindst emballagegruppe I eller II. I modsat fald henføres stoffet, såfremt nødvendigt, til klasse 8 (se fodnoten til punkt 2.2.8.1.4).2.2.61.1.7.3. Kriterierne for giftigheden ved indånding af støv og tåge er baseret på LC50-værdier for en eksponering på en time, og disse værdier skal anvendes, når de er tilgængelige. Men hvis kun LC50-værdier for eksponering over 4 timer står til rådighed, kan disse værdier multipliceres med 4 og resultatet kan bruges i stedet for det ovenfor nævnte kriterium, dvs. den firedobbelte LC50-værdi (4 timer) sættes ækvivalent med LC50-værdien (1 time).Giftighed ved indånding af dampe2.2.61.1.8. Væsker, som afgiver giftige dampe, skal henføres til følgende grupper, hvor bogstavet "V" angiver den mættede dampkoncentration (flygtighed) (i ml/m3 luft) ved 20 °C og standardatmosfæretryk:>TABELPOSITION>Disse kriterier er baseret på LC50-værdier ved 1 times eksponering, og disse værdier skal anvendes, når de er tilgængelige.Hvis der imidlertid kun står LC50-værdier for 4 timers eksponering til rådighed, kan disse værdier multipliceres med 2 og resultatet kan anvendes i stedet for det ovenfor nævnte kriterium, dvs. den dobbelte LC50-værdi (4 timer) sættes ækvivalent med LC50-værdien (1 time).Grænselinier for emballagegruppergiftighed ved indånding af dampe>PIC FILE= "L_2004121DA.010301.TIF">På denne figur er kriterierne vist i grafisk form for at lette anvendelsen heraf. På grund af den kun tilnærmelsesvise nøjagtighed af grafiske opstillinger må stoffer, der ligger i umiddelbar nærhed af eller på grænselinierne, kun klassificeres ved hjælp af de numeriske kriterier.Blandinger af væsker:2.2.61.1.9. Blandinger af væsker, der er giftige ved indånding, skal henføres til en emballagegruppe under iagttagelse af nedenstående kriterier:2.2.61.1.9.1. Kendes LC50-værdien for hvert giftigt stof, der er en bestanddel af blandingen, kan blandingens emballagegruppe bestemmes på følgende måde:a) Beregning af blandingens LC50-værdi:>PIC FILE= "L_2004121DA.010401.TIF">hvorfi= molfraktionenen af en vilkårlig blandingsbestanddelLC50 i= gennemsnitlige dødelige koncentration af en vilkårlig bestanddel i ml/m3.b) Beregning af flygtigheden af hver bestanddel i blandingen:>PIC FILE= "L_2004121DA.010402.TIF">hvorPi= en vilkårlig bestanddels partialtryk i kPa ved 20 °C og standard atmosfære tryk.c) Beregning af flygtigheden i forhold til LC50-værdien:>PIC FILE= "L_2004121DA.010403.TIF">d) De beregnede LC50-værdier (blanding) og R anvendes herefter til klassificering af blandingen:Emballagegruppe I: R >= 10 og LC50 (blanding) <= 1000 ml/m3Emballagegruppe II: R >= 1 og LC50 (blanding) <= 3000 ml/m3 såfremt blandingen ikke opfylder kriterierne for emballagegruppe I.Emballagegruppe III: R >= 1/5 og LC50 (blanding) <= 5000 ml/m3 såfremt blandingen ikke opfylder kriterierne for emballagegrupperne I og II.2.2.61.1.9.2. Kendes de giftige bestanddeles LC50-værdier ikke, kan blandingen henføres til en emballagegruppe i henhold til den nedenstående forenklede prøvning af tærskelværdien for giftigheden. I sådanne tilfælde skal den strengeste emballagegruppe bestemmes og anvendes ved transport af blandingen.2.2.61.1.9.3. En blanding henføres kun til emballagegruppe I, når den opfylder begge disse 2 kriterier:a) En prøve af den flydende blanding fordampes og fortyndes med luft, således at der skabes en prøveatmosfære med 1000 ml fordampet blanding pr. m3 luft. 10 albinorotter (fem hanner og fem hunner) udsættes for denne prøveatmosfære i 1 time, og iagttages derefter i de næste 14 døgn. Dør fem eller flere af dyrene i forsøgsgruppen i løbet af iagttagelsesperioden, antages det, at blandingen har en LC50-værdi på 1000 ml/m3 eller derunder.b) En prøve af damp, som er i ligevægt med den flydende blanding, fortyndes med et luftvolumen på 9 gange prøvens (gassens) luftvolumen og danner den endelige prøveatmosfære. 10 albinorotter (fem hanner og fem hunner) udsættes for denne prøveatmosfære i 1 time, og iagttages derefter i de næste 14 døgn. Dør fem eller flere af dyrene i forsøgsgruppen i løbet af iagttagelsesperioden, antages det, at blandingen har en flygtighed, der svarer til eller er større end 10 gange LC50-værdien.2.2.61.1.9.4. En blanding henføres kun til emballagegruppe II, når den opfylder følgende to kriterier, og såfremt den ikke opfylder kriterierne for emballagegruppe I:a) En prøve af den flydende blanding fordampes og fortyndes med luft, således at der skabes en prøveatmosfære med 3000 ml fordampet blanding pr m3 luft. 10 albinorotter (fem hanner og fem hunner) udsættes for denne prøveatmosfære i 1 time, og iagttages derefter i de næste 14 døgn. Dør fem eller flere af dyrene i forsøgsgruppen i løbet af iagttagelsesperioden, antages det, at blandingen har en LC50-værdi på 3000 ml/m3 eller derunder.b) En prøve af dampen, som er i ligevægt med den flydende blanding anvendes som prøveatmosfære. 10 albinorotter (fem hanner og fem hunner) udsættes for denne prøveatmosfære i 1 time, og iagttages derefter i de næste 14 døgn. Dør fem eller flere af dyrene i forsøgsgruppen i løbet af iagttagelsesperioden, antages det, at blandingen har en flygtighed, der svarer til eller er større end LC50-værdien.2.2.61.1.9.5. En blanding henføres kun til emballagegruppe III, når den opfylder følgende to kriterier, og såfremt den ikke opfylder ovennævnte kriterier for emballagegruppe I eller II:a) En prøve af den flydende blanding forstøves og fortyndes med luft, således at der skabes en prøveatmosfære med 5000 ml forstøvet blanding pr m3 luft. 10 albinorotter (fem hanner og fem hunner) udsættes for denne prøveatmosfære i 1 time, og iagttages derefter i de næste 14 døgn. Dør fem eller flere af dyrene i forsøgsgruppen i løbet af iagttagelsesperioden, antages det, at blandingen har en LC50-værdi på 5000 ml/m3 eller derunder.b) Dampkoncentrationen (flygtigheden) af den flydende blanding måles, og såfremt den er lig med eller større end 1000 ml/m3, antages det, at blandingen har en flygtighed, der svarer til eller er større end 1/5 af blandingens LC50-værdi.Metoder til beregning af giftigheden ved indtagelse og ved optagelse gennem huden af blandinger2.2.61.1.10. Til klassificering af blandingerne i klasse 6.1 og til bestemmelse af den emballagegruppe, der er passende i henhold til kriterierne for giftighed ved indtagelse gennem munden og ved optagelse gennem huden (se punkt 2.2.61.1.3) er det nødvendigt at beregne blandingens akutte LD50-værdi.2.2.61.1.10.1. Såfremt en blanding kun indeholder ét aktivt stof, hvis LD50-værdi er kendt, og der mangler pålidelige data for den akutte giftighed ved indtagelse gennem munden eller optagelse gennem huden af den blanding, der skal transporteres, kan LD50-værdien for indtagelse gennem munden og optagelse gennem huden bestemmes på følgende måde:>PIC FILE= "L_2004121DA.010501.TIF">2.2.61.1.10.2. Hvis en blanding indeholder mere en ét aktivt stof, kan der anvendes tre mulige metoder til beregning af LD50-værdien for indtagelse gennem munden eller optagelse gennem huden. Den foretrukne metode består i at opnå pålidelige data for den akutte giftighed ved indtagelse gennem munden eller ved optagelse gennem huden af den blanding, der faktisk skal transporteres. Såfremt der ikke foreligger pålidelige og nøjagtige data, skal der benyttes én af følgende metoder:a) Klassificering af blandingen på basis af det farligste aktive stof i blandingen, hvor det antages, at dette stof er tilstede i samme koncentration som den samlede koncentration af alle aktivstoffer, ellerb) Anvende formlen:>PIC FILE= "L_2004121DA.010502.TIF">hvor:C= koncentration i procent af blandingens bestanddel A, B, ..., ZT= LD50-værdien for indtagelse gennem munden af bestanddelen A, B, ..., ZTblanding= LD50-værdien for indtagelse gennem munden af blandingen.ANM.:Denne formel kan også anvendes til bestemmelse af giftigheden ved optagelse gennem huden, forudsat, at disse informationer foreligger på samme måde for alle bestanddele. Anvendelse af formlen tager ikke hensyn til eventuelle forstærkende eller beskyttende virkninger.Klassificering af pesticider2.2.61.1.11. Alle aktive pesticidstoffer og deres præparater, for hvilke LC50- og/eller LD50-værdier er kendt, og som er klassificeret i klasse 6.1, skal henføres til de dertil svarende emballagegrupper i overensstemmelse med kriterierne i punktterne 2.2.61.1.6-2.2.61.1.9. Stoffer og præparater, som udviser sekundære farer, skal klassificeres i overensstemmelse med tabel for fastlæggelse af den overvejende fare i underafsnit 2.1.3.9 med den dertil svarende emballagegruppe.2.2.61.1.11.1. Er LD50-værdien for et pesticidpræparat for indtagelse gennem munden eller optagelse gennem huden ikke kendt, men derimod aktivstoffets/aktivstoffernes LD50-værdi, kan LD50-værdien bestemmes ved anvendelse af den i punkt 2.2.61.1.10 angivne procedure.ANM.:LD50-værdier for giftigheden af et antal almindeligt brugte pesticider findes i den nyeste udgave af dokumentet "The WHO Recommended Classification of Pesticides by Hazard and Guidelines to Classification", som kan rekvireres via Verdenssundhedsorganisationen (WHO), Internal Programme on Chemical Safety, CH-1211 Geneve 27, Schweiz. Selv om dokumentet må anvendes som kilde til LD50-værdier for pesticider, må klassificeringssystemet imidlertid ikke anvendes med henblik på transportklassifikation af pesticider eller til fastlæggelse af emballagegrupper for pesticider, idet det skal ske efter bestemmelserne i dette direktiv.2.2.61.1.11.2. Den officielle godsbetegnelse, der anvendes for transporten af et pesticid, skal udvælges på basis af den aktive bestanddel, pesticidets fysiske tilstand samt pesticidets sekundære fareegenskaber (se afsnit 3.1.2).2.2.61.1.12. Såfremt et stof, hørende til klasse 6.1, gennem tilsætning af andre stoffer falder under en anden farekategori end den, som stoffet, der er nævnt ved navn i tabel A i kapitel 3.2, tilhører, skal en sådan blanding henføres til den godsbetegnelse, som den tilhører på grundlag af dens faktiske farlighed.ANM.:Mht. klassificering af opløsninger og blandinger (f.eks. præparater og affald), se tillige 2.1.3.2.2.61.1.13. På grundlag af kriterierne i punkterne 2.2.61.1.4-2.2.61.1.10 kan det tillige fastslås, om en opløsning eller blanding, der er nævnt ved navn eller en opløsning eller blanding, der indeholder et stof nævnt ved navn, har sådanne egenskaber, at denne opløsning eller blanding ikke er omfattet af bestemmelserne for denne klasse (se også afsnit 2.1.3).2.2.61.1.14. Stoffer, opløsninger og blandinger, med undtagelse af de, der anvendes til fremstilling af pesticider, som ikke opfylder kriterierne angivet i direktiverne 67/548/EØF(11) eller 88/379/EØF(12) i disses til enhver tid gældende udgaver, og som derfor i henhold til disse direktiver ikke er indordnet som meget giftig, giftig eller sundhedsskadelig, kan anses som ikke hørende til klasse 6.1.2.2.61.2. Stoffer, som det ikke er tilladt at transportere2.2.61.2.1. Det er ikke tilladt at transportere kemisk ustabile stoffer hørende til klasse 6.1, medmindre der er truffet de nødvendige forholdsregler for at undgå stoffernes farlige nedbrydnings- eller polymerisationsreaktion under transporten. Med henblik herpå skal det særligt sikres, at beholdere og tanke ikke indeholder stoffer, der kan fremme en sådan reaktion.2.2.61.2.2. Det er ikke tilladt at transportere følgende giftige stoffer og blandinger:- Hydrogencyanid, vandfrit, og hydrogencyanidopløsninger, der opfylder betingelserne for UN 1051, UN 1613, UN 1614 eller UN 3294,- Metalcarbonyler, andre end UN 1259 NIKKELCARBONYL og UN 1994 JERNPENTACARBONYL, med et flammepunkt under 23 °C,- 2,3,7,8-tetrachlordibenzo-1,4-dioxin (TCDD) i en koncentration, der i henhold til kriterierne i underafsnit 2.2.61.1.7 anses for meget giftig,- UN 2249 DICHLORDIMETHYLETHER, SYMMETRISK, og- Præparater af phosphider uden additiver, der modvirker udviklingen af giftige brandfarlige gasser.Følgende giftige stoffer er det ikke tilladt at transportere med jernbane:- Bariumazid, tørt eller med mindre end 50 % vand eller alkohol;- UN 0135 KVIKSØLVFULMINAT, FUGTET.2.2.61.3. Fortegnelse over klassens samlebetegnelser>PIC FILE= "L_2004121DA.010701.TIF">>PIC FILE= "L_2004121DA.010801.TIF">>PIC FILE= "L_2004121DA.010901.TIF">2.2.62. Klasse 6.2 Smittefarlige stoffer2.2.62.1. Kriterier2.2.62.1.1. Klasse 6.2 omfatter smittefarlige stoffer. Smittefarlige stoffer er stoffer, om hvilke det vides eller formodes, at de indeholder patogener. Patogener er defineret som mikroorganismer (herunder bakterier, vira, rickettsia, parasitter og svampe) eller rekombinerede mikroorgansimer (hybrider eller mutanter), om hvilke det vides eller formodes, at de fremkalder smitsomme sygdomme hos mennesker og dyr.Vira, mikroorganismer og genstande, der indeholder vira og mikroorganismer, skal henføres til denne klasse.ANM.:1. Ovennævnte stoffer er ikke omfattet af bestemmelserne for denne klasse, hvis det er usandsynligt, at de kan fremkalde sygdomme i mennesker eller dyr.2. Smittefarlige stoffer er kun omfattet af bestemmelserne for denne klasse, hvis de kan overføre sygdomme til mennesker og dyr, som udsættes for disse stoffer.3. Genetisk modificerede mikroorganismer og organismer, biologiske produkter, diagnostiske prøver og inficerede, levende dyr skal henføres til denne klasse, hvis de opfylder bestemmelserne for denne klasse.4. Toksiner fra planter, dyr eller bakterier, som ikke indeholder smittefarlige stoffer eller organismer, og som ikke er indeholdt i dem, hører til klasse 6.1, UN 3172.2.2.62.1.2. Stoffer, hørende til klasse 6.2, er opdelt på følgende måde:>TABELPOSITION>Definitioner og klassificering2.2.62.1.3. Smittefarlige stoffer skal, såfremt de tilhører én af de tre risikogrupper, som er baseret på de kriterier, der er udviklet af Verdenssundhedsorganisationen (WHO) og offentliggjort i "Laboratory Biosafety, Second Edition (1993)", henføres til klasse 6.2, UN 2814 eller UN 2900. En risikogruppe er karakteriseret ved organismens patogene virkning, hvordan og hvor relativt let smitten overføres, hvor stor risikoen er for såvel enkeltpersoner og for befolkningen generelt, samt om der findes en effektiv behandling eller forebyggelse mod sygdommen.Kriterierne for hver risikogruppe i henhold til risikoniveauet er:a) Risikogruppe 4: Et patogen, der normalt forårsager alvorlige sygdomme hos mennesker eller dyr, og som let kan overføres, direkte eller indirekte, fra det ene individ til det andet, og mod hvilket der normalt ikke findes en effektiv behandling eller forebyggelse (dvs. stor fare for enkeltpersoner og for befolkningen generelt).b) Risikogruppe 3: Et patogen, der normalt forårsager alvorlige sygdomme hos mennesker eller dyr, men som sædvanligvis ikke overføres fra et inficeret individ til et andet, og mod hvilket der findes en effektiv behandling eller forebyggelse (dvs. stor fare for enkeltpersoner, men ringe fare for befolkningen generelt).c) Risikogruppe 2: Et patogen, der kan forårsage sygdomme hos mennesker eller dyr, men egentlig ikke udgør nogen alvorlig fare, og mod hvilket der, selv om det kan forårsage en alvorlig infektion hos den, der udsættes for det, findes en effektiv behandling eller forebyggelse, således at faren ved overførsel af smitte er begrænset (dvs. moderat fare for enkeltpersoner og ringe fare for befolkningen generelt).ANM.:Risikogruppe 1 omfatter mikroorganismer, som næppe vil forårsage sygdomme hos mennesker eller dyr (dvs. ingen eller kun meget ringe fare for enkeltpersoner og ingen eller kun meget ringe fare for befolkningen generelt). Stoffer, der kun indeholder sådanne mikroorganismer, betragtes ikke som smittefarlige stoffer i henhold til dette direktiv.2.2.62.1.4. Smittefarlige stoffer, som kun er farlige for dyr (gruppe I2 i punkt 2.2.62.1.2) og som hører til risikogruppe 2, skal henføres til emballagegruppe II.2.2.62.1.5. Biologiske produkter er produkter af levende organismer, som fremstilles og distribueres i overensstemmelse med kravene fra nationale myndigheder, der kan have særlige licensudstedende krav, og som enten anvendes til forebyggelse, behandling eller diagnose af sygdomme hos mennesker eller dyr, eller til udviklings-, forsøgs- eller undersøgelsesformål. De omfatter, men er ikke begrænset til, færdigvarer eller mellemprodukter som vacciner og diagnostiske produkter.Biologiske produkter opdeles i dette direktiv i følgende grupper:a) Produkter, der indeholder patogener hørende til risikogruppe 1, produkter, der indeholder patogener, men under sådanne forhold, at deres evne til at fremkalde sygdom er meget ringe eller ikke tilstede, samt produkter om hvilke det vides, at de ikke indeholder smittefarligt stof. Disse produkter anses i dette direktiv ikke for at være smittefarlige.b) Produkter, som er fremstillet og emballeret i overensstemmelse med forskrifterne fra de nationale sundhedsmyndigheder, og som transporteres med henblik på endelig emballering eller distribution og er bestemt til behandling udført af medicinsk personale eller enkeltpersoner. Disse produkter er ikke underlagt bestemmelserne for klasse 6.2.c) Produkter, om hvilke det vides eller kan antages, at de indeholder smittefarligt stof hørende til risikogruppe 2, 3 eller 4, og som ikke svarer til kriterierne for b). Disse produkter henføres til klasse 6.2, UN 2814 eller UN 2900.ANM.:Ved nogle godkendte biologiske produkter består alene en biologisk fare i bestemte dele af verden. I så fald kan de kompetente myndigheder foreskrive, at disse biologiske produkter skal være underlagt bestemmelserne for smittefarlige stoffer eller fastsætte andre restriktioner.2.2.62.1.6. Diagnostiske prøver er ethvert humant eller animalsk materiale, der omfatter, men er ikke begrænset til, ekskreter, sekreter, blod og dets bestanddele, væv og vævsvæsker, som transporteres i forbindelse med undersøgelses- eller forskningsformål, men omfatter ikke inficerede levende dyr.Diagnostiske prøver opdeles i dette direktiv i følgende grupper:a) Prøver, om hvilke det vides eller må antages, at de indeholder patogener hørende til risikogruppe 2, 3 eller 4, samt prøver for hvilke der er en relativ ringe sandsynlighed for, at de indeholder smittefarligt stof hørende til risikogruppe 4. Prøverne henføres til klasse 6.2, UN 2814 eller UN 2900. Prøver, der transporteres med henblik på en indledende eller bekræftende test for indhold af patogener hører til denne gruppe.b) Prøver, for hvilke der er en relativ ringe sandsynlighed for, at de indeholder patogener hørende til risikogruppe 2 eller 3. Prøverne henføres til klasse 6.2, UN 2814 eller UN 2900. Prøver, der transporteres med henblik på anden førstegangsdiagnose end konstatering af, om patogener er til stede, eller med henblik på rutinemæssig screening, hører til denne gruppe.c) Prøver, om hvilke det vides, at de ikke indeholder patogener. Disse prøver hører ikke til klasse 6.2.2.2.62.1.7. Genetisk modificerede mikroorganismer og organismer(13) er mikroorganismer og organismer, i hvilke det genetiske materiale ved hjælp af tekniske metoder er blevet modificeret på en måde der ikke forekommer i naturen.Genetisk modificerede mikroorganismer og organismer opdeles i dette direktiv i følgende grupper:a) Genetisk modificerede mikroorganismer, som er i overensstemmelser med definitionen for smittefarlige stoffer i punkt 2.2.62.1.1 skal henføres til klasse 6.2, UN 2814 eller UN 2900.b) Genetisk modificerede organismer, om hvilke det vides eller formodes, at de er farlige for mennesker, dyr eller miljøet, skal transporteres i overensstemmelse med de betingelser, den kompetente myndighed i oprindelseslandet har fastsat.c) Dyr, som indeholder eller er kontamineret med genetisk modificerede mikroorganismer og organismer, der svarer til definitionen for smittefarlige stoffer, skal transporteres i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat af den kompetente myndighed i oprindelseslandet.d) Genetisk modificerede mikroorganismer og organismer, som ikke svarer til definitionen for smittefarlige stoffer, men som kan modificere dyr, planter eller mikrobiologiske stoffer på en måde, som under normale omstændigheder ikke svarer til resultatet af en naturlig reproduktion, skal henføres til klasse 9, UN 3245, medmindre regeringerne i oprindelseslandet, transitlandene og modtagerlandet har tilladt brug uden vilkår.ANM.:Genetisk modificerede mikroorganismer, som er smittefarlige stoffer i henhold til denne klasse, må ikke henføres til UN 3291.2.2.62.1.8. Diagnostiske prøver som angivet i punkt 2.2.62.1.6 b), er ikke undergivet bestemmelserne for smittefarlige stoffer, såfremt følgende betingelser er opfyldt:a) - de primære beholdere indeholder højst 100 ml,- den ydre emballage indeholder højst 500 ml,- de primære beholdere er tætte, og- emballagen består af:(i) en indvendig emballage bestående af- en eller flere vandtæt(te) primær(e) beholder(e),- en vandtæt sekundær emballage, og- absorberende materiale i tilstrækkelig mængde til at opsuge hele indholdet, anbragt mellem den primære og sekundære emballage. Indsættes flere primære beholdere i den sekundære emballage, skal hver primær beholder være omgivet af absorberende materiale, således at de ikke kommer i berøring med hinanden; og(ii) en ydre emballage, som er tilstrækkelig solid i forhold til dens volumen, vægt og anvendelsesområde og med et mindste ydre mål på 100 mm; ogb) emballagerne overholder standarden EN 829:1996.2.2.62.1.9. Affald er affald, der stammer fra medicinsk behandling af mennesker eller dyr eller fra biologisk forskning, og hvor der er en ringe sandsynlighed for, at de indeholder stoffer, som er smittefarlige. Det henføres til UN 3291. Affald, indeholdende smittefarlige stoffer, som kan specificeres, skal - afhængig af deres farlighed (se punkt 2.2.62.1.3) - henføres til UN 2814 eller 2900. Dekontamineret affald, som har indeholdt smittefarlige stoffer, anses for ufarligt, medmindre det opfylder kriterierne for en anden klasse.2.2.62.1.10. Klinisk affald henført til UN 3291 skal henføres til emballagegruppe II.2.2.62.1.11. Ved transport af stoffer, hørende til denne klasse, kan det være nødvendigt at opretholde en bestemt temperatur.2.2.62.2. Stoffer, som det ikke er tilladt at transportereLevende hvirveldyr eller hvirvelløse dyr må ikke bruges til at transportere en smittefarlig kilde, medmindre denne ikke kan transporteres på anden måde. Sådanne dyr skal emballeres, mærkes, beskrives og transporteres i overensstemmelse med de relevante regler, som regulerer transporten af dyr(14).2.2.62.3. Fortegnelse over klassens samlebetegnelser>PIC FILE= "L_2004121DA.011201.TIF">2.2.7. Klasse 7 Radioaktive stoffer2.2.7.1. Definition af klasse 72.2.7.1.1. Radioaktive stoffer er stoffer, som indeholder radionuklider, for hvilke såvel aktivitetskoncentrationen som den samlede aktivitet pr. forsendelse overstiger de i punkterne 2.2.7.7.2.1 - 2.2.7.7.2.6 nævnte værdier.2.2.7.1.2. Følgende radioaktive stoffer er ikke omfattet af klasse 7 ved anvendelse af dette direktiv:a) radioaktive stoffer, som er en integreret bestanddel af transportmidlerne;b) radioaktive stoffer, som flyttes inden for anlæg, i hvilke der gælder egnede sikkerhedsforskrifter og hvor flytningen ikke sker på offentlige veje eller jernbaner;c) radioaktive stoffer, som er blevet implanteret eller inkorporeret i personer eller levende dyr til diagnostiske eller terapeutiske formål;d) radioaktive stoffer i forbrugs- og brugsprodukter, som er blevet forskriftsmæssigt godkendt og som sælges til slutbruger;e) naturlige stoffer og malme, som indeholder i naturen forekommende radionuklider, hvor det ikke er hensigten at bearbejde disse radionuklider til brug, forudsat at disse stoffers aktivitetskoncentration ikke overstiger de værdier, som er nævnt i punkt 2.2.7.7.2, multipliceret med 10.2.2.7.2. Definitioner og forklaringerA1 og A2:A1 er den i tabel 2.2.7.7.2.1 nævnte eller ifølge punkt 2.2.7.7.2 afledte aktivitetsværdi for radioaktive stoffer i speciel form, som anvendes til bestemmelse af aktivitetsgrænseværdien i dette direktiv.A2 er den i tabel 2.2.7.7.2.1 nævnte eller ifølge punkt 2.2.7.7.2 afledte aktivitetsværdi for radioaktive stoffer, undtaget radioaktive stoffer i speciel form, som anvendes til bestemmelse af aktivitetsgrænseværdien i dette direktiv.Afgrænsningssystem (eng.: confinementsystem/tysk: Einschließungs-system): Den af konstruktøren fastsatte og af den kompetente myndighed godkendte anordning af fissilt stof og emballagedele, som er fastsat for at overholde kritikalitetssikkerheden.Alfa-aktive stoffer med lav toksicitet: Naturligt uran, udarmet uran, naturligt thorium, uran-235 eller uran-238, thorium-232 samt thorium-228 og thorium-230, når de findes i malme og i fysiske eller i kemiske koncentrationer af disse malme, eller alfa-aktive stoffer med en halveringstid på under 10 døgn.Containere:En lille container er en container, hvor enten ethvert af de udvendige mål er mindre end 1,5 m, eller det indre volumen højst er på 3 m3.En storcontainer er en container, som ikke er en lille container ifølge definitionen i dette underafsnit.Emballage (eng.: packaging/tysk: Verpackung): For transport af radioaktive stoffer den samlede helhed af alle de konstruktionsdele, der er nødvendige for den fuldstændige indeslutning af det radioaktive indhold. Emballagen kan således bestå af en eller flere beholdere, absorberende materiale, afstandsholdere, strålingsafskærmninger, indretninger til påfyldning, tømning, ventilation og trykudligning, apparater til køling, absorption af mekaniske stød, håndtering, fastgørelse og varmeisolering samt indbyggede betjeningsanordninger. Emballagen kan være en kasse, en tromle eller en lignende beholder, eller det kan også være en container, en tank eller en mellemstor bulkcontainer (IBC).ANM.:Mht. emballager til andet farligt gods, se definitionen i afsnit 1.2.1.Eneanvendelse: En enkelt afsenders benyttelse af en vogn eller en stor container, hvor al af- og pålæsning før, under og efter transporten udføres i overensstemmelse med afsenderens eller modtagerens anvisninger.Fissile stoffer: Uran-233, uran-235, plutonium-239, plutonium-241 samt alle kombinationer af stoffer, der indeholder disse radionuklider. Under denne definition falder ikke:- ubestrålet naturligt eller udarmet uran og- naturligt uran eller udarmet uran, som udelukkende er blevet bestrålet i termiske reaktorer.Forurening:Forurening (eng.: contamination/tysk: Kontamination) er tilstedeværelsen af et radioaktivt stof på en overflade i mængder på mere end 0,4 Bq/cm2 for beta- og gamma-aktive stoffer og alfa-aktive stoffer med lav toksicitet eller på mere end 0,04 Bq/cm2 for alle andre alfa-aktive stoffer.Løstsiddende forurening er en forurening, som kan fjernes fra overfladen under normale transportforhold.Fastsiddende forurening er al anden forurening end den løstsiddende.Godkendelse:Multilateral godkendelse er en godkendelse der gives såvel af den kompetente myndighed i kollikonstruktionens eller forsendelsens oprindelsesland som af de kompetente myndigheder i alle de lande, gennem eller i hvilke den pågældende forsendelse transporteres.Unilateral godkendelse er en godkendelse af en kollikonstruktion, som kun skal gives af den kompetente myndighed i kollikonstruktionens oprindelsesland. Er oprindelseslandet ikke en medlemsstat, skal tilladelsen være godkendt af den kompetente myndighed i den første medlemsstat, som forsendelsen kommer til (se underafsnit 6.4.22.6).Højeste normale driftstryk: Det højeste tryk over atmosfæretrykket ved havoverfladen (gennemsnitlig vandstand), som ville udvikle sig i indeslutningssystemet i løbet af et år under temperatur- og solbestrålingsforhold, der svarer til forholdene i omgivelserne under transporten uden udluftning eller ydre køling ved hjælp af et hjælpesystem eller ved hjælp af den driftsmæssige overvågning.Indeslutningssystem (eng.: containment system/tysk: Dichte Umschließung): Helheden af de af konstruktøren fastsatte emballagedele, som skal forhindre udtrængning af de radioaktive stoffer under transporten.Kolli (eng.: package/tysk: Versandstück): For transport af radioaktive stoffer emballagen med radioaktivt indhold, som den indleveres til transport. I dette direktiv forekommer følgende typer af kolli, som er omfattet af aktivitetsgrænseværdierne og materialerestriktionerne i punkt 2.2.7.7 og som er i overensstemmelse med de tilsvarende bestemmelser:a) undtagelseskolli;b) industrielt kolli af type 1 (IP-1);c) industrielt kolli af type 2 (IP-2);d) industrielt kolli af type 3 (IP-3);e) kolli af type A;f) kolli af type B(U);g) kolli af type B(M);h) kolli af type C.Kolli, som indeholder fissile stoffer eller uranhexafluorid, er omfattet af yderligere bestemmelser (se punkterne 2.2.7.7.1.7 og 2.2.7.7.1.8).ANM.:Mht. kolli til andet farligt gods, se definitionerne i afsnit 1.2.1.Konstruktionsbeskrivelse: Beskrivelsen af et radioaktivt stof i speciel form, et radioaktivt stof med lav spredningsrisiko, et kolli eller en emballage, som muliggør dets/dens entydige identifikation. Beskrivelsen kan indeholde specifikationer, konstruktionstegninger, rapporter, som viser dokumentation for overensstemmelse med myndighedsbestemmelser, samt andre relevante dokumenter.Kritikalitetssikkerhedsindeks (CSI), som henføres til et kolli, en ekstra ydre emballage (samleemballage) eller en container med fissile stoffer: Et tal, som bruges til at overvåge en samlet mængde af kolli, ekstra ydre emballager eller containere med fissile stoffer.Overfladeforurenede genstande (SCO): Se underafsnit 2.2.7.5.Radioaktivt indhold: Det radioaktive stof samt alle forurenede eller aktive faste, flydende, eller gasformige stoffer indeni emballagen.Radioaktivt stof med lav spredningsrisiko (eng.: low dispersible/tysk: gering dispergierbar): Enten et fast radioaktivt stof eller et fast radioaktivt stof i en forseglet kapsel, som frembyder en begrænset spredningsrisiko, og som ikke er i pulverform.ANM.:Radioaktive stoffer med lav spredningsrisiko kan transporteres som luftfragt i kolli af type B(U) eller type B(M) i mængder, som er fastsat i godkendelsesdokumentet for kollikonstruktionen. Denne definition nævnes her, idet sådanne kolli med radioaktive stoffer med lav spredningsrisiko også må transporteres ad vej og med jernbane.Radioaktivt stofi speciel form: Se punkt 2.2.7.4.1.Specifik aktivitet: Radionuklidets aktivitet pr. masseenhed. Den specifikke aktivitet af et stof, hvori radionukliderne i det væsentlige er ensartet fordelt, er aktiviteten pr. masse- eller volumenenhed af dette stof.Stoffer med lav specifik aktivitet: Se punkt 2.2.7.3.Strålingsniveau: Den tilsvarende dosishastighed udtrykt i millisievert pr. time.Transport: Den konkrete flytning af en forsendelse fra udgangspunktet til bestemmelsesstedet.Transportindeks (TI), som er tildelt et kolli, en samleemballage (ekstra ydre emballage), en container eller uemballeret LSA-I eller SCO-I: Et tal, som bruges til overvågning af strålingseksponeringen.Ubestrålet thorium: Thorium, der højst indeholder 10-7 g uran-233 pr. gram thorium-232.Ubestrålet uran: Uran, som indeholder højst 2 × 103 Bq plutonium pr. gram uran-235, højst 9 × 106 Bq fissionsprodukter pr. gram uran-235 og højst 5 × 10-3 g uran-236 pr. gram uran-235.Uran - naturligt, udarmet og beriget:Naturligt uran er kemisk udvundet uran med den naturlige fordeling af uranisotoperne (ca. 99,28 vægt-% uran-238 og 0,72 vægt-% uran-235).Udarmet uran er uran, som indeholder en lavere vægtprocentdel uran-235 end naturligt uran.Beriget uran er uran, som indeholder en højere vægtprocentdel uran-235 end 0,72 vægt-%.I alle tre tilfælde er en meget ringe mængde uran-234 tilstede.2.2.7.3. Stoffer med lav specifik aktivitet (LSA)(15), bestemmelse af grupperne2.2.7.3.1. Ved et stof med lav specifik aktivitet (LSA) forstås et radioaktivt stof, der i sig selv har lav specifik aktivitet, eller et stof, for hvilket der gælder grænser for den beregnede gennemsnitlige specifikke aktivitet. Ydre afskærmningsmaterialer, der omgiver LSA-stoffet, skal ikke medtages ved bestemmelse af den beregnede gennemsnitlige specifikke aktivitet.2.2.7.3.2. LSA-stoffer inddeles i tre grupper:a) LSA-I(i) uran- eller thoriummalme og koncentrater af sådanne malme samt andre malme, som indeholder naturligt forekommende radionuklider, og som bliver videreforarbejdet for at udnytte disse radionuklider,(ii) ubestrålet, naturligt uran i fast form eller ubestrålet, udarmet uran eller ubestrålet, naturligt thorium eller forbindelser og blandinger heraf i fast eller flydende form,(iii) radioaktive stoffer, for hvilke A2-værdien er ubegrænset, bortset fra fissile stoffer, som ikke er undtaget ifølge underafsnit 6.4.11.2; eller(iv) andre radioaktive stoffer, i hvilke aktiviteten er ligeligt fordelt, og den beregnede gennemsnitlige specifikke aktivitet ikke overstiger 30 gange aktivitetskoncentrationsværdierne i punkterne 2.2.7.7.2.1-2.2.7.7.2.6, dog ikke medregnet fissile stoffer i mængder, som ikke er undtaget ifølge underafsnit 6.4.11.2.b) LSA-II(i) vand med en tritium-koncentration på højst 0,8 TBq/l; eller(ii) andre stoffer, i hvilke aktiviteten er ligeligt fordelt, og den beregnede gennemsnitlige specifikke aktivitet ikke overstiger 10-4 A2/g for faste stoffer og gasser og 10-5 A2/g for væsker.c) LSA-IIIFaste stoffer (f.eks. stivnet affald, aktiverede stoffer), men ikke i pulverform, hvori:(i) de radioaktive stoffer er ligeligt fordelt overalt i en fast genstand eller samling af faste genstande eller i det væsentlige er ligeligt fordelt i et fast, kompakt bindemiddel (såsom beton, bitumen, keramik mm.);(ii) de radioaktive stoffer er relativt uopløselige eller er indeholdt i en relativt uopløselig grundmasse, således at tabet af radioaktivt stof ved udsivning, selv hvis emballagen går tabt, pr. kolli ikke overstiger 0,1 A2, hvis kolliet har været nedsænket i vand i syv dage; og(iii) det radioaktive stofs beregnede gennemsnitlige specifikke aktivitet, uden hensyn til eventuelt afskærmningsmateriale, ikke overstiger 2 × 10-3 A2/g.2.2.7.3.3. Et LSA-III-stof skal være et fast stof med sådanne egenskaber, at aktiviteten i vand ikke overstiger 0,1 A2, når det samlede indhold af et kolli har været underkastet den i punkt 2.2.7.3.4 foreskrevne prøvning.2.2.7.3.4. For LSA-III-stoffer skal der gennemføres følgende prøvning:En fast stofprøve, som er repræsentativ for det samlede indhold af kolliet, skal nedsænkes i vand i syv dage ved omgivelsernes temperatur. Den vandmængde, der anvendes ved prøvningen, skal være tilstrækkelig, således at mængden af det ikke absorberede og ikke bundne vand efter en periode på syv dage udgør mindst 10 % af det faste prøveobjekts volumen. Vandet skal i begyndelsen have en pH-værdi på mellem 6 og 8 og udvise en maksimal ledningsevne på 1 mSv/m ved 20 °C. Efter at prøveobjektet har været nedsænket i vand i syv dage, skal den samlede aktivitet af det frie vandvolumen måles.2.2.7.3.5. Dokumentationen for overholdelse af de i punkt 2.2.7.3.4 krævede prøvningskriterier skal være i overensstemmelse med underafsnittene 6.4.12.1 og 6.4.12.2.2.2.7.4. Bestemmelser for radioaktive stoffer i speciel form2.2.7.4.1. Ved et radioaktivt stof i speciel form forstås enten:a) et ikke-dispersibelt fast radioaktivt stof; ellerb) en lukket kapsel, der indeholder radioaktive stoffer, og som skal være udformet på en sådan måde, at den kun kan åbnes gennem ødelæggelsen af kapslen.Radioaktive stoffer i speciel form skal måle mindst 5 mm.2.2.7.4.2. Radioaktive stoffer i speciel form skal være af en sådan beskaffenhed eller være udformet på en sådan måde, at de, såfremt de underkastes prøvningerne i henhold til punkterne 2.2.7.4.4-2.2.7.4.8, opfylder følgende bestemmelser:a) De må ved stød-, slag- og bøjningsprøvningerne ifølge punkterne 2.2.7.4.5 a), b), c) og 2.2.7.4.6 a) hverken brække eller splintres.b) De må ved den relevante opvarmningsprøvning ifølge punkt 2.2.7.4.5 d) eller 2.2.7.4.6 b) hverken smelte eller spredes.c) Aktiviteten i vandet må efter prøvningerne i henhold til punkt 2.2.7.4.7 og 2.2.7.4.8 ikke overstige 2 kBq; alternativt må lækagehastigheden for lukkede kilder ved den volumetriske tæthedsprøvningsmetode ifølge standarden ISO 9978:1992 "Radiation Protection - Sealed Radioactive Sources - Leakage Test Methods" ikke overstige den gældende grænseværdi, som er accepteret af den kompetente myndighed.2.2.7.4.3. Dokumentationen for overholdelse af de i punkt 2.2.7.4.2 krævede prøvningskriterier skal være i overensstemmelse med punkterne 6.4.12.1 og 6.4.12.2.2.2.7.4.4. Prøvegenstande, som omfatter eller simulerer de radioaktive stoffer i speciel form, skal underkastes stød-, slag-, bøjnings- og opvarmningsprøvninger i henhold til punkt 2.2.7.4.5 eller de alternative prøvninger i henhold til punkt 2.2.7.4.6. For hver prøvning kan der benyttes en anden prøvegenstand. Efter hver prøvning skal prøvegenstanden underkastes en ekstraktionsprøvning eller en volumetrisk tæthedsprøvning efter en metode, der som minimum er lige så følsom som den metode for ikke-dispersible faste stoffer, der er beskrevet i punkt 2.2.7.4.7 eller for indkapslede stoffer beskrevet i punkt 2.2.7.4.8.2.2.7.4.5. Prøvningsmetoderne, som skal anvendes er følgende:a) Stødprøvning: Prøvegenstanden skal fra en højde af 9 m falde ned på en anstødsflade. Anstødsfladen skal være som beskrevet i underafsnit 6.4.14.b) Slagprøvning: Prøvegenstanden lægges på en blyplade, som hviler på et fast, glat underlag; med den flade ende af en stang af konstruktionsstål udføres et slag på prøvegenstanden, hvor effekten skal svare til at 1,4 kg falder frit fra en højde af 1 m. Stangens underside skal have en diameter på 25 mm; kanterne skal være afrundede til en radius på (3,0 ± 0,3) mm. Blyet med en Vickers-hårdhed på mellem 3,5 og 4,5 og en tykkelse på maksimalt 25 mm skal dække over et større areal end prøvegenstanden. Til hver prøvning skal der anvendes en ny blyplade. Stangen skal ramme prøvegenstanden på en sådan måde, at skaden bliver størst mulig.c) Bøjningsprøvning: Prøven gælder kun for lange, tynde kilder med en mindste længde på 10 cm, hvor forholdet mellem længden og den mindste bredde skal være minimum 10. Prøvegenstanden spændes fast i vandret position, således at den ene halvdel rager ud over fastspændingen. Prøvegenstanden anbringes således, at den lider størst mulig skade, når der udføres et slag med en stålstangs flade side på prøvens frie ende. Stangen skal ramme prøvegenstanden således, at slagets effekt svarer til, at 1,4 kg falder frit fra en højde af 1 m. Stangens underside skal have en diameter på 25 mm; kanterne skal være afrundet til en radius på (3,0 ± 0,3) mm.d) Opvarmningsprøvning: Prøvegenstanden skal opvarmes i atmosfærisk luft til 800 °C; denne temperatur skal bibeholdes i 10 minutter; derefter lader man prøven afkøle.2.2.7.4.6. Prøvegenstande, som omfatter eller simulerer radioaktive stoffer indesluttet i en lukket kapsel, kan undtages fra:a) de i punkt 2.2.7.4.5 a) og 2.2.7.4.5 b) foreskrevne prøvninger, såfremt massen af de radioaktive stoffer i speciel form er mindre end 200 g, og såfremt prøvegenstandene som alternativ underkastes en klasse 4 stødprøvning i henhold til standarden ISO 2919:1980 "Radiation Protection - Sealed Radioactive Sources - General Requirements and Classification"; ogb) den i punkt 2.2.7.4.5 d) foreskrevne prøvning, såfremt prøvegenstandene som alternativ underkastes en klasse 6 opvarmningsprøvning i henhold til standarden ISO 2919:1980 "Radiation Protection - Sealed Radioactive Sources - General Requirements and Classification".2.2.7.4.7. For prøvegenstande, som omfatter eller simulerer ikke-dispersible faste stoffer, skal der gennemføres følgende ekstraktionsprøvning:a) Prøvegenstanden skal nedsænkes i vand i syv dage ved omgivelsernes temperatur. Den vandmængde, der anvendes ved prøvningen, skal være tilstrækkelig, således at mængden af det ikke absorberede og ikke bundne vand efter en periode på syv dage udgør mindst 10 % af det faste prøveobjekts volumen. Vandet skal i begyndelsen have en pH-værdi på mellem 6 og 8 og udvise en maksimal ledningsevne på 1 mS/m ved 20 °C.b) Vandet med prøvegenstanden skal derefter opvarmes til en temperatur på (50 ± 5) °C og holdes på denne temperatur i fire timer.c) Derefter skal vandets aktivitet bestemmes.d) Efterfølgende skal prøvegenstanden lagres i mindst syv dage i stillestående luft ved minimum 30 °C og en relativ luftfugtighed på mindst 90 %.e) Prøvegenstanden nedsænkes derefter i vand som angivet ovenfor under a); vandet, indeholdende prøvegenstanden, opvarmes til en temperatur på (50 ± 5) °C og holdes på denne temperatur i fire timer.f) Derefter skal vandets aktivitet bestemmes.2.2.7.4.8. For prøvegenstande, som omfatter eller simulerer radioaktive stoffer, der er indesluttet i en lukket kapsel, skal der enten gennemføres en ekstraktionsprøvning eller en volumetrisk tæthedsprøvning på følgende måde:a) Ekstraktionsprøvningen består af følgende trin:(i) Prøvegenstanden skal nedsænkes i vand ved omgivelsernes temperatur. Vandet skal i begyndelsen have en pH-værdi på mellem 6 og 8 og udvise en maksimal ledningsevne på 1 mS/m ved 20 °C.(ii) Vandet med prøvegenstanden skal derefter opvarmes til en temperatur på (50 ± 5) °C og holdes på denne temperatur i fire timer.(iii) Derefter skal vandets aktivitet bestemmes.(iv) Efterfølgende skal prøvegenstanden opbevares i mindst syv dage i stillestående luft ved minimum 30 °C og en relativ luftfugtighed på mindst 90 %.(v) Trin (i), (ii) og (iii) gentages.b) Den alternative volumetriske tæthedsprøvning skal omfatte en af de prøvninger, som er beskrevet i standarden ISO 9978:1992 "Radiation Protection - Sealed Radioactive Sources - Leakage Test Methods", og som er anerkendt af den kompetente myndighed.2.2.7.5. Overfladeforurenede genstande (SCO)(16), bestemmelse af grupperneVed en overfladeforurenet genstand (SCO) forstås en fast genstand, der ikke i sig selv er radioaktiv, men på hvis overflade er fordelt radioaktive stoffer. Overfladeforurenede genstande inddeles i to grupper:a) SCO-I: en fast genstand, på hvilken(i) den løstsiddende forurening på den tilgængelige overflade, målt som gennemsnit over 300 cm2 (eller over hele overfladen, hvis den er mindre end 300 cm2), ikke overstiger 4 Bq/cm2 for beta- og gamma-aktive stoffer samt alfa-aktive stoffer med lav toksicitet, eller 0,4 Bq/cm2 for andre alfa-aktive stoffer, og(ii) den fastsiddende forurening på den tilgængelige overflade, målt som gennemsnit over 300 cm2 (eller over hele overfladen, hvis den er mindre end 300 cm2), ikke overstiger 4 × 104 Bq/cm2 for beta- og gamma-aktive stoffer samt alfa-aktive stoffer med lav toksicitet, eller 4 × 103 Bq/cm2 for alle andre alfa-aktive stoffer, og(iii) summen af den løstsiddende og den fastsiddende forurening på den tilgængelige overflade, målt som gennemsnit over 300 cm2 (eller over hele overfladen, hvis den er mindre end 300 cm2), ikke overstiger 4 × 104 Bq/cm2 for beta- og gamma-aktive stoffer samt alfa-aktive stoffer med lav toksicitet, eller 4 × 103 Bq/cm2 for alle andre alfa-aktive stoffer.b) SCO-II: en fast genstand, på hvis overflade enten den fastsiddende eller den løstsiddende forurening overstiger de under a) for SCO-I fastsatte grænser, og på hvilken:(i) den løstsiddende forurening på den tilgængelige overflade, målt som et gennemsnit over 300 cm2 (eller på hele overfladen, hvis den er mindre end 300 cm2), ikke overstiger 400 Bq/cm2 for beta- og gamma-aktive stoffer samt alfa-aktive stoffer med lav toksicitet, eller 40 Bq/cm2 for alle andre alfa-aktive stoffer, og(ii) den fastsiddende forurening på den tilgængelige overflade, målt som gennemsnit over 300 cm2 (eller over hele overfladen, hvis den er mindre end 300 cm2), ikke overstiger 8 × 105 Bq/cm2 for beta- og gamma-aktive stoffer samt alfa-aktive stoffer med lav toksicitet, eller 8 × 104 Bq/cm2 for alle andre alfa-aktive stoffer, og(iii) summen af den løstsiddende og fastsiddende forurening på den tilgængelige overflade, målt som et gennemsnit over 300 cm2 (eller over hele overfladen, hvis den er mindre end 300 cm2), ikke overstiger 8 × 105 Bq/cm2 for beta- og gamma-aktive stoffer samt alfa-aktive stoffer med lav toksicitet, eller 8 × 104 Bq/cm2 for alle andre alfa-aktive stoffer.2.2.7.6. Bestemmelse af transportindeks (TI) og kritikalitetssikkerhedsindeks (CSI)2.2.7.6.1. Bestemmelse af transportindeks (TI)2.2.7.6.1.1. Transportindeks (TI)Transportindekset (TI) for et kolli, en ekstra ydre emballage (samleemballage) eller en container eller for uemballerede LSA-I-stoffer eller uemballerede SCO-I-genstande bestemmes på følgende måde:a) Bestem det maksimale strålingsniveau i millisievert pr. time (mSv/h) i en afstand af 1 m fra den udvendige overflade på kolliet, den ekstra ydre emballage, containeren eller de uemballerede LSA-I-stoffer eller SCO-I-genstande. Den fundne værdi multipliceret med 100 udgør transportindekset.For uran- og thoriummalme og koncentrater deraf kan følgende værdier antages at være det maksimale strålingsniveau i en afstand af 1 m fra de udvendige overflader:0,4 mSv/h for malme og fysiske koncentrater af uran og thorium,0,3 mSv/h for kemiske thoriumkoncentrater,0,02 mSv/h for kemiske urankoncentrater med undtagelse af uranhexafluorid.b) For tanke, containere og uemballerede LSA-I-stoffer og uemballerede SCO-I-genstande skal den efter a) fundne værdi multipliceres med den relevante faktor i tabel 2.2.7.6.1.1.c) De efter a) og b) fundne værdier skal afrundes opad til én decimal (f.eks. bliver 1,13 til 1,2). Dog kan en værdi på 0,05 eller lavere betragtes som nul.Tabel 2.2.7.6.1.1Multiplikationsfaktorer for forsendelser med store dimensioner>TABELPOSITION>2.2.7.6.1.2. Transportindekset for hver ekstra ydre emballage (samleemballage), hver container eller enhver vogn fastsættes enten som summen af transportindekstallene for alle deri indeholdte kolli, eller gennem direkte måling af strålingsniveauet. For ekstra ydre emballager, der ikke er formstabile, skal transportindekset dog fastsættes ved hjælp af summen af transportindekstallene for alle kolli.2.2.7.6.2. Bestemmelse af kritikalitetssikkerhedsindeks (CSI)2.2.7.6.2.1. Kritikalitetssikkerhedsindekset (CSI) for kolli med fissile stoffer bestemmes ved at dividere tallet 50 med den mindste af de to værdier for "N", som udledes af punkterne 6.4.11.11 og 6.4.11.12 (dvs. CSI = 50/N). Værdien af kritikalitetssikkerhedsindekset kan være nul, forudsat at et ubegrænset antal af kolli er underkritiske (dvs. hvis "N" i praksis er uendelig i begge tilfælde).2.2.7.6.2.2. Kritikalitetssikkerhedsindekset (CSI) skal for hver forsendelse sættes lig med summen af CSI for alle de af forsendelsen omfattede kolli.2.2.7.7. Aktivitetsgrænseværdier og stofbegrænsninger2.2.7.7.1. Begrænsninger af indhold i kolli2.2.7.7.1.1. GenereltMængden af radioaktive stoffer i et kolli må ikke overstige de nedenfor fastlagte grænseværdier:2.2.7.7.1.2. Undtagelseskolli2.2.7.7.1.2.1. For radioaktive stoffer, som ikke er genstande fremstillet af naturligt uran, udarmet uran eller naturligt thorium, må aktiviteten i et undtagelseskolli ikke overstige følgende:a) for radioaktive stoffer, der er indeholdt eller udgør en komponent i et instrument eller et produkt, som f.eks. et ur eller elektronisk udstyr, gælder de i tabel 2.2.7.7.1.2.1, kolonnerne 2 og 3 fastlagte grænseværdier for henholdsvis hvert enkelt styk og hvert enkelt kolli, ogb) for radioaktive stoffer, der ikke er indeholdt eller udgør en komponent i et instrument eller et produkt som angivet under a), gælder de i tabel 2.2.7.7.1.2.1, kolonne 4 fastlagte grænseværdier pr. kolli.Tabel 2.2.7.7.1.2.1:Aktivitetsgrænser for undtagelseskolli>TABELPOSITION>2.2.7.7.1.2.2. For produkter, som er fremstillet af naturligt uran, udarmet uran eller naturligt thorium, kan et undtagelseskolli indeholde ubegrænsede mængder af disse stoffer, forudsat at den ydre uran- eller thoriumoverflade er omsluttet af en inaktiv kappe af metal eller af et andet gedigent materiale.2.2.7.7.1.3. Industrielle kolliIndholdet af radioaktive stoffer i det enkelte kolli med LSA-stoffer eller i det enkelte kolli med SCO-genstande skal begrænses således, at det i punkt 4.1.9.2.1 fastsatte strålingsniveau ikke overskrides. Aktiviteten i det enkelte kolli skal ligeledes begrænses således, at de aktivitetsgrænser for en vogn, som er fastsat i den særlige bestemmelse "CW 33 (2)" i afsnit 7.5.11, ikke overskrides.2.2.7.7.1.4. Kolli af type A2.2.7.7.1.4.1. Kolli af type A må maksimalt indeholde følgende aktiviteter:a) for radioaktive stoffer i speciel form: A1, ellerb) for radioaktive stoffer, der ikke er i speciel form: A2.2.2.7.7.1.4.2. For radionuklidblandinger, hvis identitet og aktivitet er kendt, skal anvendes følgende betingelse for det radioaktive indhold af et kolli af type A:>PIC FILE= "L_2004121DA.012001.TIF">hvorB(i) er aktiviteten for radionuklid i som radioaktivt stof i speciel form, og A1(i) er A1-værdien for radionuklid i, ogC(j) er aktiviteten for radionuklid j, som ikke er et radioaktivt stof i speciel form, og A2(j) er A2-værdien for radionuklid j.2.2.7.7.1.5. Kolli af type B(U) og B(M)2.2.7.7.1.5.1. Kolli af type B(U) og B(M) må i henhold til specifikationerne i deres godkendelsescertifikat ikke indeholde:a) aktiviteter, der er større end de, der er godkendt for den pågældende kollikonstruktion;b) andre radionuklider end de, der er godkendt for den pågældende kollikonstruktion; ellerc) et indhold, der med hensyn til form eller fysisk eller kemisk tilstand afviger fra det godkendte indhold for den pågældende kollikonstruktion.2.2.7.7.1.6. Kolli af type CANM.:Kolli af type C, som indeholder radioaktive stoffer i mængder på mere end 3000 A1 eller 100000 A2, alt efter hvilken af de to værdier for radioaktive stoffer i speciel form, som er den laveste, eller mere end 3000 A2 for alle andre radioaktive stoffer, kan befordres pr. luftfragt. Selvom kolli af type C ikke er påkrævet for vej- eller jernbanetransport af radioaktive stoffer i sådanne mængder (kolli af type B(U) eller B(M) er tilstrækkelige), anføres bestemmelserne for kolli af type C nedenfor, da sådanne kolli også kan transporteres ad vej og med jernbane.Type C-kolli må i henhold til specifikationerne i deres godkendelsescertifikat ikke indeholde:a) aktiviteter, der er større end de, som den pågældende kollikonstruktion er godkendt til;b) andre radionuklider end de, som den pågældende kollikonstruktion er godkendt til; ellerc) et indhold, der med hensyn til form eller fysisk eller kemisk tilstand afviger fra det godkendte indhold for den pågældende kollikonstruktion.2.2.7.7.1.7. Kolli, der indeholder fissile stofferKolli, der indeholder fissile stoffer, må i henhold til de relevante specifikationer i deres godkendelsescertifikat, ikke indeholde:a) en samlet masse af fissilt stof, der er større end den, som den pågældende kollikonstruktion er godkendt til;b) radionuklider eller fissile stoffer end de, som den pågældende kollikonstruktion er godkendt til; ellerc) et indhold, der med hensyn til form eller fysisk eller kemisk tilstand eller rumlig placering afviger fra det indhold, som den pågældende kollikonstruktion er godkendt til.2.2.7.7.1.8. Kolli, der indeholder uranhexafluoridMassen af uranhexafluorid i et kolli må ikke overstige en værdi, som ville føre til et tomrum på mindre end 5 % ved den højeste temperatur for kolliet, der er fastlagt for de driftsanlæg, hvori kolliet skal anvendes. Uranhexafluorid skal foreligge i fast form, og kolliets indre tryk skal være lavere end atmosfærisk tryk, når det indleveres til transport.2.2.7.7.2. Aktivitetsværdier2.2.7.7.2.1. Følgende grundlæggende værdier for de enkelte radionuklider er anført i tabel 2.2.7.7.2.1:a) A1 og A2 i TBq;b) aktivitetskoncentration i Bq/g for undtagne stoffer; ogc) aktivitetsgrænseværdier i Bq for undtagne forsendelser.Tabel 2.2.7.7.2.1>TABELPOSITION>2.2.7.7.2.2. For individuelle radionuklider, som ikke er anført i tabel 2.2.7.7.2.1, kræves der fra den kompetente myndighed en godkendelse af bestemmelsen af de i punkt 2.2.7.7.2.1 nævnte grundlæggende radionuklidværdier; for international transport kræves en multilateral godkendelse. Såfremt den kemiske form er kendt for hvert nuklid, er det tilladt at anvende A2-værdien for den opløselighedsklasse, som "the International Commission on Radiological Protection" har anbefalet, under forudsætning af, at der tages hensyn til de kemiske former såvel ved normale transportforhold som ved ulykker. Alternativt hertil kan radionuklidværdierne i tabel 2.2.7.7.2.2 anvendes uden godkendelse fra den kompetente myndighed.Tabel 2.2.7.7.2.2Grundlæggende radionuklidværdier for ukendte radionuklider eller blandinger>TABELPOSITION>2.2.7.7.2.3. Ved beregningerne af A1 og A2 for et radionuklid, der ikke er anført i tabel 2.2.7.7.2.1, anses en radioaktiv henfaldskæde for et enkelt radionuklid, hvis radionukliderne i henfaldskæden er tilstede i deres naturligt forekommende forhold, og intet datternuklid har en halveringstid på enten mere end 10 døgn eller mere end halveringstiden for modernuklidet. Den aktivitet, der her skal tages i betragtning, og de værdier, der skal benyttes for A1 og A2, skal være de værdier, der gælder for modernuklidet i henfaldskæden. Ved radioaktive henfaldskæder, hvori et datternuklid har en halveringstid på enten mere end 10 døgn eller mere end halveringstiden for modernuklidet, skal modernuklidet og sådanne datternuklider betragtes som blandinger af forskellige nuklider.2.2.7.7.2.4. For blandinger af radionuklider kan de i punkt 2.2.7.7.2.1 anførte grundlæggende radionuklidværdier bestemmes som følger:>PIC FILE= "L_2004121DA.013601.TIF">hvorf(i) er andelen af aktivitet eller aktivitetskoncentration fra radionuklid (i) i blandingen,X(i) er den for radionuklid (i) tilsvarende A1- eller A2-værdi, aktivitetskoncentrationen for undtagne stoffer eller aktivitetsgrænseværdien for et undtagelseskolli for radionuklid (i), ogXm er den for blandingen afledte A1- eller A2-værdi, aktivitetskoncentrationen for undtagne stoffer eller aktivitetsgrænseværdien for et undtagelseskolli.2.2.7.7.2.5. Hvis hvert enkelt radionuklids identitet er kendt, men de enkelte aktiviteter for nogle radionuklider er ukendte, kan radionukliderne grupperes. For radionukliderne i hver gruppe skal den laveste af de pågældende A1- eller A2-værdier lægges til grund ved anvendelse af formlerne i punkt 2.2.7.7.2.4 og 2.2.7.7.1.4.2. Basis for gruppeinddelingen kan være den samlede alfa-aktivitet og den samlede beta-/gamma-aktivitet, hvis disse er kendt, hvorved de laveste A1- eller A2-værdier for henholdsvis alfa-aktive og beta-/gamma-aktive stoffer skal benyttes.2.2.7.7.2.6. For enkelte radionuklider eller blandinger af radionuklider, for hvilke relevante data ikke er tilgængelige, skal værdierne i tabel 2.2.7.7.2.2 anvendes.2.2.7.8. Grænseværdier for transportindeks (TI), kritikalitetssikkerhedsindeks (CSI) og strålingsniveau for kolli og ekstra ydre emballager (samleemballager)2.2.7.8.1. Transportindekset for hvert enkelt kolli eller hver enkel ekstra ydre emballage (samleemballage) må ikke overstige 10, ligesom kritikalitetssikkerhedsindekset for hvert enkelt kolli eller hver enkel ekstra ydre emballage ikke må overstige 50. Dette gælder dog ikke forsendelser under eneanvendelse.2.2.7.8.2. Det maksimale strålingsniveau fra et hvilket som helst punkt på den ydre overflade af et kolli eller en ekstra ydre emballage (samleemballage) må ikke overstige 2 mSv/h. Dette gælder dog ikke kolli og ekstra ydre emballager, der transporteres under eneanvendelse i henhold til den særlige bestemmelse "CW 33 (3.5) a)" i afsnit 7.5.11.2.2.7.8.3. Det maksimale strålingsniveau fra et hvilket som helst punkt på den ydre overflade af et kolli, der transporteres under eneanvendelse, må ikke overstige 10 mSv/h.2.2.7.8.4. Kolli og ekstra ydre emballager (samleemballager) skal i overensstemmelse med de i tabel 2.2.7.8.4 fastlagte betingelser og med nedenstående bestemmelser henføres til en af kategorierne I-HVID, II-GUL eller III-GUL:a) Ved bestemmelse af, til hvilken kategori et kolli eller en ekstra ydre emballage (samleemballage) skal henføres, skal der tages hensyn både til transportindeks og strålingsniveauet på overfladen. Opfylder transportindekset betingelsen for én kategori, medens strålingsniveauet på overfladen opfylder betingelsen for en anden kategori, skal kolliet henholdsvis den ekstra ydre emballage henføres til den højeste af de to kategorier. I denne sammenhæng betragtes kategori I-HVID som den laveste kategori.b) Transportindekset bestemmes i overensstemmelse med den i punkterne 2.2.7.6.1.1 og 2.2.7.6.1.2 fastlagte fremgangsmåde.c) Såfremt strålingsniveauet på overfladen overstiger 2 mSv/h, skal kolliet eller den ekstra ydre emballage transporteres under eneanvendelse i henhold til den særlige bestemmelse "CW 33 (3.5) a)" i afsnit 7.5.11d) Et kolli, der transporteres som særligt arrangement, skal henføres til kategori III-GUL.e) En ekstra ydre emballage, der indeholder kolli, der transporteres som særligt arrangement, skal henføres til kategori III-GUL.Tabel 2.2.7.8.4Kategorier for kolli og ekstra ydre emballager>TABELPOSITION>2.2.7.9. Bestemmelser og kontrolforanstaltninger for transport af undtagelseskolli2.2.7.9.1. Undtagelseskolli, som kan indeholde radioaktive stoffer i begrænsede mængder, instrumenter, produkter i henhold til punkt 2.2.7.7.1.2 samt tomme emballager i henhold til punkt 2.2.7.9.6, kan transporteres under forudsætning af at følgende bestemmelser respekteres:a) de relevante bestemmelser i punkt 2.2.7.9.2, i afsnit 3.3.1 (de særlige bestemmelser nr. 172 eller 290), i punkt 4.1.9.1.2, i afsnit 7.5.11, i underafsnit 5.2.1.2, i punkterne 5.2.1.7.1, 5.2.1.7.2, 5.2.1.7.3, 5.4.1.2.5.1 a), den særlige bestemmelse "CW 33 (5.2)" i afsnit 7.5.11 samt forskrifterne i punkterne 2.2.7.9.3-2.2.7.9.6;b) de i afsnit 6.4.4 anførte bestemmelser for undtagelseskolli; ogc) såfremt undtagelseskolliet indeholder fissile stoffer, skal et af de i underafsnit 6.4.11.2 fastsatte udelukkelseskriterier, samt bestemmelsen i punkt 6.4.7.2 være opfyldt.2.2.7.9.2. Strålingsniveauet fra et hvilket som helst punkt på ydersiden af et undtagelseskolli må ikke overstige 5 μSv/h.2.2.7.9.3. Radioaktive stoffer, som er indeholdt eller udgør en komponent i et instrument eller et produkt, kan, hvis aktiviteten ikke overstiger de værdier, der er fastlagt i tabel 2.2.7.7.1.2.1 i kolonne 2 og 3 for henholdsvis et enkelt styk og et kolli, transporteres som et undtagelseskolli under forudsætning af:a) at strålingsniveauet i 10 cm afstand fra et hvilket som helst punkt på ydersiden af et uemballeret instrument eller produkt ikke overstiger 0,1 mSv/h, ogb) at hvert instrument eller produkt (bortset fra ure og apparater med radioluminescerende tal) er forsynet med påskriften "RADIOAKTIV", ogc) at de aktive stoffer er fuldstændig indesluttet af ikke-aktive dele (et apparat, hvis eneste funktion er at omslutte radioaktive stoffer, anses ikke for et instrument eller produkt).2.2.7.9.4. Radioaktive stoffer i andre former end de i punkt 2.2.7.9.3 beskrevne må, hvis aktiviteten ikke overstiger de i kolonne 4 i tabel 2.2.7.7.1.2.1 fastlagte grænser, transporteres i et undtagelseskolli under forudsætning af:a) at kolliet holder indholdet indesluttet under de forhold, der normalt findes ved rutinetransport, ogb) at kolliet på en indvendig flade er forsynet med påskriften "RADIOAKTIV", således at man ved åbning af kolliet advares om, at der er radioaktivt stof tilstede.2.2.7.9.5. Et produkt, i hvilket ubestrålet, naturligt eller udarmet uran eller ubestrålet, naturligt thorium indgår som de eneste radioaktive stoffer, kan transporteres som et undtagelseskolli, under forudsætning af, at den ydre overflade af uranet eller thoriumet er forsynet med en inaktiv kappe af metal eller af et andet holdbart materiale.2.2.7.9.6. En tom, urenset emballage, der har været anvendt til transport af radioaktive stoffer, kan transporteres som undtagelseskolli under forudsætning af:a) at emballagen er i god stand og sikkert lukket,b) at den ydre overflade af uran henholdsvis thorium i emballagekonstruktionen har en inaktiv ydre kappe af metal eller andet holdbart materiale,c) at den indvendige, løstsiddende forurening ikke overstiger 100 gange de værdier, der er fastlagt i punkt 4.1.9.1.2, ogd) at faresedler, der måtte være blevet anbragt i henhold til punkt 5.2.2.1.11.1, ikke længere er synlige.2.2.7.9.7. Følgende bestemmelser finder ikke anvendelse for undtagelseskolli og kontrolforanstaltninger for transport af undtagelseskolli:Punkterne 2.2.7.4.1, 2.2.7.4.2, 4.1.9.1.3 og 4.1.9.1.4; underafsnit 5.1.3.2; punkterne 5.1.5.1.1, 5.1.5.1.2, 5.2.2.1.11.1, 5.4.1.2.5.1 bortset fra a), og 5.4.1.2.5.2; underafsnittene 5.4.1.3 og 6.4.6.1. Endvidere den særlige bestemmelse "CW 33" i afsnit 7.5.11, bortset fra bestemmelsens punkt (5.2).2.2.7.10. (Reserveret)2.2.8. Klasse 8 Ætsende stoffer2.2.8.1. Kriterier2.2.8.1.1. Klasse 8 omfatter stoffer og genstande indeholdende stoffer, der ved kemisk reaktion ved berøring angriber hudens eller slimhindernes epitelvæv eller ved spild kan beskadige eller ødelægge andet gods eller transportmidler, eller som på anden måde udgør en fare. Til denne klasse hører også stoffer, der først ved kontakt med vand danner ætsende væsker, eller som danner ætsende dampe eller tåge i forbindelse med den naturlige fugtighed i luften.2.2.8.1.2. Stoffer og genstande, hørende til klasse 8, er opdelt på følgende måde:>TABELPOSITION>Klassificering og henførsel til emballagegruppe2.2.8.1.3. Stofferne i klasse 8 skal på grundlag af den fare, som de udgør under transporten, henføres til en af følgende tre emballagegrupper:Emballagegruppe I: stærkt ætsende stoffer;Emballagegruppe II: ætsende stoffer;Emballagegruppe III: svagt ætsende stoffer.2.2.8.1.4. Stoffer og genstande hørende til klasse 8 er opført i tabel A i kapitel 3.2.Henførsel af stoffer til emballagegrupperne I, II og III, er foretaget på grundlag af erfaringer under iagttagelse af yderligere faktorer som fare ved indånding(17) og stoffernes reaktionsevne ved kontakt med vand (herunder dannelse af farlige nedbrydningsprodukter).2.2.8.1.5. Henførslen af stoffer inklusive blandinger, som ikke er angivet ved navn i tabel A i kapitel 3.2Stoffer, herunder blandinger, der ikke er angivet ved navn i tabel A i kapitel 3.2, henføres til den i underafsnit 2.2.8.3 relevante samlebetegnelse og til den relevante emballagegruppe på grundlag af den påvirkningstid, der er nødvendig for at opnå ødelæggelse af menneskehud i dens fulde dybde i overensstemmelse med kriterierne angivet i punkterne a) til c) nedenfor.Stoffer, som vurderes til ikke at ødelægge menneskehud i dens fulde dybde, skal vurderes ud fra deres evne til at forårsage korrosion på bestemte metaloverflader. Ved henførsel til emballagegruppe skal der tages hensyn til de erfaringer, der er gjort i forbindelse med hændelser, hvor mennesker utilsigtet er blevet eksponeret for stoffet. Ved mangel på sådanne erfaringer foretages klassificering på grundlag af resultater fra forsøg i henhold tiltil OECD-Guideline 404(18).a) Til emballagegruppe I henføres stoffer, som forårsager ødelæggelse af intakt hudvæv i dets fulde dybde inden for en observationsperiode på op til 60 minutter, begyndende efter en eksponeringstid på 3 minutter eller mindre.b) Til emballagegruppe II henføres stoffer, som forårsager ødelæggelse af intakt hudvæv i dets fulde dybde inden for en observationsperiode på op til 14 dage, begyndende efter en eksponeringstid på mere end 3 minutter men højst 60 minutter.c) Til emballagegruppe III henføres:- stoffer, som forårsager ødelæggelse af intakt hudvæv i dets fulde dybde inden for en observationsperiode på op til 14 døgn, begyndende efter en eksponeringstid på mere end 60 minutter men mindre end 4 timer.- stoffer, der vurderes ikke at forårsage ødelæggelse af intakt hudvæv i dets fulde dybde, men som fremviser en korrosionshastighed på stål- og aluminiumoverflader på mere end 6,25 mm pr år ved en prøvetemperatur på 55 °C.Til prøvning på stål anvendes type P235 (standard ISO 9328(II):1991) eller en lignende type og til prøvning på aluminium anvendes de ikke-coatede typer 7075-T6 eller AZ5GU-T6. En anerkendt prøvningsmetode er beskrevet i standarden ASTM G31-72 (revideret 1990).2.2.8.1.6. Såfremt et stof hørende til klasse 8 gennem tilsætning af andre stoffer falder under en anden farekategori end den, som stoffet, der er nævnt ved navn i tabel A i kapitel 3.2, tilhører, skal en sådan blanding henføres til den godsbetegnelse, som den tilhører på grundlag af dens faktiske farlighedANM.:Mht. klassificering af opløsninger og blandinger (som f.eks. præparater, præparationer og affald) se tillige punkt 2.1.3.2.2.8.1.7. På grundlag af kriterierne i punkt 2.2.8.1.5 kan det tillige fastslås, om en opløsning eller en blanding, der er nævnt ved navn, eller som indeholder et stof nævnt ved navn, har sådanne egenskaber, at denne opløsning eller blanding ikke er omfattet af bestemmelserne for denne klasse.2.2.8.1.8. Stoffer, opløsninger og blandinger, der- ikke opfylder kriterierne i EU-direktiverne 67/548/EØF(19) eller 88/379/EØF(20), med ændringer, og som derfor ikke klassificeres som ætsende i henhold til disse direktiver, med ændringer, og- ikke virker ætsende på stål eller aluminium,kan anses som ikke hørende til klasse 8.ANM.:UN 1910 CALCIUMOXID og UN 2812 NATRIUMALUMINAT, FAST, som er oplistet i UN Model Regulations, er ikke undergivet forskrifterne i dette direktiv.2.2.8.2. Stoffer, som det ikke er tilladt at transportere2.2.8.2.1. Det er ikke tilladt at transportere kemisk ustabile stoffer hørende til klasse 8, medmindre der er truffet de nødvendige forholdsregler for at undgå stoffernes farlige nedbrydnings- eller polymerisationsreaktion under transporten. Med henblik herpå skal det især sikres, at beholdere og tanke ikke indeholder stoffer, der kan fremme en sådan reaktion.2.2.8.2.2. Det er ikke tilladt at transportere følgende ætsende stoffer:- UN 1798 SALPETERSYRE OG SALTSYRE BLANDING (kongevand),- kemisk ustabile blandinger af brugt svovlsyre,- kemisk ustabile blandinger af nitrersyre eller blandinger af rester af svovlsyre og salpetersyre, som ikke er denitrerede, og- perchlorsyre, vandig opløsning med mere end 72 vægt-% ren syre, eller blandinger af perchlorsyre med andre væsker end vand.Følgende ætsende stoffer er det ikke tilladt at transportere med jernbane:- Svovltrioxid med en renhedsgrad på mindst 99,95 %, ikke stabiliseret (uden inhibitor).2.2.8.3. Fortegnelse over klassens samlebetegnelser>PIC FILE= "L_2004121DA.014101.TIF">>PIC FILE= "L_2004121DA.014201.TIF">2.2.9. Klasse 9 Forskellige farlige stoffer og genstande2.2.9.1. Kriterier2.2.9.1.1. Klasse 9 omfatter stoffer og genstande, som under transporten udgør en fare, som ikke er omfattet af overskrifterne for andre klasser.2.2.9.1.2. Stoffer og genstande, hørende til klasse 9, er opdelt på følgende måde:>TABELPOSITION>Definitioner og klassificering2.2.9.1.3. Henførsel af stoffer og genstande, der ikke er angivet ved navn i tabel A i kapitel 3.2, til de relevante betegnelser i denne tabel eller i underafsnit 2.2.9.3 skal ske i overensstemmelse med bestemmelserne i punkterne 2.2.9.1.4-2.2.9.1.14.Stoffer, der kan være sundhedsskadelige ved indånding som fint støv2.2.9.1.4. Stoffer, der kan være sundhedsskadelige ved indånding som fint støv, omfatter asbest og asbestholdige blandinger.Stoffer og apparater, der kan danne dioxiner i tilfælde af brand2.2.9.1.5. Stoffer og apparater, der kan danne dioxiner i tilfælde af brand, omfatter polychlorerede biphenyler (PBC) og terphenyler (PCT), polyhalogenerede biphenyler og terphenyler samt blandinger indeholdende disse stoffer; endvidere apparater som f.eks. transformatorer, kondensatorer og andre apparater, som indeholder sådanne stoffer.ANM.:Blandinger med et PCB- eller PCT-indhold på højst 50 mg/kg er ikke undergivet forskrifterne i dette direktiv.Stoffer, som afgiver brandfarlige dampe2.2.9.1.6. Stoffer, som afgiver brandfarlige dampe, omfatter polymerer indeholdende brandfarlige væsker med et flammepunkt på højst 55 °C:Lithiumbatterier2.2.9.1.7. Lithiumceller og -batterier kan henføres til klasse 9, såfremt de opfylder kravene i den særlige bestemmelse nr. 230 i kapitel 3.3. De er ikke omfattet af forskrifterne i dette direktiv, såfremt de opfylder kravene i den særlige bestemmelse nr. 188 i kapitel 3.3. Klassificeringen skal ske i overensstemmelse med procedurerne i "Manual of Tests and Criteria", afsnit 38.3.Redningsudstyr2.2.9.1.8. Redningsudstyr omfatter redningsudstyr og automobildele, som opfylder kravene i de særlige bestemmelser nr. 235 eller 296 i kapitel 3.3.Miljøfarlige stoffer2.2.9.1.9. Miljøfarlige stoffer omfatter vandforurenende stoffer, væsker og faste stoffer, samt opløsninger og blandinger af sådanne stoffer (f.eks. præparater, præparationer og affald), som ikke kan henføres til andre klasser eller henføres til en anden i tabel A i kapitel 3.2 angiven godsbetegnelse i klasse 9. De miljøfarlige stoffer omfatter også genetisk modificerede mikroorganismer og organismer.Vandforurenende stoffer2.2.9.1.10. Henførsel af et stof som et vandforurenende stof under betegnelserne UN 3082 MILJØFARLIG VÆSKE, N.O.S. og UN 3077 MILJØFARLIGT FAST STOF, N.O.S. skal ske som beskrevet i afsnit 2.3.5. Stoffer, som allerede er klassificerede som miljøskadelige med UN 3077 og UN 3082 er opregnet i underafsnit 2.2.9.4.Genetisk modificerede mikroorganismer eller organismer2.2.9.1.11. Genetisk modificerede mikroorganismer er mikroorganismer, i hvilke det genetiske materiale med overlæg og ved hjælp af tekniske metoder er blevet modificeret til en form, der ikke forekommer i naturen. Genetisk modificerede mikroorganismer i klasse 9 er sådanne, der ikke er farlige for mennesker og dyr, men som kan ændre dyr, planter, mikrobiologiske stoffer og økosystemer til en form, der ikke forekommer i naturen.ANM.:1 Genetisk modificerede mikroorganismer, som er smittefarlige, hører til klasse 6.2, UN 2814 og UN 2900.2: Genetisk modificerede mikroorganismer, for hvilke der foreligger en tilladelse til udsættelse i miljøet(21), er ikke omfattet af bestemmelserne for denne klasse.3: Levende hvirveldyr eller hvirvelløse dyr må ikke benyttes til at transportere genetisk modificerede mikroorganismer hørende til klasse 9, med mindre disse stoffer ikke kan transporteres på anden måde.2.2.9.1.12. Genetisk modificerede organismer, som er kendte for eller er under mistanke for at være miljøfarlige, skal transporteres på betingelser fastsat af den kompetente myndighed i oprindelseslandet.Opvarmede stoffer2.2.9.1.13. Opvarmede stoffer omfatter stoffer, som transporteres eller afleveres til transport i flydende tilstand ved en temperatur på 100 °C eller derover, dog under deres eventuelle flammepunkt. Opvarmede stoffer omfatter også faste stoffer, der transporteres eller aflevereres til transport ved temperaturer på 240 °C eller derover.ANM.:Opvarmede stoffer må kun henføres til klasse 9, hvis de ikke opfylder klassifieringskriterierne for andre klasser.Andre stoffer, der under transport frembyder en fare, men ikke falder ind under definitionen på en anden klasse2.2.9.1.14. De nedenfor nævnte forskellige stoffer, som ikke falder under definitionen på en af de øvrige klasser, er henført til klasse 9:- faste ammoniakforbindelser, der har et flammepunkt under 61 °C- dithionit af lille farlighedsgrad- meget flygtige væsker- stoffer, der afgiver skadelige dampe- stoffer, der indeholder allergener- kemiske testsæt og førstehjælpsudstyr.ANM.:Følgende stoffer og genstande, der er opført i FN's Modelbestemmelser, er ikke undergivet bestemmelserne i dette direktiv: UN 1845 Carbondioxid, fast (tøris), UN 2071 Ammoniumnitratgødning, UN 2216 Fiskemel (fiskeaffald), stabiliseret, UN 2807 Magnetiske materialer, UN 3166 Motorer, forbrændings-, herunder også i apparater eller køretøjer, UN 3171 Batteridrevne køretøjer eller batteridrevne apparater, UN 3334 Væske, underlagt gældende luftfartsforskrifter, n.o.s., og UN 3335 Fast stof, underlagt gældende luftfartsforskrifter, n.o.s.Henførsel til emballagegruppe2.2.9.1.15. Stoffer og genstande hørende til klasse 9, som er opført i tabel A i kapitel 3.2, som tilhørende denne klasse, skal på grundlag af den fare, som de udgør, henføres til en af følgende emballagegrupper:Emballagegruppe II: farlige stoffer:Emballagegruppe III: mindre farlige stoffer.2.2.9.2. Stoffer og genstande, som det ikke er tilladt at transportereDet er ikke tilladt at transportere følgende stoffer og genstande:- Lithiumbatterier, som ikke opfylder kravene i de særlige bestemmelser nr. 188, 230, 287 eller 636 i kapitel 3.3,- Tomme, urensede beholdere for apparater som transformatorer og kondensatorer, som indeholder stoffer henført til UN 2315, UN 3151 eller UN 3152.2.2.9.3. Fortegnelse over klassens samlebetegnelser>PIC FILE= "L_2004121DA.014501.TIF">2.2.9.4. Stoffer, som allerede erklassificerede som miljøfarlige stoffer, som hverken henhører under en anden klasse eller andre betegnelser under klasse 9 end UN 3077 og UN 3082.>TABELPOSITION>KAPITEL 2.3Prøvningsmetoder2.3.0. GenereltSåfremt der i kapitel 2.2 eller i dette kapitel ikke er foreskrevet andet, er de prøvningsmetoder, der skal anvendes til klassificering af farligt gods, de i håndbogen "Manual of Tests and Criteria" beskrevne.2.3.1. Udsvedningsprøvning for sprængstof, type A2.3.1.1. Stoffer hørende til UN 0081 SPRÆNGSTOF, TYPE A skal, hvis de har et indhold af flydende salpetersyreester på mere end 40 %, ud over den i "Manual of Tests and Criteria" nævnte prøvning tillige bestå nedennævnte udsvedningsprøve.2.3.1.2. Apparatet til udsvedningsprøvning af sprængstoffer (se nedenstående figur 1-3) består af en hul bronzecylinder. Denne cylinder, som i den ene ende er lukket af en plade af samme metal, har en indvendig diameter på 15,7 mm og en dybde på 40 mm. Dens væg er gennemboret af 20 huller med en diameter på 0,5 mm (4 rækker à 5 huller). Et bronzestempel, cylindrisk på 48 mm og med en totallængde på 52 mm, kan glide ned i cylinderen, når den står lodret. Dette stempel, der har en diameter på 15,6 mm, belastes med en masse på 2220 g, således at der opstår et tryk på 120 kPa (1,2 bar) på cylinderbunden.2.3.1.3. Af 5-8 g sprængstof formes en lille pølse, 30 mm lang og 15 mm i diameter, som indsvøbes i ganske tynd gaze og anbringes i cylinderen; dernæst anbringes stemplet med belastningen ovenpå, således at sprængstoffet underkastes et tryk på 120 kPa (1,2 bar). Det konstateres, hvor lang tid der går, inden de første spor af olieagtige dråber nitroglycerin viser sig i hullerne på ydersiden af cylinderen.2.3.1.4. Sprængstoffet anses for tilfredsstillende, hvis den tid der går, inden flydende udsvedning viser sig, er længere end 5 minutter, når prøvningen sker ved en temperatur på 15 °C-25 °C.Fig. 1 belastningslegeme, klokkeformet, masse 2200 g, til at hænge på bronzestemplet>PIC FILE= "L_2004121DA.014701.TIF">Fig. 2 cylindrisk bronzekolbe, mål i mm>PIC FILE= "L_2004121DA.014702.TIF">Fig. 3 hul bronzecylinder, lukket i den ene ende, lodret snit og grundrids, mål i mmFig. 1 t/m 3:(1) 4 rækker med 5 huller på 0,5 gange diameteren kobber(2) kobber(3) blyplade med central kegle i undersiden(4) 4 åbninger, ca. 46 × 56 mm, regelmæssigt fordelt på omkredsen>PIC FILE= "L_2004121DA.014703.TIF">2.3.2. Prøvninger vedrørende nitrerede celluloseblandinger hørende til klasse 4.12.3.2.1. Nitrocellulose må ikke ved en halv times opvarmning ved 132 °C afgive synlige, gulbrune nitrogenholdige dampe (nitrøse gasser). Antændelsestemperaturen skal ligge over 180 °C. Se nedenstående underafsnit 2.3.2.3 til 2.3.2.8, 2.3.2.9 a) og 2.3.2.10.2.3.2.2. 3 g af den blødgjorte nitrocellulose må under en times opvarmning ved 132 °C ikke afgive synlige, gulbrune nitrogenholdige dampe (nitrøse gasser). Antændelsestemperaturen skal ligge over 170 °C. Se nedenstående underafsnit 2.3.2.3 til 2.3.2.8, 2.3.2.9 b) og 2.3.2.10.2.3.2.3. Nedenstående fremgangsmåde ved gennemførelse af prøvningerne skal anvendes, hvis der opstår tvivl eller meningsforskelle om, hvorvidt stofferne kan modtages til jernbane- og/eller vejtransport.2.3.2.4. Hvis der følges en anden fremgangsmåde ved udførelse af prøvningerne med hensyn til kontrollen af de i dette afsnit angivne stabilitetsbetingelser, skal denne fremgangsmåde føre til samme bedømmelse som den, der ville fremkomme ved de nedenfor angivne fremgangsmåder.2.3.2.5. Ved den nedenfor beskrevne prøvning af stabiliteten ved opvarmning, må temperaturen i varmeskabet, hvori prøvestykket befinder sig, ikke afvige mere end 2 °C fra den foreskrevne temperatur; prøvningens varighed må ikke fraviges med mere end 2 minutter, uanset om varigheden er 30 eller 60 minutter. Varmeskabet skal være således indrettet, at temperaturen, efter at prøvestykket er indsat, atter opnår den krævede temperatur i løbet af højst 5 minutter.2.3.2.6. Før de stoffer, der er udtaget til prøvning efter underafsnittene 2.3.2.9 og 2.3.2.10, underkastes de nævnte prøvninger, skal de være tørret i mindst 15 timer ved stuetemperatur i en vacuumekssikkator, forsynet med smeltet og kornet calciumchlorid; stoffet skal anbringes i et tyndt lag; af denne grund skal stoffer, der ikke er i pulver- eller trådform, enten knuses eller raspes eller skæres i små stykker. Trykket i ekssikkatoren skal bringes ned under 6,5 kPa (0,065 bar).2.3.2.7. Før tørringen på de i underafsnit 2.3.2.6 nævnte betingelser skal de i underafsnit 2.3.2.2 nævnte stoffer, underkastes en fortørring i et godt ventileret tørreskab, hvis temperatur er indstillet til 70 °C. Fortørringen fortsættes, indtil massetabet pr. 15 minutter er under 0,3 % af den indvejede mængde.2.3.2.8. Svagt nitreret nitrocellulose efter underafsnit 2.3.2.1 skal først underkastes en fortørring på de foran under 2.3.2.7 nævnte betingelser; derefter fuldføres tørringen i mindst 15 timer i en ekssikkator, forsynet med koncentreret svovlsyre.2.3.2.9. Prøvning af den kemiske stabilitet ved varmea) Prøvning af de i underafsnit 2.3.2.1 nævnte stoffer.(i) I hvert af to reagensglas, der har følgende dimensioner:længde 350 mmindvendig diameter 16 mmvægtykkelse 1,5 mmanbringes der 1 g af det over calciumchlorid tørrede stof (tørringen skal om nødvendigt ske, efter at stoffet er findelt i stykker, hver med en vægt på højst 0,05 g). Begge reagensglas, der lukkes helt, men løst, anbringes derefter således i et varmeskab, at de er synlige i mindst 4/5 af deres længde og udsat for en konstant temperatur på 132 °C i 30 minutter. Det fastslås, om der i dette tidsrum afgives gulbrune, nitrogenholdige dampe, (nitrøse gasser), som er særlig synlige mod en hvid baggrund.(ii) Stoffet betragtes som stabilt, hvis disse dampe ikke viser sig.b) Prøvning af blødgjort nitrocellulose (se underafsnit 2.3.2.2)(i) 3 g blødgjort nitrocellulose fyldes i samme slags reagensglas som nævnt under a). Disse anbringes derefter i et varmeskab med en konstant temperatur på 132 °C.(ii) Reagensglassene med den blødgjorte nitrocellulose forbliver i tørreskabet i 1 time. I dette tidsrum må ingen gulbrune nitrogenholdige dampe (nitrøse gasser) blive synlige. Konstatering og bedømmelse som under a).2.3.2.10. Antændelsestemperatur (se underafsnittene 2.3.2.1 og 2.3.2.2)a) Antændelsestemperaturen bestemmes ved at opvarme 0,2 g af stoffet i et reagensglas, der er nedsænket i et Wood'sk metalbad. Reagensglasset nedsænkes i badet, når dette har nået 100 °C. Badets temperatur forøges derefter med 5 °C pr minut.b) Reagensglassene skal have følgende dimensioner:længde 125 mm,indre diameter 15 mm,vægtykkelse 0,5 mm,og skal være nedsænket 20 mm i badet.c) Prøvningen skal gentages 3 gange, og det skal hver gang fastslås, ved hvilken temperatur der indtræder en antændelse af stoffet, dvs. langsom eller hurtig forbrænding, deflagrering eller detonation.d) Den laveste af de ved de 3 prøvninger fastslåede temperaturgrænser er antændelsestemperaturen.2.3.3. Prøvninger af brandfarlige væsker i klasse 3, 6.1 og 82.3.3.1. Prøvning til bestemmelse af flammepunktet2.3.3.1.1. Flammepunktet bestemmes ved hjælp af et af følgende apparater:a) Abelb) Abel-Penskyc) Tagd) Pensky-Martense) Apparater i overensstemmelse med standarderne ISO 3679:1983 eller ISO 3680:1983.2.3.3.1.2. Til bestemmelse af flammepunktet i malinger, lim og lignende viskøse produkter, der indeholder opløsningsmidler, må der kun anvendes apparater og prøvningsmetoder, der er egnede til bestemmelse af flammepunktet i viskøse væsker og opfylder følgende standarder:a) International standard ISO 3679:1983b) International standard ISO 3680:1983c) International standard ISO 1523:1983d) Tysk standard DIN 53213:1978, del 1.2.3.3.1.3. Fremgangsmåden skal enten svare til en ligevægtsmetode eller til en ikke-ligevægtsmetode.2.3.3.1.4. For fremgangsmåde efter en ligevægtsmetode, se:a) International standard ISO 1516:1981b) International standard ISO 3680:1983c) International standard ISO 1523:1983d) International standard ISO 3679:1983.2.3.3.1.5. Fremgangsmåden efter en ikke-ligevægtsmetode er:a) for Abel-apparatet, se:(i) Britisk standard BS 2000, del 170:1995(ii) Fransk standard NF MO7-011:1988(iii) Fransk standard NF T66-009:1969;b) for Abel-Pensky-apparatet, se:(i) Tysk standard DIN 51755:1974, del 1 (for temperaturer fra 5 °C til 65 °C)(ii) Tysk standard DIN 51755:1978, del 2 (for temperaturer under 5 °C)(iii) Fransk standard NF MO7-036:1984;c) for Tag-apparatet, se:Amerikansk standard ASTM D 56:1993;d) for Pensky-Martens-apparatet, se:(i) International standard ISO 2719:1988(ii) Europæisk standard EN 22719 i den respektive nationale udgave (f.eks. BS 2000, del 404/EN 22719):1994(iii) Amerikansk standard ASTM D 93:1994(iv) Institute of Petroleum standard IP 34:19882.3.3.1.6. De i punkterne 2.3.3.1.4 og 2.3.3.1.5 anførte fremgangsmåder anvendes kun for det flammepunktsområde, der er angivet i forbindelse med de enkelte metoder. Ved valg af metode skal der tages hensyn til muligheden for en kemisk reaktion mellem stoffet og prøveholderen. For så vidt det er foreneligt med sikkerheden, skal apparatet opstilles på et sted uden træk. Af sikkerhedsmæssige grunde må der for organiske peroxider og selvnedbrydende stoffer (også kendt som energiholdige stoffer) eller for giftige stoffer kun benyttes metoder, hvor der anvendes en lille prøvemængde (omkring 2 ml).2.3.3.1.7. Hvis der efter en ikke-ligevægtsmetode ifølge punkt 2.3.3.1.5 bestemmes et flammepunkt på 23 °C ± 2 °C eller på 61 °C ± 2 °C, skal dette resultat bekræftes for hvert temperaturområde med en ligevægtsmetode ifølge punkt 2.3.3.1.4.2.3.3.1.8. I tilfælde af uenighed om klassificeringen af en brandfarlig væske gælder den af afsenderen foreslåede klassifikation, under forudsætning af, at en efterprøvning af flammepunktet giver en værdi, der ikke afviger mere end 2 °C fra de grænseværdier (henholdsvis 23 °C og 61 °C), som er nævnt i underafsnit 2.2.3.1. Er afvigelsen større end 2 °C, skal der foretages endnu en efterprøvning, og den laveste af de fundne værdier betragtes da som gældende.2.3.3.2. Prøvning til bestemmelse af indholdet af peroxidBestemmelsen af indholdet af peroxid i en væske skal udføres efter følgende fremgangsmåde:I en Erlenmeyerkolbe hældes en mængde p (cirka 5 g, afvejet med 0,01 g nøjagtighed) af den væske, der skal prøves. Der tilsættes 20 cm3 eddikesyreanhydrid og ca. 1 g fast, pulveriseret kaliumiodid. Kolben omrystes og henstår i 10 minutter, hvorefter væsken opvarmes i 3 minutter til ca. 60 °C. Efter afkøling i 5 minutter tilsættes 25 cm3 vand. Efter en halv times forløb titreres det frigjorte jod ved hjælp af en 0,1 N opløsning af natriumthiosulfat uden tilsætning af indikator. Fuldstændig affarvning viser, at reaktionen er afsluttet. Hvis n angiver antallet af de nødvendige cm3 af thiosulfatopløsningen, beregnes prøvens procentindhold af peroxid (beregnet som H2O2), efter formlen:>PIC FILE= "L_2004121DA.015001.TIF">2.3.4. Prøvning til bestemmelse af viskositetTil bestemmelse af viskositeten for væsker, viskøse eller pastaagtige stoffer og blandinger, skal følgende fremgangsmåde anvendes:2.3.4.1. PrøvningsapparatDe i handelen værende penetrometre efter standarden ISO 2137-1985 med en styrestang på 47,5 g ± 0,05 g. Skiven, som udgør sien, skal være af duraluminium med koniske huller og en afstemt masse på 102,5 g ± 0,05 g (se figur 1 på næste side). Penetrationsbeholderens indvendige diameter skal være 72-80 mm.2.3.4.2. FremgangsmådePrøven fyldes i prøvekoppen mindst en halv time før målingen. Penetrationsbeholderen lukkes hermetisk og stilles roligt indtil prøven skal udføres. Prøven opvarmes i den hermetisk lukkede prøvekop til en temperatur på 35 °C ± 0,5 °C og placeres på penetrometerbordet umiddelbart før prøvningen (højst 2 minutter før). Punktet S på si-skiven bringes til at berøre væskens overflade, og penetrationshastigheden måles.2.3.4.3. Vurdering af prøveresultaterEt stof er i pastaform, hvis penetrationen, der angives på målerskiven, efter at centrum S er bragt i kontakt med prøvens overflade:a) efter en belastningstid på 5 s ± 0,1 s er mindre end 15 mm ± 0,3 mm ellerb) efter en belastningstid på 5 s ± 0,1 s udgør mere end 15 mm ± 0,3 mm, men den videre penetration efter yderligere 55 s ± 0,5 s er mindre end 5,0 mm ± 0,5 mm.ANM.:For stoffer med et flydepunkt er det ofte ikke muligt at frembringe en plan overflade i penetrationsbeholderen og dermed etablere entydige startbetingelser for centrum S kontakt. Yderligere kan visse prøver undergå en elastisk deformering, når si-skiven rammer overfladen, hvad der i de første sekunder frembringer en tilsyneladende dybere penetration. For disse stoffer kan det være hensigtsmæssigt at anvende den under b) angivne vurderingsmetode.Fig. 1 Penetrometer>PIC FILE= "L_2004121DA.015101.TIF">2.3.5. Prøvning til bestemmelse af økotoksiciteten, persistensen og bioakkumuleringen af stoffer i vandmiljøet for klassificering i klasse 9ANM.:De anvendte prøvningsmetoder skal stemme overens med de prøvningsmetoder, der er vedtaget af Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) og Kommissionen for den Europæiske Union (EU). Såfremt der anvendes andre prøvningsmetoder, skal disse være internationalt anerkendte, være ligeværdige med OECD's og EU's prøvningsmetoder og være nævnt i prøvningsrapporten.2.3.5.1. Akut toksicitet for fiskMålet for denne prøvning er at fastlægge, hvilken koncentration af stoffet der medfører en dødelighed på 50 % blandt forsøgsdyrene. Dette er den såkaldte LC50-værdi, som angiver den koncentration af stoffet i vand, ved hvilken 50 % af en prøvegruppe af fisk dør i løbet af en kontinuerlig prøveperiode på mindst 96 timer. Egnede fiskearter er: Zebrafisk (Brachydanio rerio), bredhovedet elritse (Pimephales promelas) og regnbueørred (Oncorhynchus mykiss).Fiskene udsættes for prøvestoffet tilsat vandet i forskellige koncentrationer (plus en kontrol). Mindst hver 24. time gøres iagttagelser. Efter slutningen af 96-timers-prøvningen og - så vidt det er muligt - efter hver iagttagelse, beregnes den koncentration, der dræber 50 % af fiskene. Ligeledes bestemmes den koncentration, ved hvilken der efter 96 timer ikke observeres nogen virkning (no observed effect concentration - NOEC).2.3.5.2. Akut toksicitet for daphnierMålet for denne prøvning er at fastlægge den effektive koncentration af prøvestoffet i vand, der gør 50 % af daphnierne ude af stand til at svømme (EC50). Egnede forsøgsorganismer er daphnia magna og daphnia pulex. Daphnierne udsættes i 48 timer for prøvestoffet tilsat vandet i forskellige koncentrationer. Ligeledes bestemmes også den koncentration, ved hvilken der efter 48 timer ikke kan konstateres nogen virkning (no observed effect concentration - NOEC).2.3.5.3. Hæmning af algevækstMålet for denne prøvning er, at fastlægge virkningen af et kemikalie på algevækst under standardbetingelser. Over et tidsrum på 72 timer sammenlignes ændringen i biomassen og vækstraten af alger under indvirkning af det prøvede kemikalie med en prøve uden indvirkning af kemikaliet - alle øvrige betingelser skal være ens. Resultaterne udtrykkes gennem den effektive koncentration, ved hvilken algevæksten forringes 50 % (IC50r), og ligeledes dannelsen af biomasse (IC50b).2.3.5.4. Prøvningsmetoder for den biologiske nedbrydelighedMålet for denne prøvning er at fastsætte graden af den biologiske nedbrydning under aerobe standardbetingelser. Prøvestoffet tilsættes i lave koncentrationer til en næringsopløsning med aerobe bakterier. Nedbrydningens udvikling betragtes 28 dage gennem bestemmelse af de parametre, som er angivet i den anvendte prøvemetode. Flere ligeværdige prøvemetoder kan anvendes. Parametrene omfatter reduktion af opløst organisk kulstof (DOC), dannelse af kuldioxid (CO2-dannelse), oxygenreduktion (O2-forbrug).Et stof anses for biologisk let nedbrydeligt, når følgende kriterier bliver opfyldt inden for en periode på højst 28 dage, og højst 10 dage efter den dag, hvor den biologiske nedbrydning første gang ligger over 10 %:DOC - formindskelse: 70 %CO2 - dannelse: 60 % af den teoretiske CO2-produktionO2 - forbrug: 60 % af det teoretiske O2-behovForsøget kan fortsættes ud over 28 dage, hvis de ovenfor nævnte kriterier ikke er blevet opfyldt, hvorved resultatet viser den tilhørende biologiske nedbrydelighed af prøvestoffet. Til klassificeringsformål kræves normalt kun resultatet af, om stoffet er let nedbrydeligt.Hvis kun COD- og BOD5-data er til rådighed, anses et stof for biologisk let nedbrydeligt, når>PIC FILE= "L_2004121DA.015301.TIF">BOD (Biochemical Oxygen Demand) er defineret som den masse opløst oxygen, der er nødvendig for en biokemisk oxidation af et bestemt volumen af en opløsning af stoffer under de forskrevne betingelser. Resultaterne angives i gram BOD pr gram prøvestof. Den normale prøvningsperiode er 5 dage ved anvendelse af en prøvningsmetode efter en national standard.COD (Chemical Oxygen Demand) er et mål for et stofs iltningsevne og udtrykkes som den ækvivalente mængde oxygen af et oxiderende reagens, som optages af prøvestoffet under bestemte laboratoriebetingelser. Resultaterne angives i gram COD pr gram prøvestof. Der kan benyttes en prøvningsmetode i henhold til en national standard.2.3.5.5. Prøvningsmetode for bioakkumuleringspotentialet2.3.5.5.1. Målet for denne prøve er, at fastsætte potentialet for bioakkumulering enten gennem forholdet mellem ligevægtskoncentrationen (c) af et stof i et opløsningsmiddel og den tilsvarende koncentration i vand eller gennem biokoncentrationsfaktoren (BCF).2.3.5.5.2. Forholdet mellem ligevægtskoncentrationen (c) af et stof i et opløsningsmiddel i forhold til i vand angives normalt ved 10-talslogaritmen (log10). Opløsningsmiddel og vand må kun være ubetydeligt blandbare, og stoffet må ikke ionisere i vand. Det normalt anvendte opløsningsmiddel er n-octanol.Ved n-octanol og vand er resultatet>PIC FILE= "L_2004121DA.015302.TIF">log Pow = log10 [co/cw]2.3.5.5.3. Biokoncentrationsfaktoren (BCF) er defineret som forholdet mellem koncentrationen af prøvestoffet i forsøgsfisk (Cf) og koncentrationen i forsøgsvandet (cw) i ligevægtstilstand:>PIC FILE= "L_2004121DA.015303.TIF">Forsøgsprincippet indebærer, at fiskene udsættes for en opløsning eller dispersion med kendt koncentration af prøvestoffet i vandet. Alt afhængig af den valgte prøvemetode, som beror på prøvestoffets egenskaber, kan gennemløbsmetoden, den statiske eller den semistatiske metode anvendes. Fiskene udsættes i et angivet tidsrum for prøvestoffet, efterfulgt af et tidsrum, hvor fiskene ikke udsættes for stoffet. Under det andet tidsrum, gennemføres målinger af prøvesubstansens tilvækstrate i vandet (dvs. udskilningsraten eller rensningsraten).(De forskellige prøvemetoder og BCF-beregningsmetoden er detaljeret beskrevet i "OECD Guidelines for Testing of Chemicals", metoderne 305A til 305E, 12. maj 1981).2.3.5.5.4. Et stof kan have en log Pow, der er større end 3,0 og samtidig have en BCF, der er mindre end 100, hvilket antyder et ringe eller et ikke tilstedeværende potentiale for bioakkumulation. I tvivlstilfælde har BCF-værdien forrang fremfor log Pow-værdien, som det er angivet i flowskemaet i underafsnit 2.3.5.7.2.3.5.6. KriterierEt stof anses for vandforurenende, når det opfylder et af de følgende kriterier:Den laveste værdiaf 96 timers LC50-værdi for fisk,48 timers EC50-værdi for daphnier,72 timers IC50-værdi for alger- er højst 1 mg/liter,- er større end 1 mg/liter men højst 10 mg/liter, og stoffet er ikke biologisk let nedbrydeligt, eller- er større end 1 mg/liter men højst 10 mg/liter, og log Pow er mindst 3,0 (med mindre den eksperimentelt bestemte BCF-værdi er højst 100).2.3.5.7. Fremgangsmåde, som skal følges>PIC FILE= "L_2004121DA.015401.TIF">Del 3FORTEGNELSE OVER FARLIGT GODS; SÆRLIGE BESTEMMELSER SAMT UNDTAGELSER FOR TRANSPORT OF FARLIGT GODS EMBALLERET I BEGRÆNSEDE MÆNGDERKAPITEL 3.1Generelle bestemmelser3.1.1. IndledningUd over de bestemmelser, der er angivet i tabellerne i denne del eller til hvilke, der bliver henvist, skal de generelle bestemmelser for hver del, hvert kapitel og/eller afsnit respekteres. Disse generelle bestemmelser er ikke angivet i tabellerne. Såfremt en generel bestemmelse står i modstrid til en særlig bestemmelse, da har den særlige bestemmelse prioritet.3.1.2. Officiel godsbetegnelse3.1.2.1. Den officielle godsbetegnelse er den del af godsbetegnelsen i kolonne (2) i tabel A i kapitel 3.2, som beskriver godset mest nøjagtigt, og som skrives med STORE bogstaver (tal, græske bogstaver samt angivelserne "sec-", "tert-", "m-", "n-", "o-" og "p-" indgår dog som en integreret del af betegnelsen). Efter den overvejende anvendte officielle godsbetegnelse kan der i parentes (med STORE bogstaver) være angivet en alternativ officiel godsbetegnelse, f.eks. ETHANOL (ETHYLALKOHOL). Dele af godsbetegnelsen, som er angivet med små bogstaver, betragtes ikke som bestanddele af den officielle godsbetegnelse.3.1.2.2. Hvis bindeordene "og" eller "eller" er angivet med små bogstaver, eller hvis dele af betegnelsen er adskilt ved hjælp af komma, behøver der ikke nødvendigvis at være angivet den fuldstændige godsbetegnelse i fragtbrevet eller på mærkningen af kolliet. Dette er især tilfældet, når der under ét og samme UN-nummer optræder flere forskellige godsbetegnelser. Følgende eksempler anskueliggør udvælgelsen af den officielle godsbetegnelse i sådanne tilfælde:a) UN 1057 LIGHTERE eller REFILLER TIL LIGHTERE.Den officielle godsbetegnelse er den af de nedenstående betegnelser, som passer bedst:- LIGHTERE- REFILLER TIL LIGHTEREb) UN 3207 METALORGANISK FORBINDELSE eller METALORGANISK FORBINDELSE, OPLØSNING eller METALORGANISK FORBINDELSE, DISPERSION, DER REAGERER MED VAND, BRANDFARLIG, N.O.S.Den officielle godsbetegnelse er den af de nedenstående betegnelser, som passer bedst:- METALORGANISK FORBINDELSE, DER REAGERER MED VAND, BRANDFARLIG, N.O.S.- METALORGANISK FORBINDELSE, OPLØSNING, DER REAGERER MED VAND, BRANDFARLIG, N.O.S.- METALORGANISK FORBINDELSE, DISPERSION, DER REAGERER MED VAND, BRANDFARLIG, N.O.S.Hver af disse betegnelser skal suppleres med den tekniske betegnelse (se punkt 3.1.2.6.1).3.1.2.3. Den officielle godsbetegnelse kan både stå i ental og flertal. Såfremt den officielle godsbetegnelse indeholder præciserende begreber, er rækkefølgen af disse begreber i transportdokumentet eller i mærkningen af kolliene underodnet. F.eks. kan der i stedet for "DIMETHYLAMIN, VANDIG OPLØSNING" alternativt anføres "VANDIG OPLØSNING AF DIMETHYLAMIN". For gods i klasse 1 kan der benyttes handelsnavne eller militære betegnelser, som består af den officielle godsbetegnelse suppleret med en beskrivende tekst.3.1.2.4. Såfremt et ved navn nævnt stof på grund af sine forskellige isomeres forskellige aggregattilstande enten kan være i flydende eller fast form, skal den officielle godsbetegnelse suppleres med præciseringen "FLYDENDE" hhv. "FAST", medmindre denne allerede er indeholdt i den med store bogstaverangivne betegnelse i tabel A i kapitel 3.2 (f.eks. DINITROTOLUENER, FLYDENDE; DINITROTOLUENER, FASTE).3.1.2.5. Såfremt et stof, som ifølge definitionen i afsnit 1.2.1 er et fast stof, overdrages til transport i smeltet tilstand, skal den officielle godsbetegnelse suppleres med præciseringen "SMELTET", medmindre dette allerede er indeholdt i den med store bogstaver angivne betegnelse i tabel A i kapitel 3.2 (f.eks. ALKYLPHENOLER, FASTE, N.O.S., SMELTET).3.1.2.6. Gruppebetegnelser og n.o.s.-betegnelser3.1.2.6.1. Såfremt der anvendes en n.o.s.-betegnelse eller en gruppebetegnelse, skal den officielle godsbetegnelse ved brug i forbindelse med dokumentation og mærkning af kolli suppleres med den tekniske betegnelse for godset, medmindre en national lovbestemmelse eller en international aftale forbyder brug af den nøjagtige betegnelse, hvis stoffet er underlagt særlig kontrol. Til de enkelte n.o.s.- eller gruppebetegnelser, for hvilke denne yderligere information anses for at være nødvendig, er der angivet den særlige bestemmelse nr. 274 i kolonne (6) i tabel A i kapitel 3.2.3.1.2.6.1.1. Den tekniske betegnelse skal anføres i parentes umiddelbart efter den officielle godsbetegnelse. Betegnelsen skal være et anerkendt navn, der for tiden bruges i videnskabelige og tekniske håndbøger, tidsskrifter og tekster. Handelsnavne må ikke anvendes til dette formål. Ved midler til bekæmpelse af skadedyr (pesticider) må kun de almindelig benyttede ISO-betegnelser, andre betegnelser i henhold til "The WHO Recommended Classification of Pesticides by Hazard and Guidelines to Classification" eller betegnelserne for de aktive bestanddele anvendes.3.1.2.6.1.2. Hvis en blanding af farligt gods beskrives ved hjælp af en af n.o.s.- eller gruppebetegnelserne, til hvilke der er angivet den særlige bestemmelse nr. 274 i kolonne (6) i tabel A i kapitel 3.2, behøver ikke mere end to komponenter anføres, som er bestemmende for graden af faren (farerne) af blandingen. Undtaget herfra er stoffer, som er underlagt særlig kontrol, og hvis nøje beskrivelse er forbudt gennem en national lovbestemmelse eller en international aftale. Såfremt et kolli, som indeholder en blanding, forsynes med en fareseddel for en sekundær fare, skal en af de i parentes angivne tekniske betegnelser være betegnelsen for den komponent, der nødvendiggør anvendelsen af faresedlen for den sekundære fare.ANM.:Se punkt 5.4.1.2.2.3.1.2.6.1.3. Følgende eksempler anskueliggør, hvorledes den officielle godsbetegnelse suppleres med den tekniske betegnelse i forbindelse med n.o.s.-betegnelser:UN 2003 METALALKYLER, DER REAGERER MED VAND, N.O.S. (trimethylgallium)UN 2902 PESTICID, FLYDENDE, GIFTIGT, N.O.S. (drazoxolon)3.1.2.7. Blandinger og opløsninger, som indeholder ét farligt stofSåfremt blandinger og opløsninger ifølge klassificeringsbestemmelserne i underafsnit 2.1.3.3 skal anses for at være et med navn nævnt farligt stof, skal den officielle godsbetegnelse suppleres med beskrivelsen "OPLØSNING" hhv. "BLANDING", f.eks. "ACETONE, OPLØSNING". Derudover kan koncentrationen af opløsningen eller blandingen anføres, f.eks. "ACETONE, 75 % OPLØSNING".KAPITEL 3.2Fortegnelse over farligt gods3.2.1. Tabel A: Fortegnelse over farligt gods i UN-numerisk rækkefølgeHver række i tabel A i dette kapitel behandler i reglen det/de stof(fer) eller den/de genstand(e), som omfattes af et bestemt UN-nummer. Hvis stoffer eller genstande, som hører til et og samme UN-nummer, imidlertid har forskellige kemiske eller fysiske egenskaber og/eller er tilknyttet forskellige transportbetingelser, kan der være anvendt flere efter hinanden følgende rækker til dette UN-nummer.Hver kolonne i tabel A er, som angivet i de nedenstående forklarende bemærkninger, dedikeret et bestemt emne. Skæringspunktet mellem kolonner og rækker (celle) indeholder informationer om det i kolonnen behandlede emne for stoffet/stofferne eller for genstanden/genstandene i den pågældende række:- De første fire celler i en række identificerer det/de stof(fer) eller den/degenstand(e), som hører til denne række (supplerende oplysninger herom kan være angivet ved en særlig bestemmelse i kolonne (6) og kan angive yderligere informationer).- De efterfølgende celler i rækken angiver de særlige bestemmelser, der måtte finde anvendelse, enten i klartekst eller i kodeform. Koderne refererer til detaljerede oplysninger, som er indeholdt i den del, det kapitel, afsnit og/eller underafsnit, som er angivet i de nedenstående forklarende bemærkninger. En tom celle betyder enten, at der ikke findes særlige bestemmelser, og at kun de generelle bestemmelser skal anvendes, eller at den i de forklarende bemærkninger angivne transportrestriktion er gældende.I de pågældende kolonner henvises der ikke til de generelle bestemmelser, som finder anvendelse. I de nedenstående forklarende bemærkninger er for hver kolonne anført den/de del(e), det/de kapitel (kapitler), det/de afsnit og/eller underafsnit, hvori disse kan findes.>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>KAPITEL 3.3Særlige bestemmelser gældende for bestemte stoffer og genstande3.3.1. Når det fremgår af kolonne (6) i tabel A i kapitel 3.2, at en særlig bestemmelse skal gælde for et stof eller en genstand, er indholdet af denne bestemmelse angivet nedenfor:>TABELPOSITION>KAPITEL 3.4Undtagelser i forbindelse med transport af farligt gods, emballeret i begrænsede mængder3.4.1. Emballager, anvendt i overensstemmelse med afsnittene 3.4.3-3.4.6, skal alene opfylde de generelle bestemmelser i underafsnittene 4.1.1.1, 4.1.1.2 og 4.1.1.4-4.1.1.8.3.4.2. Såfremt der i kolonne (7) i tabel A i kapitel 3.2 for et bestemt stof eller en bestemt genstand er angivet koden "LQ 0", er dette stof eller denne genstand, såfremt intet andet er angivet, ikke undtaget fra nogen af de relevante bestemmelser i dette direktiv, uagtet at stoffet eller genstanden er emballeret i begrænsede mængder.3.4.3. Såfremt der i kolonne (7) i tabel A i kapitel 3.2 for et bestemt stof eller en bestemt genstand er angivet en af koderne "LQ 1" eller "LQ 2", og såfremt intet andet er angivet i dette kapitel, finder bestemmelserne i de øvrige kapitler i dette direktiv ikke anvendelse ved transport af dette stof eller denne genstand, forudsat:a) at bestemmelserne i afsnit 3.4.5 punkterne a)-c) er overholdt; i relation til disse bestemmelser betragtes genstande som indvendige emballager,b) at de indvendige emballager er i overensstemmelse med bestemmelserne i underafsnit 6.2.1.2, hvis koden "LQ 1" er angivet, og i overenSåfremt der i kolonne (7) i tabel A i kapitel 3.2 for et bestemt stof er angivet en af koderne "LQ 3", "LQ 20", "LQ 21" eller "LQ 29", og såfremt intet andet er angivet i dette kapitel, finder bestemmelserne i de øvrige kapitler i dette direktiv for transport af dette stof ikke anvendelse, forudsat:sstemmelse med bestemmelserne i underafsnittene 6.2.1.2, 6.2.4.1 og 6.2.4.2, hvis koden "LQ 2" er angivet.3.4.4. Såfremt der i kolonne (7) i tabel A i kapitel 3.2 for et bestemt stof er angivet en af koderne "LQ 3", "LQ 20", "LQ 21" eller "LQ 29", og såfremt intet andet er angivet i dette kapitel, finder bestemmelserne i de øvrige kapitler i dette direktiv for transport af dette stof ikke anvendelse, forudsat:a) at stoffet transporteres i kombinationsemballage, hvor følgende ydre emballager er tilladt:- tromler af stål eller aluminium med aftageligt låg,- dunke af stål eller aluminium med aftageligt låg,- tromler af krydsfiner eller pap,- tromler eller dunke af plast med aftageligt låg, eller- kasser af naturtræ, krydsfiner, spånplader, fiberplade, plast, stål eller aluminium,b) at den største tilladte mængde for hver indvendig emballage og for hvert kolli, som er fastsat for den relevante kode ifølge anden og tredje kolonne i tabellen i afsnit 3.4.6, ikke er overskredet,c) at hvert kolli er tydeligt og holdbart mærket med:i) UN-nummeret for godset, i overensstemmelse med kolonne (1) i tabel A i kapitel 3.2, med bogstaverne "UN" placeret foran, ellerii) i tilfælde af forskelligt gods med forskellige UN-numre i et og samme kolli:- UN-numrene for godset med bogstaverne "UN" placeret foran, eller- med bogstaverne "LQ"(22).Denne mærkning skal være indrammet af en linje, som danner et kvadrat, der er sat på spidsen, med en sidelængde på mindst 100 mm. Såfremt størrelsen af det enkelte kolli kræver det, kan målene formindskes, forudsat at mærkningen til enhver tid er let læselig.3.4.5. Såfremt der i kolonne (7) i tabel A i kapitel 3.2 for et bestemt stof er angivet en af koderne "LQ 4" til og med "LQ 19" eller "LQ 22" til og med "LQ 28", og såfremt intet andet er angivet i dette kapitel, gælder bestemmelserne i de øvrige kapitler i dette direktiv ikke for transport af dette stof, forudsat:a) at stoffet bliver transporteret:- i kombinationsemballager i overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit 3.4.4 punkt a), eller- i indvendige emballager af metal eller plast, som er solide og ikke let kan punkteres, og som er anbragt på bakker med stræk- eller krympefolie,b) at den største tilladte mængde for hver indvendig emballage og hvert kolli, som er fastsat for den relevante kode i tabellen i afsnit 3.4.6, ikke er overskredet (i anden og tredje kolonne for kombinationsemballager og i fjerde og femte kolonne for bakker med stræk- og krympefolie),c) at hvert kolli er tydeligt og holdbart mærket, som angivet i afsnit 3.4.4 punkt c).3.4.6. Tabel>TABELPOSITION>Del 4BESTEMMELSER FOR EMBALLERING OG FOR ANVENDELSE AF TANKEKAPITEL 4.1Anvendelse af emballager, herunder IBC'er og storemballagerIndledende bemærkningerANM.: 1. EmballagegrupperFarlige stoffer i andre klasser end klasserne 1, 2, 5.2, 6.2 og 7 og andre end de selvnedbrydende stoffer i klasse 4.1 er med henblik på emballering tildelt en af tre emballagegrupper i overensstemmelse med deres farlighed:Emballagegruppe I: Meget farlige stofferEmballagegruppe II: Farlige stofferEmballagegruppe III: Mindre farlige stoffer.I tabel A i kapitel 3.2 er angivet hvilken emballagegruppe, der er tildelt de enkelte stoffer.2. Eksplosivstoffer og genstande med eksplosivstoffer, selvnedbrydende stoffer og organiske peroxiderMedmindre specifikke bestemmelser i dette direktiv angiver noget andet, skal emballagerne, herunder IBC'er og storemballager, der anvendes til gods i klasse 1, selvnedbrydende stoffer i klasse 4.1 og organiske peroxider i klasse 5.2, opfylde kravene gældende for gruppen af farlige stoffer (emballagegruppe II).4.1.1. Generelle bestemmelser for emballering af farligt gods, andet end gods i klasserne 2, 6.2 eller 7, i emballager, herunder IBC'er og storemballagerANM.:Nogle af disse generelle bestemmelser kan finde anvendelse på emballering af gods i klasse 2, 6.2 og 7. Der henvises til afsnit 4.1.6 (klasse 2), 4.1.8 (klasse 6.2), 4.1.9 (klasse 7) og de relevante emballeringsforskrifter i afsnit 4.1.4.4.1.1.1. Farligt gods skal emballeres i emballager, herunder IBC'er og storemballager, af god kvalitet, som er stærke nok til modstå de påvirkninger, der normalt kan forventes under transport. Disse påvirkninger omfatter omlæsning mellem transportenheder og/eller lagre såvel som flytning fra en palle eller ydre emballage med henblik på efterfølgende manuel eller maskinel håndtering. Emballager, herunder IBC'er og storemballager, skal være udformet og lukket på en sådan måde, at indholdet ikke under normale transportforhold slipper ud på grund af vibration eller temperatur-, fugtigheds- eller trykændringer (f.eks. som følge af ændringer i terrænhøjde). Der må ikke klæbe farlige stoffer til ydersiden af emballagerne, IBC'erne og storemballagerne. Disse bestemmelser gælder for både nye, genanvendte, rekonditionerede eller refabrikerede emballager og nye eller genanvendte IBC'er og storemballager.4.1.1.2. Emballagedele, herunder IBC'er og storemballager, der er i direkte berøring med farlige stoffer,a) skal kunne modstå kemiske og andre påvirkninger fra disse stoffer, ogb) må ikke forårsag en farlig effekt, f.eks. gennem katalyse af en reaktion eller ved reaktion med det farlige gods.Emballagedelene skal om fornødent forsynes med en passende indvendig belægning eller underkastes en anden indvendig behandling.4.1.1.3. Medmindre andet er foreskrevet i dette direktiv, skal alle emballager, herunder IBC'er og storemballager, bortset fra indvendige emballager, være i overensstemmelse med en emballagetype, der er prøvet og godkendt i overensstemmelse med forskrifterne i henholdsvis afsnit 6.1.5, 6.5.4 og 6.6.5. Emballager, for hvilke der ikke er påkrævet en prøvning, er nævnt under underafsnit 6.1.1.3.4.1.1.4. Såfremt emballager, herunder IBC'er og storemballager, fyldes med væsker, skal tomrummet (headspace) være stort nok til at sikre, at intet af indholdet slipper ud, og at emballagen ikke deformeres permanent, hvis temperaturen under transporten medfører en udvidelse af indholdet. Medmindre andre specifikke krav er angivet, må væsken ikke optage hele emballagens volumen ved en temperatur på 55 °C. I IBC'er skal der dog være så tilstrækkeligt stort et headspace, at de ikke fyldes til mere end 98 % af deres vandkapacitet ved 50 °C. Medmindre andet er fastsat for de enkelte klasser, må fyldningsgraden ved en fyldetemperatur på 15 °C ikke overstige følgende værdier:entena)>TABELPOSITION>ellerb) Fyldningsgrad>PIC FILE= "L_2004121DA.053601.TIF">af emballagens kapacitetI denne formel betegner α væskens gennemsnitlige rumudvidelseskoefficient mellem 15 °C og 50 °C, dvs. ved en maksimal temperaturstigning på 35 °C beregnes α ud fra formlen:>PIC FILE= "L_2004121DA.053602.TIF">hvor d15 og d50 betegner væskens relative massefylde(23) ved 15 °C og 50 °C, og tF betegner væskens gennemsnitlige temperatur ved fyldningen.4.1.1.5. Indvendige emballager skal anbringes i en ydre emballage på en sådan måde, at de under normale transportforhold ikke kan gå i stykker, punktere eller lade indholdet slippe ud i den ydre emballage. Indvendige emballager, der let går i stykker eller punkterer, f.eks. emballager fremstillet af glas, porcelæn eller stentøj eller af visse plastmaterialer eller lignende, skal være fast nedpakket med egnet stødabsorberende pakningsmateriale i en ydre emballage. Eventuelle utætheder må ikke medføre en væsentlig nedsættelse af pakningsmaterialets eller den ydre emballages beskyttende egenskaber.4.1.1.6. Farligt gods må ikke pakkes sammen med andet farligt gods eller andet gods i den samme ydre emballage eller storemballage, hvis godset på en farlig måde kan reagere indbyrdes (se definitionen af "farlig reaktion" i afsnit 1.2.1)ANM.:Mht. særlige emballeringsbestemmelser vedrørende sammenpakning: Se afsnit 4.1.10.4.1.1.7. Emballager indeholdende befugtede eller fortyndede stoffer skal være lukket på en sådan måde, at væskeprocenten (vand, opløsningsmiddel eller flegmatiseringsmiddel) ikke kommer under de foreskrevne grænser under transporten.4.1.1.7.1. Hvis en IBC er forsynet med to eller flere lukkeanordninger monteret i serie, skal lukkeanordningen tættest på det transporterede stof lukkes først.4.1.1.8. Væsker må kun fyldes i indvendige emballager, som har en tilstrækkelig modstandsdygtighed over for det indvendige tryk, der kan opstå under normale transportforhold. Hvor der er mulighed for, at indholdet udvikler gasser (som følge af temperaturstigninger eller andet), således at der opstår overtryk, kan emballagen forsynes med en ventil, forudsat at de pågældende gasser ikke udgør en fare, fordi de er giftige eller brandfarlige, eller fordi de udvikles i for store mængder el. lign. En emballage skal forsynes med ventil, hvis der kan opstå et farligt overtryk som følge af naturlig dekomponering af stoffer. Ventilen skal være konstrueret på en sådan måde, at der under normale transportforhold ikke vil kunne slippe væske ud eller trænge udefra kommende materiale ind, når emballagen befinder sig i den stilling, som den skal transporteres i.4.1.1.9. Nye, refabrikerede eller genanvendte emballager, herunder IBC'er og storemballager, eller rekonditionerede emballager samt reparerede IBC'er skal kunne bestå de i henholdsvis afsnit 6.1.5, 6.5.4 og 6.6.5 foreskrevne prøvninger. Hver enkelt emballage, herunder IBC'er og storemballager, skal undersøges, inden den fyldes og afleveres til transport, og det skal kontrolleres, at den ikke er korroderet, tilsmudset eller på anden måde beskadiget, og for hver enkelt IBC skal det efterses, at alt betjeningsudstyr fungerer korrekt. En emballage, der viser tegn på nedsat styrke i forhold til den godkendte emballagetype, skal enten tages ud af brug eller rekonditioneres således, at den opfylder prøvningskravene for den pågældende emballagetype. En IBC, der viser tegn på nedsat styrke i forhold til den afprøvede prototype, skal tages ud af brug eller repareres således, at den opfylder prøvningskravene for prototypen.4.1.1.10. Væsker må kun fyldes i emballager, herunder IBC'er og storemballager, som har en tilstrækkelig modstandsdygtighed over for det indvendige tryk, der kan opstå under normale transportforhold. Emballager og IBC'er, der er mærket med en angivelse af det hydrauliske prøvningstryk, som beskrevet i henholdsvis underafsnit 6.1.3.1 d) og punkt 6.5.2.2.1, må kun fyldes med en væske, hvis damptryk:a) bevirker, at det samlede overtryk (dvs. væskens damptryk plus luftens eller andre inaktive gassers partialtryk minus 100 kPa) i emballagen eller IBC'en ved 55 °C beregnet på grundlag af den maksimale fyldningsgrad i henhold til underafsnit 4.1.1.4 og en fyldetemperatur på 15 °C ikke overstiger 2/3 af det angivne prøvningstryk, ellerb) ved 50 °C er mindre end 4/7 af summen af det angivne prøvningstryk plus 100 kPa, ellerc) ved 55 °C er mindre end 2/3 af summen af det angivne prøvningstryk plus 100 kPa.IBC'er af metal, der er beregnet til transport af væsker, må ikke anvendes til transport af væsker med et damptryk ved 50 °C på over 110 kPa (1,1 bar) eller et damptryk ved 55° på over 130 kPa (1,3 bar).Eksempler på prøvetryk, som kræves mærket på emballagen, herunder IBC'er, i henhold til punkt 4.1.1.10 c):>TABELPOSITION>ANM.: 1.For rene væsker kan damptrykket ved 55 °C (Vp55) ofte fremskaffes fra videnskabelige tabelværker.2.De i tabellen angivne minimumsprøvningstryk refererer kun til brugen af punkt 4.1.1.10 c), hvilket betyder, at det mærkede prøvetryk skal overstige 1,5 gange damptrykket ved 55 °C minus 100 kPa. Hvis f.eks. prøvningstrykket for n-decan beregnes efter punkt 6.1.5.5.4 a), kan det minimale prøvningstryk, der mærkes med, være lavere.3.For diethylether er det krævede minimumsprøvningstryk 250 kPa i henhold til punkt 6.1.5.5.5.4.1.1.11. Tomme, urensede emballager, herunder IBC'er og storemballager, som har indeholdt et farligt stof, er omfattet af de samme regler i dette direktiv som fyldte emballager, medmindre der er truffet tilfredsstillende foranstaltninger til at fjerne enhver risiko.4.1.1.12. Alle emballager, herunder IBC'er, beregnet til at indeholde væsker skala) før de første gang anvendes til transport,b) efter refabrikering eller rekonditionering før de igen anvendes til transport,c) efter reparation (IBC'er) før de igen anvendes til transport,med tilfredsstillende resultat underkastes en passende tæthedsprøvning og skal kunne leve op til det relevante prøvningsniveau, som angivet i punkt 6.1.5.4.3 eller underafsnit 6.5.4.7 for de forskellige typer af IBC'er.Emballagen eller IBC'en behøver ikke at have sine lukkeanordninger monteret under tæthedsprøvningen. Den indvendige emballage i en kompositemballage eller komposit IBC kan prøves uden den ydre emballage under forudsætning af, at prøveresultaterne ikke påvirkes. Denne prøvning er ikke nødvendig for:- indvendige emballager i kombinationsemballager eller storemballager,- indvendige emballager i kompositemballager (glas, porcelæn eller stentøj) mærket med symbolet "RID/ADR" i overensstemmelse med punkt 6.1.3.1 a)(ii), og- blikemballager mærket med symbolet "RID/ADR" i overensstemmelse med punkt 6.1.3.1 a)(ii).4.1.1.13. Emballager, herunder IBC'er, der anvendes til faste stoffer, som kan blive flydende ved temperaturer, som sandsynligt kan forekomme under transporten, skal også være i stand til at indeholde stoffet i væskeform.4.1.1.14. Emballager, herunder IBC'er, der anvendes til faste stoffer i pulver- eller granulatform, skal være støvtætte eller være forsynet med en beklædning.4.1.1.15. Medmindre andet godkendes af den kompetente myndighed, må plasttromler og plastdunke, IBC'er af stiv plast og komposit IBC'er med indvendige plastemballager til transport af farlige stoffer anvendes i fem år fra fabrikationsdatoen af emballagerne, medmindre en kortere brugsperiode er foreskrevet på grund af det transporterede stofs egenskaber.4.1.1.16. Emballager, der er mærket i henhold til afsnit 6.1.3, men som er godkendt i en stat, som ikke er en medlemsstat, kan ikke desto mindre anvendes til transport i henhold til dette direktiv.4.1.1.17. Anvendelse af bjærgningsemballager4.1.1.17.1. Beskadigede, defekte eller utætte kolli med farligt gods, eller farligt gods, der er spildt eller lækket, kan transporteres i særlige bjærgningsemballager beskrevet i punkt 6.1.5.1.11. Dette hindrer ikke brugen af en større emballage af passende type og med passende egenskaber under betingelserne i punkt 4.1.1.17.2.4.1.1.17.2. Der skal tages passende forholdsregler til at forhindre, at beskadigede eller utætte kolli placeret i en bjærgningsemballage kan forskubbe sig. Når bjærgningsemballagen indeholder væsker, skal der anvendes tilstrækkeligt med absorberende materiale til at kunne opsuge fri væske.4.1.2. Yderligere generelle bestemmelser vedrørende anvendelsen af IBC'er4.1.2.1. Når IBC'er anvendes til transport af væsker med et flammepunkt på 61 °C (closed cup) eller derunder, eller pulver, der skaber fare for støveksplosion, skal der træffes foranstaltninger til at forhindre farlig elektrostatisk opladning.4.1.2.2. Forskrifterne for periodisk prøvning og inspektion er angivet i kapitel 6.5. En IBC må ikke fyldes eller leveres til transport efter datoen, hvor der senest skal være foretaget en periodisk prøvning i henhold til punkt 6.5.4.14.3, eller efter datoen, hvor der senest skal være foretaget en periodisk inspektion i henhold til punkt 6.5.1.6.4. En IBC, der er blevet fyldt før datoen, hvor der senest skal være foretaget en periodiske prøvning eller inspektion, kan dog transporteres inden for en periode på højst 3 måneder efter denne dato. Efter datoen, hvor der senest skal være foretaget en periodisk prøvning eller inspektion, kan en IBC endvidere transporteresa) efter tømning, men før rensning, med henblik på at få foretaget den påkrævede prøvning eller inspektion forud for en fornyet fyldning,b) inden for en periode på højst seks måneder efter denne dato, når formålet er at returnere farligt gods eller rester heraf til passende bortskaffelse eller genbrug, medmindre andet er godkendt af den kompetente myndighed.ANM.:Der skal i transportdokumentet refereres til denne undtagelse, jf. punkt 5.4.1.1.11.4.1.2.3. IBC'er af type 31HZ2 skal fyldes til mindst 80 % af kapaciteten af den ydre støtteindretning og skal altid transporteres i lukkede køretøjer/containere.4.1.3. Generelle bestemmelser vedrørende emballeringsforskrifter4.1.3.1. Emballeringsforskrifter, der finder anvendelse for farligt gods hørende til klasse 1 til 9, er angivet i afsnit 4.1.4. Forskrifterne er underinddelt i tre underafsnit efter den emballagetype, de vedrører:Underafsnit 4.1.4.1 For emballager andre end IBC'er og storemballager. Disse emballeringsforskrifter er kendetegnet ved en alfanumerisk kode begyndende med bogstavet "P" eller, hvis der er tale om emballager, der er særlige for dette direktiv og direktiv 94/55/EF.Underafsnit 4.1.4.2 For IBC'er. Disse emballeringsforskrifter er kendetegnet ved en alfanumerisk kode begyndende med bogstaverne "IBC".Underafsnit 4.1.4.3 For storemballager. Disse emballeringsforskrifter er kendetegnet ved en alfanumerisk kode begyndende med bogstaverne "LP".Det er generelt angivet i emballeringsforskrifterne, i hvilket omfang de generelle bestemmelser i henholdsvis afsnit 4.1.1, 4.1.2 og 4.1.3 finder anvendelse. Det er også angivet, i hvilket omfang der er krav om opfyldelse af de særlige bestemmelser i afsnittene 4.1.5, 4.1.6, 4.1.7, 4.1.8 og 4.1.9. Særlige emballeringsbestemmelser kan ligeledes være angivet i emballeringsforskriften for enkeltstoffer eller -genstande. Disse er kendetegnet ved en alfanumerisk kode begyndende med bogstaverne:"PP" for emballager andre end IBC'er og storemballager, eller "RR", hvis der er tale om særlige bestemmelser, der er særlige for dette direktiv og direktiv 94/55/EF,"B" for IBC'er,"L" for storemballager.Medmindre andet er angivet, skal hver enkelt emballage være i overensstemmelse med de relevante forskrifter i Del 6. Emballeringsforskrifter giver generelt ingen oplysninger om forenelighed, og brugeren kan derfor ikke vælge en emballage uden først at undersøge, om stoffet er foreneligt med det valgte emballagemateriale (f.eks. er de fleste glasbeholdere uegnede til fluorider). Hvor glasbeholdere er tilladt i emballeringsforskrifterne, er porcelæn og stentøj også tilladt.4.1.3.2. Kolonne (8) i tabel A i kapitel 3.2 viser for hvert enkelt stof eller genstand den/de emballeringsforskrift(er), der skal anvendes. I kolonne (9a) er angivet de særlige emballeringsbestemmelser, der finder anvendelse for bestemte stoffer eller genstande. I kolonne (9b) er angivet de særlige bestemmelser om sammenlæsning (se afsnit 4.1.10).4.1.3.3. Hvor det er relevant, er der i hver emballeringsforskrift anført de enkelt- eller kombinationsemballager, det er tilladt at anvende. For kombinationsemballager er det endvidere angivet hvilke indvendige og ydre emballager, der er tilladt, og, hvor det er relevant, den maksimalt tilladte mængde i hver indvendige eller ydre emballage. Maksimal nettovægt og maksimal kapacitet er defineret i afsnit 1.2.1.4.1.3.4. De følgende emballager må ikke anvendes, hvis det stof, der transporteres, kan blive flydende under transport:EmballagerTromler: 1D og 1GKasser: 4A, 4B, 4C1, 4C2, 4D, 4F, 4G, 4H1 og 4H2Sække: 5L1, 5L2, 5L3, 5H1, 5H2, 5H3, 5H4, 5M1 og 5M2Kompositemballager: 6HC, 6HD1, 6HD2, 6HG1, 6HG2, 6PC, 6PD1, 6PD2, 6PG1, 6PG2 og 6PH1IBC'erTil stoffer i emballagegruppe I: Alle typer IBC'er.Til stoffer i emballagegruppe II og III:Træ-IBC'er: 11C, 11D og 11FPap-IBC'er: 11GFleksible IBC'er: 13H1, 13H2, 13H3, 13H4, 13H5, 13L1, 13L2, 13L3, 13L4, 13M1 og 13M2Komposit IBC'er: 11HZ2, 21HZ2 og 31HZ2I forbindelse med bestemmelserne i dette afsnit skal stoffer og blandinger, som har et smeltepunkt på 45 °C eller derunder, betragtes som værende faste stoffer, der kan blive flydende under transport.4.1.3.5. Når det i henhold til emballeringsforskrifterne i dette kapitel er tilladt at anvende en bestemt type ydre emballage (f.eks. 4G) i en kombinationsemballage, kan emballager forsynet med den samme emballagekodemærkning efterfulgt af bogstaverne "V", "U" eller "W", som mærket i overensstemmelse med forskrifterne i Del 6 (f.eks. 4GV, 4GU eller 4GW), også anvendes på de samme betingelser og med de samme begrænsninger, som i henhold til emballeringsforskrifterne er gældende for den type ydre emballage. Eksempelvis kan en kombinationsemballage mærket med koden "4GV" anvendes i de tilfælde, hvor en kombinationsemballage mærket "4G" er tilladt, forudsat at kravene i den relevante emballeringsforskrift vedrørende typer af indvendige emballager og mængdebegrænsninger er respekteret.4.1.3.6. Det er tilladt at anvende gasflasker og gasbeholdere, der er godkendt af den kompetente myndighed, til transport af enhver af de væsker eller ethvert af de faste stoffer, der er tildelt emballeringsforskrift P001 eller P002, medmindre andet er angivet i emballeringsforskriften eller i en særlig bestemmelse i kolonne (9a) i tabel A i kapitel 3.2. Kapaciteten af gasflasker må ikke overstige 450 liter. Kapaciteten af gasbeholdere må ikke overstige 1000 liter.4.1.3.7. Emballager eller IBC'er, der ikke udtrykkelig er tilladt anvendt i den relevante emballeringsforskrift, må ikke anvendes til transport af et stof eller en genstand, medmindre det specifikt er tilladt i henhold til en midlertidig afvigelse, der er indgået aftale om mellem medlemsstater i overensstemmelse med afsnit 1.5.1.4.1.4. Liste over emballeringsforskrifterANM.:Selv om der til de følgende emballeringsforskrifter er brugt samme nummersystem som i IMDG-koden og FNs Modelbestemmelser, skal læseren være opmærksom på, at nogle af detaljerne kan være anderledes i dette direktiv.4.1.4.1. Emballeringsforskrifter vedrørende anvendelsen af emballager (med undtagelse af IBC'er og storemballager)>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>4.1.4.2. Emballeringsforskrifter vedrørende anvendelse af IBC'er>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>4.1.4.3. Emballeringsforskrifter vedrørende anvendelse af storemballager>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>4.1.4.4. Særlige krav for anvendelse af trykbeholdere til andre stoffer end de, der tilhører klasse 2Hvis trykflasker eller -beholdere anvendes som emballage til stoffer i henhold til emballeringsforskrifterne P400, P401, P402 og P601, skal de konstrueres, prøves, fyldes og mærkes i overensstemmelse med de tilsvarende krav (PR1 til PR6) angivet i nedenstående tabel for hvert UN-nummer.TabelListe over særlige krav (PR) for gasflasker og -beholdere>TABELPOSITION>4.1.5. Særlige emballeringsbestemmelser for gods hørende til klasse 14.1.5.1. De generelle bestemmelser i afsnit 4.1.1 skal opfyldes.4.1.5.2. Alle emballager til gods hørende til klasse 1 skal konstrueres og udføres på en sådan måde, at:a) de beskytter de eksplosive stoffer, forhindrer dem i at slippe ud og ikke øger risikoen for utilsigtet antænding eller initiering under normale transportforhold, herunder ved forudsigelige ændringer i temperatur, luftfugtighed og tryk,b) hele kolliet kan behandles sikkert under normale transportforhold, ogc) kolliene kan modstå enhver belastning grundet forudsigelig stabling, som de udsættes for under transport, således at de ikke øger risikoen ved de eksplosive stoffer, ikke forringer emballagens indeslutningsevne og ikke forvrides på en måde eller i et omfang, som reducerer deres styrke eller betyder, at en stabel bliver ustabil.4.1.5.3. Alle eksplosive stoffer og genstande, som er klargjort til transport, skal være klassificeret i overensstemmelse med procedurerne i afsnit 2.2.1.4.1.5.4. Gods hørende til klasse 1 skal pakkes i overensstemmelse med den relevante emballeringsforskrift i kolonne (8) i tabel A i kapitel 3.2 som beskrevet i afsnit 4.1.4.4.1.5.5. Emballager, herunder IBC'er og storemballager, skal opfylde kravene i henholdsvis kapitel 6.1, 6.5 og 6.6, og de skal opfylde prøvningskravene i henholdsvis afsnit 6.1.5, 6.5.4 og 6.6.5 for emballagegruppe II i henhold til underafsnittene 4.1.1.13 og 6.1.2.4 og punkt 6.5.1.4.4. Emballager, bortset fra metalemballager, der opfylder prøvningskriterierne for emballagegruppe I, kan benyttes. For at undgå unødvendig indeslutning må metalemballager i emballagegruppe I ikke benyttes.4.1.5.6. Lukkeanordninger på emballager, der indeholder flydende eksplosive stoffer, skal yde dobbelt beskyttelse mod udslip.4.1.5.7. Lukkeanordningerne på metaltromler skal omfatte en egnet pakning. Hvis lukkeanordningen har skruegevind, skal det påses, at indholdet af eksplosive stoffer ikke kan trænge ind i fordybningerne i skruegevindet.4.1.5.8. Emballager til vandopløselige stoffer skal være vandfaste. Emballager til desensibiliserede eller flegmatiserede stoffer skal lukkes på en sådan måde, at ændringer i koncentrationen under transport forhindres.4.1.5.9. (Reserveret)4.1.5.10. Søm, hæfteklammer og andre lukkeanordninger af metal uden beskyttende dække må ikke trænge igennem til indersiden af den ydre emballage, medmindre den indvendige emballage i tilstrækkelig grad beskytter de eksplosive stoffer mod at komme i kontakt med metallet.4.1.5.11. Indvendige emballager, beslag og stødabsorberende materiale samt placeringen af eksplosive stoffer eller genstande i kolli skal sikre, at de eksplosive stoffer eller genstande ikke spredes i den ydre emballage under normale transportforhold. Det skal sikres, at metalkomponenter i genstande ikke kan komme i kontakt med metalemballager. Genstande, der indeholder eksplosive stoffer, der ikke er omgivet af en ydre beklædning, skal holdes adskilt for at forhindre friktion og slag. Polstring, bakker eller skillevægge i den indvendige eller ydre emballage, forme eller beholdere kan anvendes til dette formål.4.1.5.12. Emballager skal fremstilles af materialer, der er forenelige med eller uigennemtrængelige for de eksplosive stoffer i kolliet, således at hverken interaktion mellem de eksplosive stoffer og emballagematerialerne eller udslip bevirker, at det bliver usikkert at transportere de eksplosive stoffer, eller at fareklassen eller forenelighedsgruppen ændres.4.1.5.13. Det skal undgås, at de eksplosive stoffer kan trænge ind i fordybningerne i emballager med metalfalsning.4.1.5.14. Plastemballager må ikke kunne danne eller akkumulere tilstrækkelig statisk elektricitet til, at en udladning ville kunne initiere, antænde eller aktivere de pakkede eksplosive stoffer eller genstande.4.1.5.15. Store og robuste eksplosive genstande normalt beregnet til militær brug uden initieringsmiddel, eller hvis initieringsmiddel omfatter mindst to effektive beskyttelsesforanstaltninger, kan transporteres uemballeret. Hvis sådanne genstande har drivladninger eller er selvdrevne, skal deres antændingssystemer beskyttes mod påvirkninger, der kan opstå under normale transportforhold. Et negativt resultat i prøvningsserie 4 på en uemballeret genstand viser, at genstanden kan komme i betragtning til transport i uemballeret stand. Sådanne uemballerede genstande kan fastgøres til et understel eller opbevares i tremmekasser eller andre egnede anordninger til håndtering, lagring eller affyring, således at de ikke kan slide sig løs under normale transportforhold.Hvis sådanne store eksplosive genstande som led i deres driftssikkerheds- og egnethedsprøvning udsættes for prøver, der opfylder intentionerne i dette direktiv, og disse prøver udføres med vellykket resultat, kan den kompetente myndighed godkende, at genstandene transporteres i overensstemmelse med dette direktiv.4.1.5.16. Eksplosive stoffer må ikke pakkes i indvendige eller ydre emballager, hvis forskellen mellem det indre og ydre tryk på grund af varmepåvirkning eller anden påvirkning kan medføre, at kolliet eksploderer eller sprænges.4.1.5.17. Hvis løse eksplosive stoffer eller det eksplosive stof i en indesluttet eller delvist indesluttet genstand kan komme i kontakt med indersiden af metalemballager (1A2, 1B2, 4A, 4B og metalbeholdere), skal metalemballagen forsynes med indvendig foring eller belægning (se underafsnit 4.1.1.2).4.1.5.18. Emballeringsforskrift P101 kan benyttes til eksplosive stoffer, hvis emballagen er godkendt af en kompetent myndighed, uanset om den opfylder den tildelte emballeringsforskrift i kolonne (8) i tabel A i kapitel 3.2.4.1.6. Særlige emballeringsbestemmelser for gods hørende til klasse 24.1.6.1. Beholdere, herunder deres lukkeanordninger, skal udvælges til at indeholde en gas eller en gasblanding i henhold til kravene i underafsnit 6.2.1.2, "Beholdernes materialer", og kravene i den relevante emballeringsforskrift i afsnit 4.1.4.4.1.6.2. Hvis en beholder skal genanvendes til et andet formål, skal den tømmes, renses og udsuges tilstrækkeligt til, at det er sikkert at anvende den (se også tabellen med standarder i slutningen af dette afsnit).ANM.: 1.Genopfyldelige beholdere til transport af gasser hørende til klasse 2 skal efterses periodisk i overensstemmelse med de relevante emballeringsforskrifter (P200 eller P203) og i overensstemmelse med bestemmelserne i underafsnit 6.2.1.6, "Periodiske eftersyn".ANM:. 2.Beholdere, der er klar til forsendelse, skal mærkes og forsynes med fareseddel i overensstemmelse med bestemmelserne i kapitel 5.2.4.1.6.3. Beholdere, bortset fra åbne kryogenbeholdere, herunder deres lukkeanordninger, skal opfylde bestemmelserne vedrørende konstruktion, fremstilling, eftersyn og prøvning i kapitel 6.2. Når der foreskrives ydre emballager, skal beholderne sidde godt fast i disse. Medmindre andet er angivet i de relevante emballeringsforskrifter, kan beholderne anbringes i den ydre emballage for sig selv eller i grupper.4.1.6.4. Ventiler (haner) skal beskyttes effektivt mod skader, som kan medføre gasudslip, hvis beholderen falder, samt under transport og stabling. Dette krav anses for at være opfyldt, hvis en eller flere af følgende betingelser er opfyldt (se også tabellen med standarder i slutningen af dette afsnit):a) Ventilerne er placeret i beholderens hals og beskyttet med en prop med skruegevind.b) Ventilerne er beskyttet med hætter. Hætterne skal have udluftningshuller med et tilstrækkeligt stort tværsnit til, at gasserne kan undslippe, hvis ventilerne er utætte.c) Ventilerne er beskyttet med kraver eller andre afskærmninger.d) Ventilerne er konstrueret og udført på en sådan måde, at de bevisligt kan modstå skader, uden at produktet slipper ud.e) Ventilerne er anbragt i en beskyttende ramme.f) Beholderne transporteres i beskyttende kasser eller rammer.4.1.6.5. På beholdere, der indeholder pyrofore eller meget giftige gasser (gasser med en LC50 på under 200 ppm), skal ventilåbningerne forsynes med gastætte propper eller hættemøtrikker, som skal være af et materiale, der ikke angribes af beholderens indhold.4.1.6.6. Beholdere kan transporteres efter udløbet af den fastsatte tidsfrist for den periodiske prøvning med henblik på at undergå prøvningen.4.1.6.7. Kravene i følgende emballeringsbestemmelser anses for at være opfyldt, hvis følgende standarder anvendes i det omfang, de er relevante:>TABELPOSITION>4.1.7. Særlige emballeringsbestemmelser for organiske peroxider hørende til klasse 5.2 og selvnedbrydende stoffer hørende til klasse 4.14.1.7.1. Anvendelse af emballager4.1.7.1.1. Emballager til organiske peroxider og selvnedbrydende stoffer skal opfylde kravene i kapitel 6.1 eller 6.6 for emballagegruppe II. For at undgå unødvendig indeslutning må metalemballager, der opfylder prøvningskriterierne for emballagegruppe I, ikke benyttes.4.1.7.1.2. Emballeringsmetoderne for organiske peroxider og selvnedbrydende stoffer er anført i emballeringsforskrift 520 med betegnelsen OP1-OP8. De angivne mængder for hver emballeringsmetode er de maksimalt tilladte mængder pr. kolli.4.1.7.1.3. De relevante emballeringsmetoder for de enkelte anviste organiske peroxider og selvnedbrydende stoffer findes i underafsnit 2.2.41.4 og 2.2.52.4.4.1.7.1.4. For nye organiske peroxider, nye selvnedbrydende stoffer og nye sammensætninger af organiske peroxider eller selvnedbrydende stoffer, der allerede er tildelt en emballeringsmetode, skal nedenstående procedure følges for at tildele den korrekte emballeringsmetode:a) ORGANISKE PEROXIDER, TYPE B eller SELVNEDBRYDENDE STOFFER, TYPE B:Emballeringsmetode OP5 skal tildeles, hvis det organiske peroxid (eller det selvnedbrydende stof) opfylder kriterierne i punkt 20.4.3 b) (hhv. 20.4.2 b)) i "Manual of Tests and Criteria" i en emballage, der er tilladt ifølge emballeringsmetoden. Hvis det organiske peroxid (eller det selvnedbrydende stof) kun kan opfylde disse kriterier i mindre emballager end dem, der er tilladt ifølge emballeringsmetode OP5 (dvs. en af emballagerne for OP1-OP4), tildeles den tilsvarende emballeringsmetode med det lavere OP-nummer.b) ORGANISKE PEROXIDER, TYPE C eller SELVNEDBRYDENDE STOFFER, TYPE C:Emballeringsmetode OP6 skal tildeles, hvis det organiske peroxid (eller det selvnedbrydende stof) opfylder kriterierne i punkt 20.4.3 c) (hhv. 20.4.2 c)) i "Manual of Tests and Criteria" i en emballage, der er tilladt ifølge emballeringsmetoden. Hvis det organiske peroxid (eller det selvnedbrydende stof) kun kan opfylde disse kriterier i mindre emballager end dem, der er tilladt ifølge emballeringsmetode OP6, tildeles den tilsvarende emballeringsmetode med det lavere OP-nummer.c) ORGANISKE PEROXIDER, TYPE D eller SELVNEDBRYDENDE STOFFER, TYPE D:Emballeringsmetode OP7 skal tildeles denne type organisk peroxid eller selvnedbrydende stof.d) ORGANISKE PEROXIDER, TYPE E eller SELVNEDBRYDENDE STOFFER, TYPE E:Emballeringsmetode OP8 skal tildeles denne type organisk peroxid eller selvnedbrydende stof.e) ORGANISKE PEROXIDER, TYPE F eller SELVNEDBRYDENDE STOFFER, TYPE F:Emballeringsmetode OP8 skal tildeles denne type organisk peroxid eller selvnedbrydende stof.4.1.7.2. Anvendelse af IBC'er4.1.7.2.1. De allerede klassificerede organiske peroxider, der er anført i tabel 2.2.52.4 med bogstavet "N" i kolonnen "Emballeringsmetode", kan transporteres i IBC'er i henhold til emballeringsforskrift IBC520.4.1.7.2.2. Andre organiske peroxider og selvnedbrydende stoffer af type F kan transporteres i IBC'er under betingelser, der er fastlagt af den kompetente myndighed i oprindelseslandet, når det ifølge denne myndighed på baggrund af de relevante prøvninger er godtgjort, at denne transport kan foregå sikkert. De foretagne prøvninger skal omfatte de prøvninger, der er nødvendige for at:a) Bevise, at det organiske peroxid (eller det selvnedbrydende stof) opfylder principperne for klassifikation i punkt 20.4.3 f) (hhv. 20.4.2 f)) i "Manual of Tests and Criteria", boks F i figur 20.1 b) i publikationen.b) Bevise foreneligheden af alle materialer, der normalt kommer i kontakt med stoffet under transport.c) (Reserveret)d) Konstruere tryk- og nødaflastningsanordninger, hvor det er relevant.e) Fastslå, om der kræves særlige bestemmelser for at transportere stoffet sikkert.Hvis oprindelseslandet ikke er en medlemsstat, skal klassifikations- og transportbetingelserne anerkendes af den kompetente myndighed i den første medlemsstat, som forsendelsen kommer i berøring med.4.1.8. Særlige emballeringsbestemmelser for smittefarlige stoffer hørende til klasse 6.24.1.8.1. Afsendere af smittefarlige stoffer skal sikre, at kolliene er klargjort på en sådan måde, at de når frem til deres bestemmelsessted i god stand og ikke udgør nogen fare for mennesker eller dyr under transporten.4.1.8.2. Definitionerne i afsnit 1.2.1 og de generelle bestemmelser i underafsnittene 4.1.1.1-4.1.1.14, bortset fra underafsnit 4.1.1.3 og 4.1.1.9-4.1.1.12, finder anvendelse på kolli med smittefarlige stoffer.4.1.8.3. En specificeret liste over indholdet skal vedlægges mellem sekundæremballagen og den ydre emballage.4.1.8.4. Inden tom emballage sendes tilbage til afsenderen eller et andet sted, skal den desinficeres eller steriliseres grundigt, og eventuelle faresedler eller mærkninger, der angiver, at den har indeholdt et smittefarligt stof, skal fjernes eller gøres ulæselige.4.1.9. Særlige emballeringsbestemmelser for klasse 74.1.9.1. Generelt4.1.9.1.1. Radioaktive stoffer, emballager og kolli skal opfylde bestemmelserne i kapitel 6.4. Mængden af radioaktivt stof i et kolli må ikke overskride grænseværdierne i punkt 2.2.7.7.1.4.1.9.1.2. Løstsiddende forurening på ydersiden af en emballage skal holdes på et minimum og må ikke overskride følgende grænseværdier under normale transportforhold:a) 4 Bq/cm2 for beta- og gamma-aktive stoffer og alfa-aktive stoffer med lav toksicitet ogb) 0,4 Bq/cm2 for alle andre alfa-aktive stoffer.Disse grænseværdier gælder for gennemsnit for ethvert areal på 300 cm2 hvor som helst på overfladen.4.1.9.1.3. Et kolli må ikke indeholde andre elementer end de genstande og dokumenter, der er nødvendige for anvendelsen af det radioaktive stof. Dette krav udelukker ikke transport af stoffer med lav specifik aktivitet eller overfladeforurenede genstande sammen med andre genstande. Transport af sådanne genstande og dokumenter i et kolli eller af stoffer med lav specifik aktivitet eller overfladeforurenede genstande sammen med andre elementer kan tillades, såfremt der ikke sker nogen interaktion mellem dem og emballagen eller dens radioaktive indhold, som kan forringe kolliets sikkerhed.4.1.9.1.4. Bortset fra bestemmelserne i den særlige bestemmelse CW33 i afsnit 7.5.11, må mængden af løstsiddende forurening på yder- og indersiden af ekstra ydre emballage, containere, tanke og IBC'er ikke overskride grænseværdierne i punkt 4.1.9.1.2.4.1.9.1.5. Radioaktive stoffer med sekundære risici skal transporteres i emballager, IBC'er eller tanke, der fuldstændig opfylder bestemmelserne i de relevante kapitler i del 6 samt de relevante bestemmelser i kapitel 4.1, 4.2 eller 4.3 for den pågældende sekundære risiko.4.1.9.2. Krav og kontrol i forbindelse med transport af LSA-stoffer og SCO-genstande4.1.9.2.1. Mængden af LSA-stoffer eller SCO-genstande i et enkelt industrielt kolli af type 1 (type IP-1), type 2 (type IP-2) eller type 3 (type IP-3) eller en genstand eller en samling genstande skal begrænses på en sådan måde, at det udvendige strålingsniveau i 3 meters afstand fra det uafskærmede materiale eller den uafskærmede genstand eller samling genstande ikke overstiger 10 mSv/h.4.1.9.2.2. LSA-stoffer og SCO-genstande, som udgør eller indeholder fissilt materiale, skal opfylde de relevante bestemmelser i CW33 i afsnit 7.5.11 og i underafsnit 6.4.11.1.4.1.9.2.3. LSA-stoffer og SCO-genstande i gruppe LSA-I og SCO-I kan transporteres i uemballeret stand under følgende betingelser:a) Alle uemballerede stoffer, som ikke er malme, der kun indeholder naturligt forekommende radionuklider, skal transporteres på en sådan måde, at det radioaktive indhold ikke kan slippe ud af vognen, og der ikke sker et afskærmningstab, under normale transportforhold.b) Hver vogn skal benyttes under eneanvendelse, medmindre der kun transporteres SCO-I-genstande, hvor forureningen på de tilgængelige og de utilgængelige områder ikke overstiger 10 gange det niveau, der er angivet i underafsnit 2.2.7.5.c) For SCO-I-genstande skal der, hvis der er mistanke om løstsiddende forurening på utilgængelige overflader ud over værdierne i punkt 2.2.7.5 a)(i), træffes foranstaltninger til at sikre, at det radioaktive stof ikke slipper ud i vognen.4.1.9.2.4. LSA-stoffer og SCO-genstande skal, medmindre andet er angivet i punkt 4.1.9.2.3, emballeres i overensstemmelse med nedenstående tabel:Krav til LSA-stoffer og SCO-genstande i industrielle kolli>TABELPOSITION>4.1.10. Særlige bestemmelser for sammenpakning4.1.1.10.1. Såfremt sammenpakning er tilladt i overensstemmelse med bestemmelserne i dette afsnit, kan forskelligt farligt gods eller farligt gods og andet gods pakkes sammen i kombinations-emballager i henhold til punkt 6.1.4.21, forudsat at de ikke reagerer farligt med hinanden, og at alle øvrige relevante bestemmelser i dette kapitel er opfyldt.ANM.: 1.Se også underafsnittene 4.1.1.5 og 4.1.1.6.ANM.: 2.Mht. gods hørende til klasse 7: Se afsnit 4.1.9.4.1.10.2. Såfremt der anvendes træ- eller papkasser som ydre emballage, må et kolli, der indeholder forskelligt gods, som er pakket sammen, ikke veje over 100 kg, medmindre der er tale om kolli, der kun indeholder gods hørende til klasse 1 eller klasse 7.4.1.10.3. Medmindre andet er angivet i en særlig bestemmelse, der gælder ifølge underafsnit 4.1.10.4, kan farligt gods hørende til samme klasse og med samme klassifikationskode pakkes sammen.4.1.10.4. Når det er angivet i kolonne (9b) i tabel A i kapitel 3.2, gælder følgende særlige bestemmelser for sammenpakning af det pågældende gods og andet gods i samme kolli.>TABELPOSITION>>PIC FILE= "L_2004121DA.062001.TIF">KAPITEL 4.2Anvendelse af UN-tankeANM.:Tankvogne, aftagelige tanke, tankcontainere og tankveksellad med råtanke af et metallisk materiale samt batterivogne og MEGC'er er beskrevet i kapitel 4.3, fiberforstærkede plasttanke er beskrevet i kapitel 4.4.4.2.1. Generelle bestemmelser for anvendelse af UN-tanke til transport af stoffer hørende til klasse 3 til 94.2.1.1. Dette afsnit omhandler generelle bestemmelser vedrørende anvendelsen af UN-tanke til transport af stoffer i klasse 3, 4.1, 4.2, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1, 6.2, 7, 8 og 9. Ud over disse generelle bestemmelser, skal UN-tanke opfylde kravene til konstruktion, fremstilling, inspektion og prøvning, som er beskrevet i detaljer i 6.7.2. Stoffer skal transporteres i UN-tanke, der er i overensstemmelse med den relevante tankanvisning, der fremgår af kolonne (10) i tabel A i kapitel 3.2, og som er beskrevet i punkt 4.2.4.2.6 (T1-T23), og i overensstemmelse med de særlige bestemmelser, der måtte være indikeret for de enkelte stoffer i kolonne (11) i tabel A i kapitel 3.2, og som er beskrevet i underafsnit 4.2.4.3.4.2.1.2. Under transport skal råtanken og råtankens driftsudstyr være tilstrækkelig beskyttet mod stød i længde og tværretningen og mod væltning. Såfremt råtanken og råtankens driftsudstyr er konstrueret på en sådan måde, at disse kan modstå stød og væltning, er den førnævnte beskyttelse ikke nødvendig. Eksempler på en sådan beskyttelse er givet i punkt 6.7.2.17.5.4.2.1.3. Nogle stoffer er kemisk ustabile. Disse stoffer må kun transporteres, hvis de nødvendige foranstaltninger er taget, for at forebygge stoffernes farlige nedbrydning, omdannelse eller polymerisation under transport. I denne forbindelse skal det især sikres, at UN-tanke ikke indeholder stoffer, der kan være skyld i, at sådanne reaktioner fremmes.4.2.1.4. Temperaturen på den ydre overflade af råtanken med undtagelse af åbninger og deres lukkeanordninger eller på varmeisoleringen må ikke overstige 70 °C under transport. Når farligt gods bliver transporteret ved forhøjet temperatur i enten væskeform eller fast form, skal råtanken være varmeisoleret for at sikre dette.4.2.1.5. Tomme UN-tanke, der ikke er rengjorte eller udluftede for gasser, skal opfylde de samme bestemmelser som fyldte UN-tanke med det pågældende stof.4.2.1.6. Stoffer, der reagerer farligt med hinanden, må ikke transporteres i tilstødende rum i råtanke (se definitionen for "farlig reaktion" i afsnit 1.2.1).4.2.1.7. Den kompetente myndighed eller et organ, der er anerkendt af denne myndighed, og ejeren af en UN-tank skal hver opbevare et eksemplar af det typegodkendelsescertikat, den prøvningsrapport og de attester med resultaterne af førstegangsinspektionen og -prøvningen, der er udfærdiget for UN-tanken af den kompetente myndighed eller at organ, der er anerkendt af denne myndighed. Ejere skal kunne fremvise denne dokumentation efter anmodning fra en kompetent myndighed.4.2.1.8. Medmindre betegnelserne på de stoffer, der bliver transporteret, fremgår af metalpladen i henhold til punkt 6.7.2.20.2, skal en kopi af det certifikat, der er beskrevet i punkt 6.7.2.18.1, fremvises efter anmodning fra en kompetent myndighed eller et organ, der er anerkendt af denne myndighed, og skal kunne tilvejebringes af afsenderen, modtageren eller agenten, alt efter hvad der er mest passende.4.2.1.9. Fyldningsgrad4.2.1.9.1. Inden påfyldning skal afsenderen sikre, at den anvendte UN-tank er egnet, og at den ikke bliver fyldt med stoffer, som ved kontakt med materialer i råtanken, pakninger, driftsudstyr og eventuelle foringer vil kunne indgå i en farlig reaktion med dem og danne farlige produkter eller svække materialet i betydelig grad. Afsenderen kan være nødsaget til at kontakte stoffets producent i samråd med den kompetente myndighed for at få vejledning om stoffets forenelighed med UN-tankens materialer.4.2.1.9.1.1. UN-tanke må ikke fyldes mere end det omfang, der er givet i punkterne 4.2.1.9.2-4.2.1.9.6. Hvorvidt punkt 4.2.1.9.2, 4.2.1.9.3 eller 4.2.1.9.5.1 skal anvendes for de enkelte stoffer er anført i den relevante tankanvisning i punkt 4.2.4.2.6 eller i de særlige bestemmelser i underafsnit 4.2.4.3, jf. kolonne (10) og (11) i tabel A i kapitel 3.2.4.2.1.9.2. Den maksimale fyldningsgrad (i %), der generelt anvendes, beregnes ud fra formlen:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>4.2.1.9.3. Den maksimale fyldningsgrad (i %) for væsker i klasse 6.1 og klasse 8 i emballagegruppe I og II og for væsker, hvis absolutte damptryk overstiger 175 kPa (1,75 bar) ved 65 °C, beregnes ud fra formlen:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>4.2.1.9.4. I ovenstående formler betegner α væskens gennemsnitlige ekspansionskoefficient mellem væskens gennemsnitstemperatur ved fyldning (tf) og den højeste gennemsnitstemperatur af lasten under transporten (tr) (begge i °C). For væsker, der transporteres ved omgivelsernes temperatur, kan α beregnes ud fra formlen:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>hvor d15 og d50 betegner væskens massefylde ved henholdsvis 15 °C og 50 °C.4.2.1.9.4.1. Den højeste gennemsnitstemperatur af lasten (tr) skal vælges til 50 °C, dog kan den kompetente myndighed for transporter under tempererede eller ekstreme klimatiske forhold tillade en lavere eller kræve en højere værdi, alt efter hvad der er passende i det aktuelle tilfælde.4.2.1.9.5. Bestemmelserne i punkterne 4.2.1.9.2-4.2.1.9.4.1 finder ikke anvendelse for UN-tanke, hvori indholdet holdes på en temperatur over 50 °C under transporten (f.eks. vha. en opvarmningsanordning). UN-tanke, der er udstyret med en opvarmningsanordning, skal forsynes med en temperaturregulator, der sikrer, at den maksimale fyldningsgrad på ethvert tidspunkt under transporten ikke overstiger 95 %.4.2.1.9.5.1. Den maksimale fyldningsgrad (i %) for væsker, der transporteres ved forhøjet temperatur, beregnes ud fra formlen:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>hvor df og dr betegner væskens massefylde ved henholdsvis væskens gennemsnitstemperatur under fyldning og den højeste gennemsnitstemperatur af lasten under transporten.4.2.1.9.6. UN-tanke må ikke benyttes til transport,a) hvis fyldningsgraden for væsker, der har en viskositet på under 2680 mm2/s ved 20 °C eller ved stoffet maksimale temperatur, såfremt det er opvarmet, er større end 20 % men mindre end 80 %, medmindre råtankene er opdelt i rum på højst 7500 liter ved hjælp af mellembunde eller skvulpeplader,b) hvis der på den udvendige del af råtanken eller driftsudstyret er rester af stof fra tidligere transporter,c) hvis de lækker eller er skadet i en sådan udstrækning, at funktionen af UN-tanken eller dens løfte- eller sikringsanordninger kan være påvirket, ellerd) hvis ikke driftsudstyret er blevet kontrolleret og fundet i god driftsmæssig stand.4.2.1.9.7. Gaffelindføringsåbninger på UN-tanke skal være tillukket, når tanken fyldes. Denne bestemmelse vedrører ikke UN-tanke, der i henhold til punkt 6.7.3.13.4 ikke behøver at være indrettet, så gaffelindføringsåbningerne kan tillukkes.4.2.1.10. Yderligere bestemmelser for transport af stoffer i klasse 3 i UN-tanke4.2.1.10.1. Alle UN-tanke, der er beregnet til transport af brandfarlige væsker, skal være lukket og udstyret med trykaflastningsanordninger i overensstemmelse med underafsnittene 6.7.2.8-6.7.2.15.4.2.1.10.1.1. Der kan anvendes åbne udluftningssystemer til UN-tanke, der udelukkende er beregnet til anvendelse på land, hvis det er tilladt i henhold til kapitel 4.3.4.2.1.11. Yderligere bestemmelser for transport af stoffer i klasse 4.1 (andre end selvnedbrydende stoffer), 4.2 eller 4.3 i UN-tanke(Reserveret)ANM.:Med hensyn til selvnedbrydende stoffer i klasse 4.1 henvises til punkt 4.2.1.13.1.4.2.1.12. Yderligere bestemmelser for transport af stoffer i klasse 5.1 i UN-tanke(Reserveret)4.2.1.13. Yderligere bestemmelser for transport af stoffer i klasse 5.2 og selvnedbrydende stoffer i klasse 4.1 i UN-tanke4.2.1.13.1. Hvert stof skal være afprøvet, og en rapport skal indsendes til godkendelse hos den kompetente myndighed i oprindelseslandet. En meddelelse herom skal sendes til den kompetente myndighed i destinationslandet. Meddelelsen skal indeholde relevante transportinformationer og rapporten med prøvningsresultaterne. De prøvninger som skal foretages, skal omfatte dem som er nødvendige for:a) at påvise foreneligheden for alle materialer, der normalt kommer i kontakt med stoffet under transport, ogb) at fremskaffe data for konstruktionen af trykaflastningsanordninger og aflastningsanordninger for nødsituationer under hensyn til UN-tankens konstruktionsmæssige karakteristika.I rapporten skal eventuelle yderligere betingelser, der skal opfyldes for at opnå en sikker transport, tydeligt beskrives.4.2.1.13.2. De følgende bestemmelser er gældende for UN-tanke, der er beregnet til transport af type F organiske peroxider eller type F selvnedbrydende stoffer med en selvaccelererende nedbrydningstemperatur (SADT) på 55 °C eller højere. I tilfælde af at bestemmelserne er i modstrid med bestemmelserne i afsnit 6.7.2, er bestemmelserne her de gældende. Nødsituationer, der skal tages hensyn til, er selvaccelererende nedbrydning af stoffet og omslutning af flammer som beskrevet i punkt 4.2.1.13.8.4.2.1.13.3. De yderligere bestemmelser, der er gældende for transport af organiske peroxider eller selvnedbrydende stoffer med en SADT under 55 °C i UN-tanke, skal fastsættes af den kompetente myndighed i oprindelseslandet. Meddelelse herom skal sendes til den kompetente myndighed i destinationslandet.4.2.1.13.4. UN-tanke skal være konstrueret til et prøvningstryk på mindst 0,4 MPa (4 bar).4.2.1.13.5. UN-tanke skal være udstyret med temperaturfølere.4.2.1.13.6. UN-tanke skal være udstyret med trykaflastningsanordninger og nødaflastningsanordninger. Der kan endvidere anvendes vakuumventiler. Trykaflastningsanordninger skal virke ved tryk, der fastlægges i overensstemmelse med både stoffets egenskaber og UN-tankens konstruktionsmæssige karakteristika. Smeltesikringer må ikke indgå i råtanken.4.2.1.13.7. Trykaflastningsanordninger skal være udført som fjederbelastede ventiler for at forhindre en væsentlig trykopbygning indeni UN-tanken, som skyldes nedbrydningsprodukter og dampe, der frigives ved en temperatur på 50 °C. Ventilernes kapacitet og åbningstryk bestemmes på grundlag af prøvningsresultaterne efter 4.2.1.13.1. Åbningstrykket må under ingen omstændigheder være valgt således, at væsken kan løbe ud af ventilen/ventilerne, hvis UN-tanken skulle vælte.4.2.1.13.8. Nødaflastningsanordninger kan være udført som fjerderbelastede ventiler eller af den type, der sprænger, eller en kombination af disse to. De skal være konstrueret til at udlufte alle nedbrydningsprodukter og dampe, der udvikles i en periode på mindst en time, når UN-tanken er omspændt af flammer, som beregnet efter følgende formel:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>hvorq= varmeabsorption [W]A= areal under væske [m2]F= isoleringsfaktorF= 1 for ikke-isolerede tanke;for isolerede tanke beregnes F af følgende formel:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>hvorK= varmeledningsevnen af isoleringslaget [W [cong    ] m-1 [cong    ] K-1]L= tykkelsen af isoleringslaget [m]U= K/L = isoleringens varmeoverførelseskoefficient [W [cong    ] m-2 [cong    ] K-1]T= Stoffets temperatur ved udløsningsbetingelserne [K]Åbningstrykket for nødaflastningsanordninger skal være højere end det i punkt 4.2.1.13.7 anførte og være baseret på prøvningsresultaterne efter punkt 4.2.1.13.1. Nødaflastningsanordninger skal være således indrettet, at det maksimale tryk i tanken aldrig overstiger tankens prøvningstryk.ANM.:Et eksempel på en metode til bestemmelse af størrelsen af nødaflastningsanordninger findes i Appendiks 5 i "Manual of Tests and Criteria".4.2.1.13.9. Med hensyn til isolerede UN-tanke skal kapaciteten og indstillingen af nødaflastningsanordningerne bestemmes med den antagelse, at der sker et isolationstab på 1 % af overfladen.4.2.1.13.10. Vakuumventiler og fjederbelastede ventiler skal være udstyret med flammefælde. Der skal tages hensyn til, at ventilernes aflastningskapacitet reduceres som følge af flammefældens tilstedeværelse.4.2.1.13.11. Driftsudstyr såsom ventiler og den ydre rørføring skal være arrangeret således, at der ikke forbliver stofrester i disse efter fyldning af UN-tanken.4.2.1.13.12. UN-tanke kan enten være isoleret eller beskyttet af en solskærm. Såfremt SADT for stofferne i UN-tanken er 55 °C eller mindre, eller såfremt UN-tanken er konstrueret af aluminium, skal UN-tanken være fuldstændig isoleret. Den ydre overflade skal være udført i hvidt eller blankt metal.4.2.1.13.13. Fyldningsgraden må ikke overstige 90 % ved 15 °C.4.2.1.13.14. Mærkningen i henhold til punkt 6.7.2.20.2 skal inkludere UN-nummeret og det tekniske navn med den tilladte koncentration for det pågældende stof.4.2.1.13.15. Organiske peroxider og selvnedbrydende stoffer, som er specifikt nævnt i tankanvisning T23 i punkt 4.2.4.2.6, må transporteres i UN-tanke.4.2.1.14. Yderligere bestemmelser for transport af stoffer i klasse 6.1 i UN-tanke(Reserveret)4.2.1.15. Yderligere bestemmelser for transport af stoffer i klasse 7 i UN-tanke4.2.1.15.1. UN-tanke, der anvendes til transport af radioaktive stoffer, må ikke anvendes til transport af andet gods.4.2.1.15.2. Fyldningsgraden for UN-tanke må højst være 90 % eller alternativt andre værdier, der er godkendt af den kompetente myndighed.4.2.1.16. Yderligere bestemmelser for transport af stoffer i klasse 8 i UN-tanke4.2.1.16.1. Trykaflastningsanordninger på UN-tanke, der anvendes til transport af stoffer i klasse 8, skal efterses med intervaller på højst et år.4.2.1.17. Yderligere bestemmelser for transport af stoffer i klasse 9 i UN-tanke(Reserveret)4.2.2. Generelle bestemmelser for anvendelse af UN-tanke til transport af ikke-kølede fordråbede gasser4.2.2.1. Dette afsnit omhandler generelle bestemmelser vedrørende anvendelsen af UN-tanke til transport af ikke-kølede fordråbede gasser.4.2.2.2. UN-tanke skal opfylde kravene til konstruktion, fremstilling, eftersyn og prøvning, som er beskrevet i detaljer i afsnit 6.7.3. Ikke-kølede fordråbede gasser skal transporteres i UN-tanke, der er i overensstemmelser med tankanvisning T50, som er beskrevet i punkt 4.2.4.2.6, og i overensstemmelse med enhver særlig bestemmelse, der måtte være indikeret for specifikke ikke-kølede fordråbede gasser i kolonne (11) i tabel A i kapitel 3.2, og som er beskrevet i underafsnit 4.2.4.3.4.2.2.3. Under transport skal råtanken og råtankens driftsudstyr være tilstrækkelig beskyttet mod stød i længde og tværretningen og mod væltning. Såfremt råtanken og råtankens driftsudstyr er konstrueret på en sådan måde, at disse kan modstå stød og væltning, er den førnævnte beskyttelse ikke nødvendig. Eksempler på en sådan beskyttelse er givet i punkt 6.7.3.13.5.4.2.2.4. Visse ikke-kølede fordråbede gasser er kemisk ustabile. Disse stoffer må kun transporteres, hvis de nødvendige foranstaltninger er taget, for at forebygge stoffernes farlige nedbrydning, omdannelse eller polymerisation under transport. I denne forbindelse skal det især sikres, at UN-tanke ikke indeholder ikke-kølede fordråbede gasser, der kan være skyld i, at sådanne reaktioner fremmes.4.2.2.5. Medmindre navnene på de gasser, der bliver transporteret, fremgår af metalpladen i henhold til punkt 6.7.3.16.2, skal en kopi af det certifikat, der er beskrevet i punkt 6.7.3.14.1, fremvises efter anmodning fra en kompetent myndighed eller et organ, der er anerkendt af denne myndighed, og skal kunne tilvejebringes af afsenderen, modtageren eller agenten, alt efter hvad der er mest passende.4.2.2.6. Tomme UN-tanke, der ikke er rengjorte eller udluftede for gasser, skal opfylde de samme bestemmelser som fyldte UN-tanke med den pågældende ikke-kølede fordråbede gas.4.2.2.7. Fyldning4.2.2.7.1. Inden påfyldning skal afsenderen sikre, at den anvendte UN-tank er godkendt til at transportere den pågældende ikke-kølede fordråbede gas, og at den ikke bliver fyldt med ikke-kølede fordråbede gasser, som ved kontakt med materialer i råtanken, pakninger, driftsudstyr og eventuelle foringer vil kunne indgå i en farlig reaktion med dem og danne farlige produkter eller svække materialet i betydelig grad. Temperaturen af den ikke-kølede fordråbede gas skal under påfyldning ligge inden for grænserne af konstruktionens beregnede temperaturinterval.4.2.2.7.2. Den maksimale vægt af ikke-kølede fordråbede gas per liter af tankens kapacitet (kg/l) må ikke overstige massefylden af den ikke-kølede fordråbede gas ved 50 °C multipliceret med 0,95. UN-tanken må ydermere ikke være fuldstændig fyldt med væske ved 60 °C.4.2.2.7.3. UN-tanke må ikke fyldes over deres største tilladelige bruttovægt og over den største tilladelige nettovægt, som er fastsat for hver enkelt gas, som skal transporteres.4.2.2.8. UN-tanke må ikke benyttes til transporta) med en fyldningsgrad, der kan føre til uacceptable hydrauliske kræfter på grund af væsken bevægelser indeni UN-tanken, ellerb) hvis de lækker, ellerc) hvis de er skadet i en sådan udstrækning, at funktionen af UN-tanken eller dens løfte- eller sikringsanordninger kan være påvirket, ellerd) hvis ikke driftsudstyret er blevet kontrolleret og fundet i god driftsmæssig stand.4.2.2.9. Gaffelindføringsåbninger på UN-tanke skal være tillukket, når tanken fyldes. Denne bestemmelse vedrører ikke UN-tanke, der i henhold til punkt 6.7.4.12.4 ikke behøver at være indrettet, så gaffelindføringsåbningerne kan tillukkes.4.2.3. Generelle bestemmelser for anvendelsen af UN-tanke til transport af kølede fordråbede gasser4.2.3.1. Dette afsnit omhandler generelle bestemmelser vedrørende anvendelsen af UN-tanke til transport af kølede fordråbede gasser.4.2.3.2. UN-tanke skal opfylde kravene til konstruktion, fremstilling, eftersyn og prøvning, som er beskrevet i detaljer i afsnit 6.7.4. Kølede fordråbede gasser skal transporteres i UN-tanke, der er i overensstemmelser med tankanvisning T75, som er beskrevet i punkt 4.2.4.2.6, og i overensstemmelse med de særlige bestemmelser, der er indikeret for hver stof i kolonne (11) i tabel A i kapitel 3.2, og som er beskrevet i underafsnit 4.2.4.3.4.2.3.3. Under transport skal råtanken og råtankens driftsudstyr være tilstrækkelig beskyttet mod stød i længde og tværretningen og mod væltning. Såfremt råtanken og råtankens driftsudstyr er konstrueret på en sådan måde, at disse kan modstå stød og væltning, er den førnævnte beskyttelse ikke nødvendig. Eksempler på en sådan beskyttelse er givet i punkt 6.7.4.12.5.4.2.3.4. Medmindre navnene på de gasser, der bliver transporteret, fremgår af metalpladen i henhold til punkt 6.7.4.15.2, skal en kopi af det certifikat, der er beskrevet i punkt 6.7.4.13.1, fremvises efter anmodning fra en kompetent myndighed eller et organ, der er anerkendt af denne myndighed, og skal kunne tilvejebringes af afsenderen, modtageren eller agenten, alt efter hvad der er mest passende.4.2.3.5. Tomme UN-tanke, der ikke er rengjorte eller udluftede for gas, skal opfylde de samme bestemmelser som fyldte UN-tanke med det pågældende stof.4.2.3.6. Fyldning4.2.3.6.1. Inden påfyldning skal afsenderen sikre, at den anvendte UN-tank er godkendt til at transportere den pågældende kølede fordråbede gas, og at den ikke bliver fyldt med kølede fordråbede gasser, som ved kontakt med materialer i råtanken, pakninger, driftsudstyr og eventuelle foringer vil kunne indgå i en farlig reaktion med dem og danne farlige produkter eller svække materialet i betydelig grad. Temperaturen af den kølede fordråbede gas skal under påfyldning ligge inden for grænserne af konstruktionens beregnede temperaturinterval.4.2.3.6.2. Ved fastlæggelse af den initiale fyldningsgrad skal der tages hensyn til den nødvendige holdetid under den planlagte transport inklusive enhver forsinkelse, der måtte opstå. Den initiale fyldningsgrad af UN-tanken skal være således, at hvis temperaturen af indholdet (bortset fra helium) bliver hævet til en temperatur, ved hvilken damptrykket er lig med det højeste tilladte arbejdstryk (MAWP), så må væske ikke optage mere end 98 % af volumen, jf. dog punkt 4.2.3.6.3 og 4.2.3.6.4.4.2.3.6.3. UN-tanke, der er beregnet til transport af helium, kan fyldes op til men ikke over indløbet af trykaflastningsanordningen.4.2.3.6.4. Hvis den forventede transporttid er betydelig kortere end holdetiden, kan det efter godkendelse fra den kompetente myndighed tillades, at der anvendes en højere initial fyldningsgrad.4.2.3.7. Faktisk holdetid4.2.3.7.1. Den faktiske holdetid skal beregnes for hver transport i overensstemmelse med en metode, der er anerkendt af den kompetente myndighed, på basis af følgende:a) Referenceholdetiden for den kølede fordråbede gas, der skal transporteres (se punkt 6.7.4.2.8.1) (som angivet på pladen ifølge punkt 6.7.4.15.1).b) Den faktiske fyldningsmassefylde.c) Det faktiske fyldningstryk.d) Det laveste tryk, som trykaflastninsganordningen/-anordningerne er indstillet til.4.2.3.7.2. Den faktiske holdetid skal mærkes enten på selve tanken eller på en metalplade, der er holdbart fastgjort til UN-tanken, i overensstemmelse med punkt 6.7.4.15.2.4.2.3.8. UN-tanke må ikke benyttes til transporta) med en fyldningsgrad, der kan føre til uacceptable hydrauliske kræfter på grund af væskens bevægelser indeni UN-tanken, ellerb) hvis de lækker, ellerc) hvis de er skadet i en sådan udstrækning, at funktionen af UN-tanken eller dens løfte- eller sikringsanordninger kan være påvirket, ellerd) hvis ikke driftsudstyret er blevet kontrolleret og fundet i god driftsmæssig stand, ellere) hvis den faktiske holdetid for den transporterede kølede fordråbede gas ikke er blevet fastsat i overensstemmelse med underafsnit 4.2.3.7 og UN-tanken er mærket i overensstemmelse med punkt 6.7.4.15.2, ellerf) hvis transporttiden medregnet de forsinkelser, der måtte opstå, overskrider den faktiske holdetid.4.2.3.9. Gaffelindføringsåbninger på UN-tanke skal være tillukket, når tanken fyldes. Denne bestemmelse vedrører ikke UN-tanke, der i henhold til punkt 6.7.4.12.4 ikke behøver at være indrettet, så gaffelindføringsåbningerne kan tillukkes.4.2.4. Tankanvisninger og særlige bestemmelser for UN-tanke4.2.4.1. Generelt4.2.4.1.1. Dette afsnit indeholder de tankanvisninger og særlige bestemmelser vedrørende UN-tanke for farligt gods, det er tilladt at transportere i UN-tanke. Hver tankanvisning er kendetegnet ved en alfanumerisk betegnelse (f.eks. T1). Af kolonne (10) i tabel A i kapitel 3.2 fremgår det, hvilken tankanvisning der skal anvendes ved transport af det enkelte stof, som det er tilladt at transportere i UN-tanke. Såfremt der i kolonne (10) ikke fremgår nogen tankanvisning for et specifikt stof, da er transport af stoffet i UN-tanke ikke tilladt, medmindre en kompetent myndighed har godkendt dette, jf. underafsnit 6.7.1.3. Særlige bestemmelser for UN-tanke er angivet for specifikke stoffer i kolonne (11) i tabel A i kapitel 3.2. Alle særlige bestemmelser for UN-tanke er kendetegnet ved en alfanumerisk betegnelse (f.eks. TP1). I underafsnit 4.2.4.3 findes en fortegnelse over særlige bestemmelser for UN-tanke.4.2.4.2. Tankanvisninger4.2.4.2.1. Tankanvisninger finder anvendelse for farligt gods i klasse 2 til 9. Tankanvisninger giver specifikke oplysninger om de bestemmelser for UN-tanke, der gælder for de pågældende stoffer. Disse bestemmelser skal opfyldes i tillæg til de generelle bestemmelser i dette kapitel og de generelle bestemmelser i kapitel 6.7.4.2.4.2.2. I tankanvisninger for UN-tanke til stoffer i klasse 3 til 9 er angivet det mindste prøvningstryk, den mindste vægtykkelse af råtanken (for referencestål), krav til bundåbninger og krav til trykaflastningsanordninger. I tankanvisning T23 findes en fortegnelse over de selvnedbrydende stoffer i klasse 4.1 og organiske peroxider i klasse 5.2, det er tilladt at transportere i UN-tanke, sammen med de relevante kontrol- og nødtemperaturer.4.2.4.2.3. Ikke-kølede fordråbede gasser er tilordnet tankanvisning T50. Af T50 fremgår de højeste tilladte arbejdstryk, krav til bundåbninger under væskeniveau, krav til trykaflastningsanordninger og krav til fyldningsgraden for ikke-kølede fordråbede gasser, som det er tilladt at transportere i UN-tanke.4.2.4.2.4. Kølede fordråbede gasser er tilordnet tankanvisning T75.4.2.4.2.5. Fastlæggelse af den relevante tankanvisningNår en specifik tankanvisning er angivet i kolonne (10) i tabel A i kapitel 3.2 for et givet stof, er det også tilladt at anvende UN-tanke med et højere minimumsprøvningstryk, tykkere vægtykkelse og strengere krav til bundåbning og trykaflastnigsanordninger. Følgende retningslinjer anviser hvilken UN-tank, som kan anvendes til transport af de enkelte stoffer.>TABELPOSITION>4.2.4.2.6. Tankanvisninger>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>4.2.4.3. Særlige bestemmelser for UN-tankeSærlige bestemmelser for UN-tanke er gældende for visse stoffer og indikerer bestemmelser, som er et tillæg til eller træder i stedet for dem, der er anført i tankanvisningerne eller bestemmelserne i kapitel 6.7. Særlige bestemmelser for UN-tanke er kendetegnet ved en alfanumerisk betegnelse, der begynder med forkortelsen "TP" (engelsk: tank provision), og er anført for visse stoffer i kolonne (11) i tabel A i kapitel 3.2. Følgende er en liste over særlige bestemmelser for UN-tanke:>TABELPOSITION>KAPITEL 4.3Anvendelse af tankvogne, aftagelige tanke, tankcontainere og tankveksellad med råtanke af metalliske materialer samt batterivogne og MEGC'erANM.:UN-tanke er beskrevet i kapitel 4.2, tankcontainere med fiberforstærkede plasttanke er beskrevet i kapitel 4.4.4.3.1. Anvendelsesområde4.3.1.1. Bestemmelser, som breder sig over hele siden, finder anvendelse på både tankvogne, aftagelige tanke, batterivogne, tankcontainere, tankveksellad og MEGC'er. Bestemmelser i en enkelt spalte finder alene anvendelse på:- Tankvogne, aftagelige tanke og batterivogne (venstre kolonne).- Tankcontainere, tankveksellad og MEGC'er (højre kolonne).4.3.1.2. Disse bestemmelser finder anvendelse på:>TABELPOSITION>som bruges til transport af gasformige, flydende, pulverformige eller granulerede stoffer.4.3.1.3. Afsnit 4.3.2 indeholder de bestemmelser, som finder anvendelse på tankvogne, aftagelige tanke, tankcontainere og tankveksellad til transport af stoffer hørende til alle klasser og batterivogne og MEGC'er til transport af gasser hørende til klasse 2. Afsnit 4.3.3 og 4.3.4 indeholder særlige bestemmelser, som supplerer eller ændrer bestemmelserne i afsnit 4.3.2.4.3.1.4. Kapitel 6.8 indeholder bestemmelser vedrørende konstruktion, udstyr, typegodkendelse, prøvning og mærkning.4.3.1.5. Overgangsbestemmelser vedrørende anvendelse af dette kapitel findes i afsnit:>TABELPOSITION>4.3.2. Bestemmelser, som finder anvendelse på alle klasser4.3.2.1. Anvendelse4.3.2.1.1. Stoffer, der er underlagt dette direktiv, må kun transporteres i tankvogne, aftagelige tanke, batterivogne, tankveksellad og MEGC'er, når der i kolonne (12) i tabel A i kapitel 3.2 er angivet en tankkode i henhold til punkterne 4.3.3.1.1 og 4.3.4.1.1.4.3.2.1.2. Den type tank, batterivogn og MEGC, som kræves, er angivet i kodeform i kolonne (12) i tabel A i kapitel 3.2. Disse identifikationskoder består af bogstaver og tal i en bestemt rækkefølge. I punkt 4.3.3.1.1 (når det transporterede stof hører til klasse 2) og i punkt 4.3.4.1.1 (når det transporterede stof hører til klasse 3 til 9) forklares det, hvordan de fire dele af koden skal læses(24).4.3.2.1.3. Typen, som kræves i henhold til punkt 4.3.2.1.2, er underlagt de lempeligste konstruktionskrav, som kan godkendes til det omhandlede farlige stof, medmindre andet er foreskrevet i dette kapitel eller kapitel 6.8. Der kan anvendes tanke med koder, der foreskriver et højere beregnet minimumstryk, eller strengere krav vedrørende fyldnings- eller tømningsåbninger eller sikkerhedsventiler/-anordninger (se punkt 4.3.3.1.1 vedrørende klasse 2 og punkt 4.3.4.1.1 vedrørende klasserne 3 til 9).4.3.2.1.4. For nogle stoffer er tanke, batterivogne og MEGC'er underlagt yderligere bestemmelser, der er anført som særlige bestemmelser i kolonne (13) i tabel A i kapitel 3.2.4.3.2.1.5. Tanke, batterivogne og MEGC'er må kun transportere farlige stoffer, som de i henhold til punkt 6.8.2.3.1 er godkendt til, og som ved kontakt med råtankens, pakningernes, udstyrets og beskyttelsesforingernes materialer ikke kan reagere på farlig måde (se definitionen af "farlig reaktion" i afsnit 1.2.1), danne farlige produkter eller svække disse materialer betydeligt(25).4.3.2.1.6. Der må ikke transporteres fødevarer i tanke til farlige stoffer, medmindre de nødvendige forholdsregler er truffet med henblik på at afværge farer for den offentlige sundhed.4.3.2.2. Fyldningsgrad4.3.2.2.1. Nedenstående fyldningsgrader må ikke overskrides for tanke til transport af væsker ved den omgivende temperatur:a) for brandfarlige stoffer uden yderligere risici (f.eks. giftige eller ætsende), i tanke med udluftningssystem eller sikkerhedsventiler (også hvis der er anbragt en sprængskive foran):>REFERENCE TIL EN GRAFIK>b) for giftige eller ætsende stoffer (uanset om de er brandfarlige) i tanke med udluftningssystem eller sikkerhedsventiler (også hvis der er anbragt en sprængskive foran):>REFERENCE TIL EN GRAFIK>c) for brandfarlige og for mindre giftige eller svagt ætsende stoffer (uanset om de er brandfarlige) i hermetisk lukkede tanke uden sikkerhedsanordning:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>d) for meget giftige, giftige, stærkt ætsende eller ætsende stoffer (uanset om de er brandfarlige) i hermetisk lukkede tanke uden sikkerhedsanordning:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>4.3.2.2.2. I ovenstående formler er α væskens gennemsnitlige rumudvidelseskoefficient mellem 15 °C og 50 °C, dvs. ved en maksimal temperaturforskel på 35 °C.α beregnes ved hjælp af formlen:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>hvor d15 og d50 er væskens massefylde ved henholdsvis 15 °C og 50 °C, og hvorer væskens gennemsnitstemperatur ved påfyldning.4.3.2.2.3. Bestemmelserne i punkterne 4.3.2.2.1 a)-d) finder ikke anvendelse på tanke, hvis indhold under transporten holdes på en temperatur på over 50 °C ved hjælp af en opvarmningsanordning. I så fald skal fyldningsgraden ved afsendelsen være således, og temperaturen skal reguleres således, at tanken under hele transporten højst er fyldt til 95 % af kapaciteten, og fyldningstemperaturen ikke overskrides.4.3.2.2.4.>TABELPOSITION>4.3.2.3. Drift4.3.2.3.1. Råtankens vægtykkelse må ikke på noget tidspunkt under anvendelse være mindre end den minimumsværdi, som er foreskrevet i:>TABELPOSITION>4.3.2.3.2.>TABELPOSITION>4.3.2.3.3. Under fyldning og tømning af tanke, batterivogne og MEGC'er skal der træffes passende forholdsregler til at hindre udslip af farlige mængder gasser eller dampe. Tanke, batterivogne og MEGC'er skal være lukket på en sådan måde, at indholdet ikke utilsigtet løber ud. Åbninger på tanke med bundtømning skal være lukket med propper med gevind, blindflanger eller lige så effektive anordninger. Påfylderen skal efter fyldning af tanken kontrollere, at tankenes, batterivognenes og MEGC'ernes lukkeanordninger er tætte. Dette gælder især for den øverste del af stigrøret.4.3.2.3.4. Hvis flere lukkeanordninger er seriemonteret, skal lukkeanordningen nærmest det transporterede stof lukkes først.4.3.2.3.5. Under transporten må der ikke findes farlige rester af det påfyldte stof på ydersiden af tanken.4.3.2.3.6. Stoffer, der kan reagere farligt med hinanden, må ikke transporteres i tilstødende rum i tanke.Stoffer, der kan reagere farligt med hinanden, kan transporteres i tilstødende rum i tanke, forudsat at disse rum er adskilt af en væg, hvis tykkelse er mindst lige så stor som tankens. Transport af disse stoffer er ligeledes tilladt, når de fyldte rum er adskilt af et hulrum eller et tomt tankrum.4.3.2.4. Tomme urensede tanke, batterivogne og MEGC'erANM.:De særlige bestemmelser TU1, TU2, TU4, TU16 og TU35 i 4.3.5 kan finde anvendelse på tomme urensede tanke, batterivogne og MEGC'er.4.3.2.4.1. Under transporten må der ikke findes farlige rester af det påfyldte stof på ydersiden af tanken.4.3.2.4.2. For at være godkendt til transport skal tomme urensede tanke, batterivogne og MEGC'er kunne lukkes på samme måde og være lige så tætte, som hvis de var fyldte.4.3.2.4.3. Såfremt tomme urensede tanke, batterivogne og MEGC'er ikke lukkes på samme måde og er lige så tætte, som hvis de var fyldte, og såfremt bestemmelserne i dette direktiv ikke kan opfyldes, skal de under behørig hensyntagen til tilstrækkelig sikkerhed transporteres til nærmeste egnede sted, hvor rengøring eller reparation er mulig.Transporten kan ske tilstrækkelig sikkert, hvis der er truffet passende forholdsregler til at tilvejebringe et sikkerhedsniveau, der er tilsvarende bestemmelserne i dette direktiv, og til at hindre ukontrolleret udslip af det farlige gods.4.3.2.4.4. Tomme urensede tankvogne, aftagelige tanke, batterivogne, tankcontainere, tankveksellad og MEGC'er må også transporteres efter udløbet af de i punkt 6.8.2.4.2 og 6.8.2.4.3 fastlagte perioder med henblik på at foretage eftersynet.4.3.3. Særlige bestemmelser, der finder anvendelse på klasse 24.3.3.1. Tankes kodning og hierarki4.3.3.1.1. Tankes, batterivognes og MEGC'ers kodningDe fire dele af koderne (tankkoderne) i kolonne (12) i tabel A i kapitel 3.2 har følgende betydning:>TABELPOSITION>ANM.: 1.Den særlige bestemmelse TU17 i kolonne (13) i tabel A i kapitel 3.2 for visse gasser betyder, at gassen kun må transporteres i batterivogn eller i MEGC.ANM.: 2.Det tryk, som er angivet på selve tanken eller på et skilt, må ikke være mindre end værdien af "X" eller det beregnede minimumstryk.4.3.3.1.2. Tankes hierarki>TABELPOSITION>Det tal, der er repræsenteret af "", skal være lig med eller større end det tal, der er repræsenteret af "*".ANM.:Dette hierarki tager ikke højde for særlige bestemmelser (se afsnit 4.3.5 og 6.8.4) for enkelte stoffer eller genstande.4.3.3.2. Fyldningsforhold og prøvningstryk4.3.3.2.1. Prøvningstrykket for tanke beregnet til transport af komprimerede gasser, der har en kritisk temperatur på under - 50 °C, skal være mindst 1,5 gange fyldningstrykket ved 15 °C.4.3.3.2.2. Prøvningstrykket for tanke beregnet til transport af:- komprimerede gasser, der har en kritisk temperatur på - 50 °C eller derover,- fordråbede gasser, der har en kritisk temperatur på under 70 °C, og- gasser opløst under trykskal være således, at det tryk, der opstår i tankens indhold ved 55 °C for tanke med varmeisolering eller 65 °C for råtanke uden varmeisolering, ikke må overstige prøvningstrykket, når tanken fyldes til den maksimale vægt af indholdet pr. liter kapacitet.4.3.3.2.3. Prøvningstrykket for tanke beregnet til transport af fordråbede gasser, der har en kritisk temperatur på 70 °C eller derover, skal:a) hvis tanken er varmeisoleret, mindst svare til væskens damptryk ved 60 °C, reduceret med 0,1 MPa (1 bar), dog mindst 1 MPa (10 bar),b) hvis tanken ikke er varmeisoleret, mindst svare til væskens damptryk ved 65 °C, reduceret med 0,1 MPa (1 bar), dog mindst 1 MPa (10 bar).Den maksimalt tilladte vægt af indhold pr. liter kapacitet beregnes som følger:Maksimal tilladt vægt af indhold pr. liter kapacitet = 0,95 × væskefasens massefylde ved 50 °C (i kg/liter).Desuden må dampfasen ikke forsvinde ved en temperatur på under 60 °C.Hvis tankene ikke er over 1,5 m i diameter, skal de i emballeringsforskrift P200 i underafsnit 4.1.4.1 anførte værdier for prøvningstrykket og den maksimalt tilladte vægt af indhold pr. liter kapacitet anvendes.4.3.3.2.4. Prøvningstrykket for tanke beregnet til transport af kølede, fordråbede gasser skal være mindst 1,3 gange det højeste tilladte arbejdstryk, som er angivet på tanken, dog mindst 300 kPa (3 bar) (overtryk). For tanke med vakuumisolering skal prøvningstrykket være mindst 1,3 gange det højeste tilladte arbejdstryk plus 100 kPa (1 bar).4.3.3.2.5. Tabel over gasser og gasblandinger, der må transporteres i tankvogne, batterivogne, aftagelige tanke, tankcontainere og MEGC'er, med angivelse af minimumsprøvningstryk for tanke og i det relevante omfang den maksimalt tilladte vægt af indhold pr. liter kapacitetFor gasser og gasblandinger klassificeret under n.o.s.-betegnelser skal værdierne for prøvningstryk og maksimal tilladt vægt af indhold pr. liter kapacitet foreskrives af den sagkyndige, som er godkendt af den kompetente myndighed.Når råtanke til komprimerede gasser eller fordråbede gasser, der har en kritisk temperatur på over - 50 °C og under 70 °C, har været underkastet et prøvningstryk, der er lavere end vist i tabellen, og tankene er varmeisoleret, kan en lavere maksimumbelastning foreskrives af den sagkyndige, som er godkendt af den kompetente myndighed, forudsat at det tryk, der opstår i tankens indhold ved 55 °C, ikke overstiger det prøvningstryk, der er stemplet på tanken.>TABELPOSITION>4.3.3.3. Drift4.3.3.3.1. Når tanke, batterivogne eller MEGC'er er godkendt til forskellige gasser, skal en ændring i anvendelsen omfatte tømning, rensning og udluftning i det omfang, det er nødvendigt med henblik på sikker drift.4.3.3.3.2. Når tanke, batterivogne eller MEGC'er overdrages til transport, må kun de i punkt 6.8.3.5.6 anførte oplysninger, der gælder for den påfyldte eller netop aftømte gas, være synlige. Alle oplysninger vedrørende andre gasser skal være tildækket (se UIC-fiche 573 VE).4.3.3.3.3. Alle elementer i en batterivogn eller en MEGC skal indeholde samme gas.4.3.3.4.>TABELPOSITION>4.3.3.4.1.>TABELPOSITION>4.3.3.4.2.>TABELPOSITION>4.3.3.4.3.>TABELPOSITION>4.3.4. Særlige bestemmelser, der finder anvendelse på klasse 3 til 94.3.4.1. Tankes kodning og hierarki samt systematisk fremgangsmåde for tanke4.3.4.1.1. Tankes kodningDe fire dele, der udgør koderne (tankkoderne), der er anført i kolonne (12) i tabel A i kapitel 3.2, har følgende betydning:>TABELPOSITION>4.3.4.1.2. Systematisk fremgangsmåde for tildeling af tankkoder til grupper af stoffer samt tankes hierarkiANM.:Visse stoffer og grupper af stoffer omfattes ikke af den systematiske fremgangsmåde, se punkt 4.3.4.1.3.>TABELPOSITION>ANM.:I hierarkiet af tanke tages der ikke højde for særlige bestemmelser, der måtte gælde for enkeltstoffer (se afsnittene 4.3.5 og 6.8.4).4.3.4.1.3. Følgende stoffer og grupper af stoffer, hvor et "(+)" er angivet i kolonne (12) i tabel A i kapitel 3.2, er underlagt særlige bestemmelser. I dette tilfælde må tankene ikke benyttes til andre stoffer og grupper af stoffer, og hierarkiet i punkt 4.3.4.1.2 finder ikke anvendelse (se også afsnit 6.8.4). Kravene for disse tanke er angivet med følgende tankkoder suppleret med de relevante særlige bestemmelser, som er angivet i kolonne (13) i tabel A i kapitel 3.2.a) Klasse 4.1:UN 2448 svovl, smeltet: kode LGBV.b) Klasse 4.2:UN 1381 phosphor, hvidt eller gult, tørt, under vand eller i opløsning, og UN 2447 PHOSPHOR, HVIDT eller GULT, SMELTET: kode L10DH.c) Klasse 4.3:UN 1389 ALKALIMETALAMALGAM, UN 1391 ALKALIMETALDISPERSION eller JORDALKALIMETALDISPERSION, UN 1392 JORDALKALIMETALAMALGAM, UN 1415 LITHIUM, UN 1420 KALIUMMETALLEGERINGER, UN 1421 ALKALIMETALLEGERING, FLYDENDE, N.O.S., UN 1422 KALIUM-NATRIUM-LEGERINGER, UN 1428 NATRIUM og UN 2257 KALIUM: kode L10BN.UN 1407 CAESIUM og UN 1423 RUBIDIUM: kode L10CH.d) Klasse 5.1:UN 1873 PERCHLORSYRE, vandig opløsning med mere end 50 vægt-% men mindre end 72 vægt-% ren syre: kode L4DN.UN 2015 HYDROGENPEROXID, VANDIG OPLØSNING, STABILISERET med mere end 70 % hydrogenperoxid: kode L4DV.UN 2015 HYDROGENPEROXID, VANDIG OPLØSNING, STABILISERET med mere end 60 % og højst 70 % hydrogenperoxid: kode L4BV.UN 2014 HYDROGENPEROXID, VANDIG OPLØSNING med mindst 20 %, men højst 60 % hydrogenperoxid, og UN 3149, HYDROGENPEROXID OG PEREDDIKESYRE, BLANDING, STABILISERET: kode L4BV.e) Klasse 5.2:UN 3109 ORGANISK PEROXID TYPE F, FLYDENDE: kode L4BN.UN 3110 ORGANISK PEROXID TYPE F, FAST: kode S4AN.f) Klasse 6.1:UN 1613 HYDROGENCYANID, VANDIG OPLØSNING med højst 20 % hydrogencyanid, og UN 3294 HYDROGENCYANID, OPLØSNING I ALKOHOL med højst 45 % hydrogencyanid: kode L15DH.g) Klasse 7:Alle stoffer: særlige tanke.Minimumskrav for væsker: kode L2,65CN, for faste stoffer: kode S2,65AN.Uanset de generelle krav i dette punkt kan tanke til radioaktive stoffer også bruges til transport af andet gods, forudsat at kravene i underafsnit 5.1.3.2 er opfyldt.h) Klasse 8:UN 1052 HYDROGENFLUORID, VANDFRI, og UN 1790 FLUSSYRE, med mere end 85 % hydrogenfluorid: kode L21DH.UN 1744 BROM eller BROM, OPLØSNING: kode L21DH.UN 1791 HYPOCHLORITOPLØSNING og UN 1908 CHLORITOPLØSNING: kode L4BV.4.3.4.2. Generelle bestemmelser4.3.4.2.1. Ved pålæsning af varme stoffer må temperaturen på tankens eller varmeisoleringens yderside ikke overstige 70 °C under transporten.4.3.4.2.2.>TABELPOSITION>4.3.4.2.3.>TABELPOSITION>4.3.5. Særlige bestemmelserFølgende særlige bestemmelser finder anvendelse, når de er angivet i kolonne (13) i tabel A i kapitel 3.2:>TABELPOSITION>KAPITEL 4.4Anvendelse af tankcontainere med fiberforstærkede plasttanke (tysk: "FVK"-tank/eng.: "FRP"-tank)ANM.:UN-tanke er beskrevet i kapitel 4.2, tankvogne, aftagelige tanke, tankcontainere og tankveksellad med råtank af metal samt batterivogne og MEGC'er er beskrevet i kapitel 4.3.4.4.1. GenereltTransport af farlige stoffer i tankcontainere med fiberforstærkede plasttanke er kun tilladt, såfremt følgende bestemmelser er opfyldt:a) stoffet er klassificeret i klasse 3, 5.1, 6.1, 6.2, 8 eller 9,b) stoffets damptryk er maksimum 110 kPa (1,1 bar) (absolut tryk) ved 50 °C,c) transport af stoffet i metalliske tanke er godkendt i henhold til underafsnit 4.3.2.1.1,d) det beregnede tryk, som er angivet for stoffet på plads nr. to i tankkoden i kolonne (12) i tabel A i kapitel 3.2, er højst 4 bar (se også punkt 4.3.4.1.1), oge) tanken opfylder de bestemmelser i kapitel 6.9, der finder anvendelse på transport af stoffet.4.4.2. Drift4.4.2.1. Bestemmelserne i punkterne 4.3.2.1.5-4.3.2.2.4, 4.3.2.3.3-4.3.2.3.6, 4.3.2.4.1, 4.3.2.4.2 og underafsnit 4.3.4.2 finder anvendelse.4.4.2.2. Det transporterede stofs temperatur må på påfyldningstidspunktet ikke overstige den maksimale driftstemperatur, som er angivet på den i afsnit 6.9.6 omtalte plade på tanken.4.4.2.3. Desuden gælder de særlige bestemmelser (TU) i afsnit 4.3.5, som angivet i kolonne (13) i tabel A i kapitel 3.2, såfremt disse bestemmelser også gælder ved transport i tanke af metal.Del 5BESTEMMELSER FOR FORSENDELSEKAPITEL 5.1Generelle bestemmelser5.1.1. Anvendelse og generelle bestemmelserDenne del indeholder bestemmelser om mærkning og dokumentation i forbindelse med forsendelser af farligt gods og godkendelse af forsendelser og forhåndsmeddelelser, hvor det er relevant.5.1.2. Brug af ekstra ydre emballage5.1.2.1. Ekstra ydre emballage skal være mærket og beklæbet for hver type farligt gods i den ekstra ydre emballage i overensstemmelse med kravene for kolli i kapitel 5.2, medmindre påskrifterne og faresedlerne for alt farligt gods i den ekstra ydre emballage er synlig. Hvis der kræves en bestemt fareseddel for forskellige kolli, skal den kun påsættes en gang.5.1.2.2. Hvert kolli med farligt gods i en ekstra ydre emballage skal opfylde alle gældende bestemmelser i dette direktiv. Hver emballages tilsigtede funktion må ikke på nogen måde hindres af den ekstra ydre emballage.5.1.2.3. Forbuddene mod sammenlæsning finder også anvendelse på disse ekstra ydre emballager.5.1.3. Tomme, urensede emballager (herunder IBC'er og storemballager), tanke, vogne og containere til bulktransport5.1.3.1. Tomme urensede emballager (herunder IBC'er og storemballager), tanke (herunder tankvogne, batterivogne, aftagelige tanke, UN-tanke, tankcontainere og MEGC'er), vogne og containere til bulktransport, som har indeholdt farligt gods hørende til de forskellige klasser bortset fra klasse 7, skal mærkes og forsynes med faresedler på samme måde, som hvis de var fyldte.ANM.:Mht. dokumentation, se kapitel 5.4.5.1.3.2. Tanke og IBC'er brugt til transport af radioaktive stoffer må ikke anvendes til opbevaring eller transport af andet gods, medmindre de er rengjort således, at niveauet af beta- og gamma-aktive stoffer samt alfa-aktive stoffer med lav toksicitet er under 0,4 Bq/cm2, og niveauet af alle andre alfa-aktive stoffer er under 0,04 Bq/cm2.5.1.4. SammenpakningNår to eller flere typer farligt gods pakkes sammen i den samme ydre emballage, skal kolliet være mærket i henhold til kravene for hvert stof eller hver genstand. Hvis den samme fareseddel kræves for forskelligt gods, skal den kun påsættes en gang.5.1.5. Generelle bestemmelser for klasse 75.1.5.1. Krav som skal være opfyldt før transport5.1.5.1.1. Krav som skal opfyldes før den første transport af et kolliFør den første transport af et kolli skal følgende krav være opfyldt:a) Hvis indeslutningssystemets konstruktionstryk overstiger 35 kPa (overtryk), skal det sikres, at indeslutningssystemet i hvert kolli opfylder de godkendte konstruktionskrav vedrørende systemets evne til at forblive intakt under dette tryk.b) For hvert kolli af type B(U), type B(M) og type C og for hvert kolli, som indeholder fissilt stof, skal det sikres, at effektiviteten af kolliets afskærmning, indeslutning samt, hvis det kræves, varmeoverførselsegenskaber og begrænsningssystem ligger inden for de grænseværdier, der gælder eller er fastlagt for den godkendte konstruktion.c) Kolli, som indeholder fissile stoffer, og hvori neutrongifte udtrykkeligt indgår som bestanddele af kolliet for at opfylde kravene i underafsnit 6.4.11.1, skal kontrolleres med henblik på at bekræfte tilstedeværelsen og fordelingen af disse neutrongifte.5.1.5.1.2. Krav som skal opfyldes før hver transport af et kolliFør hver transport af et kolli skal følgende krav være opfyldt:a) For hvert kolli skal det sikres, at alle krav i de relevante bestemmelser i dette direktiv er opfyldt.b) Det skal sikres, at løfteindretninger, der ikke opfylder kravene i underafsnit 6.4.2.2, er fjernet eller på anden måde gjort uanvendelige til at løfte kolliet i overensstemmelse med underafsnit 6.4.2.3.c) For hvert kolli af type B(U), type B(M) og type C og for hvert kolli, som indeholder fissilt stof, skal det sikres, at alle krav i godkendelsesattesterne er opfyldt.d) Hvert kolli af type B(U), type B(M) og type C skal tilbageholdes, indtil der er opnået en ligevægtstilstand, som er tilstrækkelig til at påvise, at kravene vedrørende temperatur og tryk er opfyldt, medmindre der foreligger en unilateral godkendelse af en undtagelse fra disse krav.e) For hvert kolli af type B(U), type B(M) og type C skal det ved eftersyn og/eller egnede prøvninger sikres, at alle lukkeanordninger, ventiler og andre åbninger i indeslutningssystemet, hvorigennem radioaktivt indhold kan slippe ud, er forsvarligt lukket og eventuelt forseglet på den måde, der blev anvendt ved påvisning af, at kravene i 6.4.8.7 er overholdt.f) For hvert radioaktivt stof i speciel form skal det sikres, at alle krav i godkendelsesattesten for radioaktivt stof i speciel form og de relevante bestemmelser i dette direktiv er opfyldt.g) For kolli, som indeholder fissile stoffer, skal målingen i henhold til punkt 6.4.11.4 b) og prøvningen til påvisning af kollienes lukning i henhold til underafsnit 6.4.11.7 udføres, hvis det er relevant.h) For hvert radioaktivt stof med lav spredningsrisiko skal det sikres, at alle krav i godkendelsesattesten og de relevante bestemmelser i dette direktiv er opfyldt.5.1.5.2. Godkendelse af transport og notifikation5.1.5.2.1. GenereltUd over godkendelse af kollikonstruktionen, som er beskrevet i kapitel 6.4, kræves også multilateral godkendelse af transporten under særlige omstændigheder (punkterne 5.1.5.2.2 og 5.1.5.2.3). Under visse omstændigheder er det også nødvendigt at give de kompetente myndigheder notifikation om en transport (punkt 5.1.5.2.4).5.1.5.2.2. TransportgodkendelserMultilateral godkendelse kræves for:a) transport af kolli af type B(M), der ikke opfylder kravene i underafsnit 6.4.7.5, eller som er konstrueret således, at der er mulighed for kontrolleret periodisk udluftning,b) transport af kolli af type B(M), som indeholder radioaktive stoffer med en aktivitet på over 3000 A1 eller 3000 A2 eller over 1000 TBq, hvorved den laveste af disse værdier er gældende, ogc) transport af kolli, som indeholder fissile stoffer, hvis summen af kritikalitetssikkerhedsindeksene for kolliene overstiger 50.En kompetent myndighed kan dog tillade transport til eller gennem sit land uden transportgodkendelse gennem en særlig bestemmelse i konstruktionsgodkendelsen (se punkt 5.1.5.3.1).5.1.5.2.3. Godkendelse af transport som særligt arrangementEn kompetent myndighed kan godkende bestemmelser, ifølge hvilke en forsendelse, der ikke opfylder alle relevante bestemmelser i dette direktiv, kan transporteres som særligt arrangement (se afsnit 1.7.4).5.1.5.2.4. NotifikationerNotifikation af de kompetente myndigheder kræves i følgende tilfælde:a) Før den første transport af et kolli, der kræver godkendelse fra en kompetent myndighed, skal afsenderen sikre sig, at genparter af alle relevante attester for den pågældende kollikonstruktion fremsendes til den kompetente myndighed i hvert af de lande, som berøres af transporten. Afsenderen er dog ikke forpligtet til at afvente bekræftelse af modtagelsen fra den kompetente myndighed, ligesom den kompetente myndighed ikke er forpligtet til at sende afsenderen en sådan bekræftelse.b) For hver af følgende former for transport:(i) Kolli af type C, som indeholder radioaktive stoffer med en aktivitet på over 3000 A1 eller 3000 A2, efter omstændighederne, eller over 1000 TBq, hvorved den laveste af disse værdier gælder,(ii) Kolli af type B(U), som indeholder radioaktive stoffer med en aktivitet på over 3000 A1 eller 3000 A2, efter omstændighederne, eller over 1000 TBq, hvorved den laveste af disse værdier gælder,(iii) Kolli af type B(M),(iv) Transport som særligt arrangement,skal afsenderen notificere den kompetente myndighed i hvert land, som berøres af transporten. Notifikationen skal være hver af de kompetente myndigheder i hænde, inden transporten påbegyndes, og om muligt mindst 7 dage i forvejen.c) Afsenderen er ikke forpligtet til at foretage særskilt notifikation, hvis de nødvendige oplysninger er indeholdt i ansøgningen om transportgodkendelse.d) Notifikation af forsendelsen skal indeholde:(i) tilstrækkelige oplysninger til at muliggøre identifikation af kolliet eller kolliene, herunder alle relevante attestnumre og identitetsmærker,(ii) oplysninger om afsendelsesdato, forventet ankomstdato og foreslået rute,(iii) navnet/navnene på det eller de radioaktive stof(fer) eller radionuklidet/radionukliderne,(iv) beskrivelser af det radioaktive stofs fysiske og kemiske tilstand, eller angivelse af, at der er tale m radioaktivt stof i speciel form eller radioaktivt stof med lav spredningsrisiko, og(v) det radioaktive indholds maksimale aktivitet under transporten i becquerel (Bq) med det tilhørende SI-præfiks (se underafsnit 1.2.2.1). For fissile stoffer kan det fissile stofs vægt i gram (g) eller multipla heraf angives i stedet for aktiviteten.5.1.5.3. Attester udstedt af den kompetente myndighed5.1.5.3.1. Attester udstedt af den kompetente myndighed kræves i følgende tilfælde:a) Konstruktioner af:(i) radioaktivt stof i speciel form,(ii) radioaktivt stof med lav spredningsrisiko,(iii) kolli, som indeholder 0,1 kg uranhexafluorid eller derover,(iv) alle kolli, som indeholder fissile stoffer, medmindre de er undtaget i henhold til underafsnit 6.4.11.2,(v) kolli af type B(U) og type B(M), og(vi) kolli af type C.b) Særlige arrangementer.c) Visse transporter (se punkt 5.1.5.2.2).Attesterne skal bekræfte, at de relevante krav er opfyldt, og tildele konstruktionen et identitetsmærke, hvis der er tale om en konstruktionsgodkendelse.Godkendelsesattester for kollikonstruktion og transport kan kombineres i en enkelt attest.Attester og ansøgninger om attester skal opfylde kravene i afsnit 6.4.23.5.1.5.3.2. Afsenderen skal være i besiddelse af en genpart af samtlige relevante attester samt en genpart af forskrifterne vedrørende korrekt lukning af kolliet og andre forberedelser til transporten før gennemførelse af en transport i henhold til attesterne.5.1.5.3.3. For kollikonstruktioner, som ikke kræver en attest udstedt af en kompetent myndighed, skal afsenderen på anmodning dokumentere over for den kompetente myndighed, at kollikonstruktionen opfylder alle relevante krav.5.1.5.4. Oversigt over krav vedrørende godkendelse og forhåndsmeddelelseANM.: 1.Før den første afsendelse af et kolli, hvis konstruktion kræver den kompetente myndigheds godkendelse, skal afsenderen sikre, at en kopi af godkendelsen for den pågældende konstruktion er blevet sendt til den kompetente myndighed i hvert land, som bliver berørt af transporten (se punkt 5.1.5.2.4 a)).ANM.: 2.Meddelelse er påkrævet, hvis indholdet overstiger 3 × 103 A1 eller 3 × 103 A2 eller 1000 TBq (se punkt 5.1.5.2.4 b)).ANM.: 3.Multilateral godkendelse af transport er påkrævet, hvis indholdet overstiger 3 × 103 A1 eller 3 × 103 A2eller 1000 TBq, eller hvis kontrolleret periodisk ventilering er tilladt (se underafsnit 5.1.5.2).ANM.: 4.Se bestemmelser vedrørende godkendelse og forhåndsmeddelelse for de pågældende kolli til det transporterede stof.>TABELPOSITION>KAPITEL 5.2Mærkning og beklæbning5.2.1. Mærkning af kolli med påskrifterANM.:Mht. mærkning i forbindelse med konstruktion, prøvning og godkendelse af emballager, storemballager, gasbeholdere og IBC'er, se del 6.5.2.1.1. Medmindre andet er fastlagt i dette direktiv, skal hvert kolli tydeligt og holdbart være påskrevet bogstaverne "UN" efterfulgt af det UN-nummer, som svarer til det indeholdte farlige gods. Hvis genstanden er uemballeret, skal påskriften fremgå af genstanden, stellet eller genstandens håndterings-, opbevarings- eller startanordning.5.2.1.2. Alle påskrifter på kolli, som kræves i henhold til dette kapitel:a) skal være umiddelbart synlige og læselige, ogb) skal kunne modstå forskellige vejrforhold, uden at funktionen nedsættes nævneværdigt.5.2.1.3. Bjærgningsemballager skal endvidere være påskrevet ordet "BJÆRGNING".5.2.1.4. IBC'er med en kapacitet på mere end 450 liter skal være forsynet med påskrifter på to modstående sider.5.2.1.5. Yderligere bestemmelser for gods hørende til klasse 1Kolli med gods hørende til klasse 1 skal endvidere være forsynet med den officielle godsbetegnelse som fastsat i henhold til afsnit 3.1.2. Påskriften, som skal være letlæselig og permanent, skal være på et officielt sprog i oprindelseslandet, og desuden, hvis dette sprog ikke er fransk, tysk, italiensk eller engelsk, da tillige på fransk, tysk, italiensk eller engelsk, medmindre de internationale tariffer eller aftaler mellem jernbanerne foreskriver noget andet.Ved militære forsendelser i henhold til afsnit 1.5.2, som transporteres som vognladning eller lukket ladning, må kolliene forsynes med de af den kompetente militære myndighed foreskrevne betegnelser i stedet for den officielle godsbetegnelse.5.2.1.6. Yderligere bestemmelser for gods hørende til klasse 2Genopfyldelige beholdere skal være påskrevet følgende oplysninger med letlæselig og holdbar skrift:a) UN-nummeret og den officielle godsbetegnelse for gassen eller gasblandingen som fastlagt i henhold til afsnit 3.1.2.Ved gasser klassificeret under en n.o.s.-betegnelse skal kun gassens UN-nummer og tekniske betegnelse(26) angives.Ved blandinger skal kun de to bestanddele, der udgør den største fare, angives.b) For komprimerede gasser påfyldt efter vægt samt fordråbede gasser, enten den maksimalt tilladte fyldningsvægt og tara for beholderen med beslag og tilbehør, som er monteret på fyldningstidspunktet, eller bruttovægten.c) Datoen (året) for det næste periodiske eftersyn.Disse oplysninger kan enten indgraveres eller angives på en holdbar informationsskive eller oplysningsseddel påsat beholderen eller angives med en holdbar og tydelig påskrift, f.eks. ved hjælp af trykning eller anden tilsvarende metode.ANM.1: Se også punkt 6.2.1.7.1.ANM.2: Mht. mærkning af ikke-genopfyldelige beholdere, se punkt 6.2.1.7.2.5.2.1.7. Særlige mærkningsbestemmelser (påskrifter) for gods hørende til klasse 75.2.1.7.1. Alle kolli skal på ydersiden af emballagen være tydeligt og holdbart påskrevet en angivelse af enten afsenderen eller modtageren eller begge.5.2.1.7.2. Alle kolli, bortset fra undtagelseskolli, skal på ydersiden af emballagen være tydeligt og holdbart påskrevet bogstaverne "UN" efterfulgt af UN-nummeret samt den officielle godsbetegnelse. For undtagelseskolli er kun bogstaverne "UN" efterfulgt af UN-nummeret nødvendige.5.2.1.7.3. Alle kolli med en bruttovægt på over 50 kg skal på ydersiden af emballagen være tydeligt og holdbart påskrevet oplysning om kolliets tilladte bruttovægt.5.2.1.7.4. Alle kolli, som er i overensstemmelse med:a) En industriel kollikonstruktion af type 1, type 2 eller type 3 skal på ydersiden af emballagen være tydeligt og holdbart påskrevet "TYPE IP-1", "TYPE IP-2" eller "TYPE IP-3".b) En industriel kollikonstruktion af type A skal på ydersiden af emballagen være tydeligt og holdbart påskrevet "TYPE A".c) En industriel kollikonstruktion af type 2, type 3 eller type A skal på ydersiden af emballagen være tydeligt og holdbart påskrevet nationalitetsmærket(27) for konstruktionens oprindelsesland og fabrikantens navn eller anden identifikation af emballagen, som kræves af den kompetente myndighed.5.2.1.7.5. Alle kolli, som er i overensstemmelse med en konstruktion, der er godkendt af den kompetente myndighed, skal på ydersiden af emballagen skal være tydeligt og holdbart påskrevet:a) det identitetsmærke, som den kompetente myndighed har tildelt konstruktionen,b) et serienummer, der muliggør entydig identifikation af hver emballage, som er i overensstemmelse med konstruktionen,c) "TYPE B(U)" eller "TYPE B(M)" for kollikonstruktioner af type B(U) eller type B(M), ogd) "TYPE C" for kollikonstruktioner af type C.5.2.1.7.6. Alle kolli, som er i overensstemmelse med en kollikonstruktion af type B(U), type B(M) eller type C, skal på ydersiden af den yderste vand- og brandbestandige beholder være tydeligt påskrevet symbolet, som er vist nedenfor. Dette skal være indgraveret eller indstemplet i beholderen eller være påført på anden måde, som sikrer modstandsdygtighed over for brand og vand.Symbol: Stiliseret trekløver, hvis proportioner er baseret på en cirkel i midten med radius X.X skal mindst være 4 mm.>PIC FILE= "L_2004121DA.066901.TIF">5.2.1.7.7. Beholdere eller emballagemateriale, der indeholder LSA-I- eller SCO-I-stoffer og transporteres under eneanvendelse i overensstemmelse med 4.1.9.2.3, skal på ydersiden være påskrevet enten "RADIOAKTIV LSA-I" eller "RADIOAKTIV SCO-I".5.2.2. Mærkning af kolli med faresedler og håndteringssedlerANM.:I forbindelse med mærkning betragtes små containere som kolli.5.2.2.1. Bestemmelser vedrørende mærkning med faresedler5.2.2.1.1. For hver genstand eller hvert stof, som er angivet i tabel A i kapitel 3.2, skal de i kolonne (5) angivne faresedler påsættes, medmindre andet fremgår af en særlig bestemmelse i kolonne (6).5.2.2.1.2. Permanent faremærkning, som nøjagtig svarer til de foreskrevne modeller, kan benyttes i stedet for faresedler.5.2.2.1.3.-5.2.2.1.5. (Reserveret)5.2.2.1.6. Hver fareseddel skal:a) påsættes den samme flade på kolliet, hvis kolliets mål muliggør dette; for kolli hørende til klasse 1 og 7 skal den påsættes tæt på påskriften, som angiver den officielle godsbetegnelse,b) være anbragt på kolliet på en sådan måde, at det ikke dækkes eller skjules af andre dele af emballagen, en anordning på emballagen eller andre faresedler eller påskrifter, ogc) påsættes ved siden af hinanden, når der kræves mere end en fareseddel.Når et kolli har en uregelmæssig form eller er for lille til, at en fareseddel kan påsættes på tilfredsstillende måde, kan faresedlen påsættes ved hjælp af et sikkert fastgjort mærke eller anden egnet metode.5.2.2.1.7. IBC'er med en kapacitet på mere end 450 liter skal forsynes med faresedler på to modstående sider.5.2.2.1.8. Særlige bestemmelser vedrørende mærkning af kolli indeholdende eksplosivstoffer og genstande med eksplosivstoffer ved transport af militære forsendelserVed militære forsendelser i henhold til afsnit 1.5.2, som transporteres som vognladning eller lukket ladning, behøver kolliene ikke at være forsynet med de i kapitel 3.2 tabel A kolonne (5) angivne faresedler, forudsat at de i afsnit 7.5.2 angivne sammenladningsforbud er respekteret på grundlag af angivelserne i transportdokumentet jf. punkt 5.4.1.2.1 f).5.2.2.1.9. Særlige bestemmelser vedrørende mærkning af selvnedbrydende stoffer og organiske peroxider med faresedlera) Faresedlen, som er i overensstemmelse med model nr. 4.1, angiver også, at produktet kan være brandfarligt, og der kræves derfor ingen fareseddel, som er i overensstemmelse med model nr. 3. Derudover skal der anvendes en fareseddel, som er i overensstemmelse med model nr. 1, for selvnedbrydende stoffer af for type B, medmindre den kompetente myndighed har givet dispensation til at denne fareseddel kan udelades i forbindelse med en bestemt emballage på grund af prøvningsresultater, som har vist, at de selvnedbrydende stoffer i emballagen ikke er eksplosive.b) Faresedlen, som er i overensstemmelse med model nr. 5.2, angiver også, at produktet kan være brandfarligt, og der kræves derfor ingen fareseddel, som er i overensstemmelse med model nr. 3. Derudover skal følgende faresedler påsættes:(i) En fareseddel, som er i overensstemmelse med model nr. 1 for organiske peroxider af type B, medmindre den kompetente myndighed har givet dispensation til at denne fareseddel kan udelades i forbindelse med en bestemt emballage på grund af prøvningsresultater, som har vist, at de selvnedbrydende stoffer i emballagen ikke er eksplosive,(ii) en fareseddel, som er i overensstemmelse med model nr. 8, kræves, når kriterierne for emballagegruppe I eller II i klasse 8 er opfyldt.For selvnedbrydende stoffer og organiske peroxider, som er nævnt ved navn, er de faresedler, som skal påsættes, angivet i listen i henholdsvis underafsnit 2.2.41.4 og 2.2.52.4.5.2.2.1.10. Særlige bestemmelser vedrørende mærkning med faresedler af kolli med smittefarlige stofferUd over faresedlen, som er i overensstemmelse med model nr. 6.2, skal kolli med smittefarlige stoffer være forsynet med enhver anden fareseddel, som kræves på grund af indholdets art.5.2.2.1.11. Særlige bestemmelser vedrørende mærkning med faresedler af radioaktive stoffer5.2.2.1.11.1. Medmindre andet er bestemt vedrørende store containere og tanke i overensstemmelse med punkt 5.3.1.1.3, skal alle kolli, ekstra ydre emballager (samleemballager) og containere, som indeholder radioaktive stoffer, være forsynet med mindst to faresedler, som er i overensstemmelse med enten model nr. 7A, 7B og 7C, alt efter kolliets, den ekstra ydre emballages eller containerens kategori (se punkt 2.2.7.8.4). Faresedlerne skal påsættes to modstående sider på ydersiden af kolliet eller på alle fire sider af containeren. Hver ekstra ydre emballage, som indeholder radioaktive stoffer, skal være forsynet med mindst to faresedler på to modstående sider på ydersiden af den ekstra ydre emballage. Derudover skal alle kolli, ekstra ydre emballager og containere, som indeholder fissile stoffer, bortset fra fissile stoffer, der er undtaget i henhold til underafsnit 6.4.11.2, være forsynet med faresedler, som er i overensstemmelse med model nr. 7E. Sådanne faresedler skal, når det er relevant, påsættes ved siden af faresedlerne for radioaktive stoffer. Faresedlerne må ikke dække påskrifter, som er angivet i 5.2.1. Alle mærkater, som ikke vedrører indholdet, skal fjernes eller dækkes til.5.2.2.1.11.2. Enhver fareseddel, som er i overensstemmelse med model nr. 7A, 7B og 7C, skal indeholde følgende oplysninger.a) Indhold:(i) Med undtagelse af LSA-I-stoffer, betegnelsen på radionuklidet eller radionukliderne som anført i tabel 2.2.7.7.2.1 med angivelse af de deri foreskrevne symboler. For blandinger af radionuklider skal de mest begrænsende nuklider opregnes, i det omfang pladsen på linjen tillader det. For LSA eller SCO skal gruppenummeret anføres efter betegnelsen på radionuklidet eller radionukliderne. Betegnelserne "LSA-II", "LSA-III", "SCO-I" og "SCO-II" skal anvendes til dette formål.(ii) For LSA-I-stoffer er betegnelsen "LSA-I" tilstrækkelig; navnet på radionuklidet er ikke nødvendigt.b) Aktivitet: Den maksimale aktivitet af det radioaktive indhold under transport udtrykt i becquerel (Bq) med det relevante SI-præfiks (se underafsnit 1.2.2.1). For fissile stoffer kan vægten i gram (g) eller multipla heraf angives i stedet for aktiviteten.c) For ekstra ydre emballager (samleemballager) og containere skal angivelserne af "indhold" og "aktivitet" på faresedlen indeholde de oplysninger, der kræves i henholdsvis a) og b) ovenfor, sammenlagt for hele indholdet af den pågældende ekstra ydre emballage eller container. Dog kan angivelsen på faresedler for ekstra ydre emballager eller containere, der indeholder sammenlæssede kolli med forskellige radionuklider, være: "Se transportdokumentet".d) Transportindeks: se punkterne 2.2.7.6.1.1 og 2.2.7.6.1.2 (der kræves ingen transportindeksangivelse for kategori I-HVID).5.2.2.1.11.3. Hver fareseddel, som er i overensstemmelse med model nr. 7E skal udfyldes med det kritikalitetssikkerhedsindeks (CSI), som er anført i godkendelsesattesten for det særlige arrangement eller godkendelsesattesten for kollikonstruktionen udstedt af den kompetente myndighed.5.2.2.1.11.4. For ekstra ydre emballager (samleemballager) og containere skal kritikalitetssikkerhedsindekset (CSI) på faresedlen indeholde de oplysninger, der kræves i henhold til punkt 5.2.2.1.11.3, sammenlagt for det fissile indhold i den ekstra ydre emballage eller containeren.5.2.2.1.12. Bestemmelser vedrørende mærkning med håndteringssedlerMed undtagelse af klasse 1 og 7 skal følgende kolli på to modstående sider være forsynet med håndteringssedler, der er i overensstemmelse med model nr. 11, som illustreret i punkt 5.2.2.2.2:- Kolli, som indeholder væsker i beholdere, hvis lukkeanordninger ikke er synlige udefra,- kolli, som indeholder ventilerede beholdere eller ventilerede beholdere uden ydre emballage, og- kolli, som indeholder kølede, fordråbede gasser.5.2.2.2. Bestemmelser vedrørende faresedler og håndteringssedler5.2.2.2.1. Faresedler og håndteringssedler skal opfylde nedenstående bestemmelser. Hvad angår farve, symboler og generelt format skal de være i overensstemmelse med de modeller, som er vist i punkt 5.2.2.2.2.5.2.2.2.1.1. Faresedler, skal have form som et kvadrat med en vinkel på 45o (rhombeformet) og måle mindst 100 mm × 100 mm. Deres linje skal have samme farve som symbolet, som er placeret 5 mm fra og parallelt med kanten. Håndteringssedler, som er i overensstemmelse med model nr. 11, skal have form som et rektangel og have standardformat A5 (148 × 210 mm). Såfremt kolliets størrelse kræver det, kan faresedlernes mål formindskes, forudsat at de til enhver tid er let læselige.5.2.2.2.1.2. Gasflasker hørende til klasse 2 kan på grund af deres form, retning og fastgørelsesmekanismer med henblik på transport være forsynet med faresedler, som svarer til dem, der er angivet i dette afsnit, men reduceret i størrelse i overensstemmelse med målene i henhold til standarden ISO 7225:1994, "Gas cylinders - Precautionary labels". Disse påsættes flaskernes ikke-cylindriske del (skulder).5.2.2.2.1.3. Faresedler er opdelt i to halvdele. Med undtagelse af nr. 1.4, 1.5 og 1.6 er den øverste halvdel forbeholdt billedsymbolet og den nederste halvdel tekst, klassenummer og forenelighedsgruppebogstav efter behov.ANM.:For faresedler for klasse 1, 2, 3, 5.1, 5.2, 7, 8 og 9 skal det relevante klassenummer vises i nederste hjørne. For faresedler for klasse 4.1, 4.2, 4.3, 6.1 og 6.2 skal kun cifferet 4 hhv. 6 vises i nederste hjørne (se punkt 5.2.2.2.2).5.2.2.2.1.4. Bortset fra nr. 1.4, 1.5 og 1.6 skal faresedler for klasse 1 i nederste halvdel vise stoffets eller genstandens underklassenummer og forenelighedsgruppebogstav. Faresedler for nr. 1.4, 1.5 og 1.6 viser underklassenummeret i øverste halvdel og forenelighedsgruppebogstavet i nederste halvdel.5.2.2.2.1.5. Hvis det på faresedler, bortset fra faresedler for stoffer hørende til klasse 7, vælges at indsætte tekst (bortset fra klassenummeret) på pladsen under symbolet, skal denne begrænses til oplysninger om risikoens art og forholdsregler, som skal træffes ved håndtering.5.2.2.2.1.6. Symbolerne, teksten og cifrene skal være letlæselige og holdbare og vises med sort på alle faresedler og håndteringssedler, bortset fra:a) faresedlen for klasse 8, hvor eventuel tekst og klassenummer skal vises med hvidt, ogb) faresedler med helt grøn, rød eller blå baggrund, hvor symbol, tekst og ciffer kan vises med hvidt.5.2.2.2.1.7. Alle faresedler og håndteringssedler skal kunne modstå forskellige vejrforhold, uden at funktionen nedsættes nævneværdigt.5.2.2.2.2. Modeller for faresedler og håndteringssedlerFaresedler>PIC FILE= "L_2004121DA.067201.TIF">>PIC FILE= "L_2004121DA.067301.TIF">>PIC FILE= "L_2004121DA.067401.TIF">>PIC FILE= "L_2004121DA.067402.TIF">>PIC FILE= "L_2004121DA.067403.TIF">>PIC FILE= "L_2004121DA.067501.TIF">>PIC FILE= "L_2004121DA.067601.TIF">>PIC FILE= "L_2004121DA.067602.TIF">>PIC FILE= "L_2004121DA.067701.TIF">KAPITEL 5.3Mærkning af containere, MEGC'er, tankcontainere, UN-tanke og vogneANM.:Mærkning af containere, MEGC'er, tankcontainere og UN-tanke til transport i en transportkæde, der omfatter søtransport, er også beskrevet i underafsnit 1.1.4.2.5.3.1. Mærkning med faresedler5.3.1.1. Generelle bestemmelser5.3.1.1.1. Containere, MEGC'er, tankcontainere, UN-tanke og vogne skal på ydersiden forsynes med faresedler i henhold til bestemmelserne i dette afsnit. Faresedlerne skal svare til de faresedler, der er angivet for det pågældende farlige indhold i kapitel 3.2 tabel A kolonne (5) og, hvor det er relevant, kolonne (6), og skal overholde specifikationerne i underafsnit 5.3.1.7.ANM.:Mht. rangersedler efter model 13 og 15, se afsnit 5.3.4.5.3.1.1.2. Hvad angår klasse 1, skal der ikke angives forenelighedsgrupper på faresedlerne, hvis vognen eller containeren transporterer stoffer eller genstande, der hører til to eller flere forenelighedsgrupper. Vogne eller containere, der transporterer stoffer eller genstande hørende til forskellige underklasser, skal kun forsynes med faresedler svarende til modellen for den farligste underklasse i nedenstående rækkefølge:1.1 (farligst), 1.5, 1.2, 1.3, 1.6, 1.4 (mindst farlig).Når stoffer med klassifikationskode 1.5D transporteres sammen med stoffer eller genstande hørende til underklasse 1.2, skal vognen eller containeren forsynes med faresedler for underklasse 1.1.På vogne og containere indeholdende kolli, som transporteres som militærforsendelse i henhold til afsnit 1.5.2 og hvor kolliene i henhold til punkt 5.2.2.1.8 ikke er forsynet med faresedler, skal anbringes de i kapitel 3.2 tabel A kolonne (5) angivne faresedler; på vogne skal faresedlerne være på begge langsider og på containere på alle 4 sider.5.3.1.1.3. Hvad angår klasse 7, skal faresedlen for den primære fare være i overensstemmelse med model 7D som angivet i 5.3.1.7.2. Denne fareseddel er ikke påkrævet for vogne eller containere, der transporterer undtagelseskolli.Når det for vogne, containere, MEGC'er, tankcontainere og UN-tanke kræves, at der påsættes både fareseddel 7D og den fareseddel for klasse 7, der er angivet i kapitel 3.2 tabel A kolonne (5), kan en forstørret udgave af den i tabel A angivne fareseddel for klasse 7 benyttes alene, og fareseddel nr. 7D kan dermed udelades.5.3.1.1.4. Containere, MEGC'er, tankcontainere, UN-tanke og vogne, der indeholder gods hørende til flere forskellige klasser, skal ikke forsynes med en fareseddel, der angiver en sekundær fare, hvis den pågældende fare allerede er angivet med en anden fareseddel.5.3.1.1.5. Faresedler, der ikke vedrører det transporterede farlige gods eller rester deraf, skal fjernes eller tildækkes.5.3.1.2. Faresedler på containere, MEGC'er, tankcontainere og UN-tankeDer skal anbringes faresedler på begge sider og i begge ender af containeren, MEGC'en, tankcontaineren eller UN-tanken.5.3.1.3. Faresedler på bærevogne, der transporterer containere, MEGC'er, tankcontainere eller UN-tanke og på bærevogne i Huckepacktrafik5.3.1.3.1. Hvis faresedlerne på containere, MEGC'er, tankcontainere og UN-tanke ikke er synlige udenfor bærevognen, skal samme faresedler også anbringes på begge langsider af bærevognen. Er faresedlerne synlige, kræves ingen yderligere faresedler på bærevognen.5.3.1.3.2. På de i Huckepacktrafik anvendte bærevogne skal faresedlerne anbringes på begge sider af bærevognen.Anbringelse af faresedler på bærevogne i Huckepacktrafik er ikke nødvendig veda) transport som "Rollende Landstrasse" (transport af lastbil med eller uden anhænger, eller af sættevogn med trækker)b) anden jernbanetransport af vejtankvogne (tankbiler) samt vejkøretøjer med farligt gods i bulk.5.3.1.4. Faresedler på vogne til bulktransport, tankvogne, batterivogne og vogne med aftagelige tankeDer skal anbringes faresedler på begge sider af vognen.5.3.1.5. Faresedler på vogne, der kun transporterer kolliDer skal anbringes faresedler på begge sider af vognen.5.3.1.6. Faresedler på tomme tankvogne, batterivogne, MEGC'er, tankcontainere og UN-tanke samt tomme vogne og containere til bulktransportTomme tankvogne, vogne med aftagelige tanke, batterivogne, MEGC'er, tankcontainere og UN-tanke, urensede, ikke afgiftede eller ikke udluftede, samt tomme vogne og containere til bulktransport, urensede eller ikke afgiftede, skal fortsat være forsynet med de faresedler, der blev påsat i forbindelse med den forrige ladning.5.3.1.7. Specifikationer for faresedler5.3.1.7.1. Med forbehold af bestemmelserne i punkt 5.3.1.7.2 vedrørende faresedler for klasse 7 skal faresedler, der anvendes i overensstemmelse med dette kapitel:a) måle mindst 250 mm × 250 mm og indeholde en linje, der løber 12,5 mm fra kanten og parallelt med denne, i samme farve som symbolet,b) svare til faresedlen for det pågældende farlige stof med hensyn til farve og symbol (se underafsnit 5.2.2.2) ogc) vise nummeret (og for gods hørende til klasse 1 forenelighedsgruppebogstavet) for det pågældende farlige gods i henhold til bestemmelserne i 5.2.2.2 for den pågældende fareseddel, med tal, der er mindst 25 mm høje.Bestemmelserne i punkt 5.2.2.1.2 kan ligeledes anvendes.5.3.1.7.2. Faresedlen for klasse 7 skal måle mindst 250 mm × 250 mm og indeholde en sort linje, der løber 5 mm fra kanten og parallelt med denne, og skal i øvrigt være udformet som vist nedenfor (nr. 7D). Tallet "7" skal være mindst 25 mm højt. Baggrundsfarven skal være gul på faresedlens øverste halvdel og hvid på nederste halvdel, og trekløveret, tal og bogstaver skal være sorte. Ordet "RADIOACTIVE" på nederste halvdel er valgfrit, så der er mulighed for at vise forsendelsens UN-nummer på faresedlen.>PIC FILE= "L_2004121DA.067901.TIF">5.3.1.7.3. Hvad angår tanke med en kapacitet på højst 3 m3 og små containere, kan faresedlerne erstattes af faresedler svarende til underafsnit 5.2.2.2.5.3.1.7.4. På jernbanevogne må faresedlernes kantlængde formindskes til 150 mm på hver led. I dette tilfælde er de øvrige fastlagte mål på symboler, linier, cifre og bogstaver ikke anvendelige.5.3.2. Mærkning med orangefarvede faretavler5.3.2.1. Generelle bestemmelser om mærkning med orangefarvede faretavler5.3.2.1.1. Ved transport af gods, for hvilket der i kapitel 3.2 tabel A kolonne (20) er angivet et farenummer, skal de på hver langside af- en tankvogn,- en batterivogn,- en vogn med aftagelig tank,- en tankcontainer,- en MEGC,- en UN-tank,- en vogn for gods i bulk, og- en lille eller stor container for gods i bulkanbringes en rektangulært orangefarvet tavle i henhold til punkt 5.3.2.2.1.Disse orangefarvede faretavler må også anbringes på hver langside af vogne, som transporterer en vogladning af kolli, der indeholder samme gods.5.3.2.1.2. Den orangefarvede faretavle skal vise det i kapitel 3.2 tabel A kolonne (20) angivne farenummer samt UN-nummer for det transporterede stof, jf. punkt 5.3.2.2.2.5.3.2.1.3. Tankvogne, batterivogne, vogne med aftagelige tanke, tankcontainere, MEGC og UN-tanke, der transporterer flere forskellige stoffer i adskilte tanke eller i tanksektioner, skal af afsenderen på begge sider af tanken hhv. tanksektionen være forsynes med de i punkt 5.3.2.1.1.angivne orangefravede faretavler med tilhørende farenummer og UN-nummer for det i den respektive tank hhv tanksektion transporterede stof. Skiltene skal være let synlige og anbragt parallelt med vognens/tankens længdeakse.5.3.2.1.4. De ovenfor i punkt 5.3.2.1.1 og 5.3.2.1.3 anførte bestemmelser finder tillige anvendelse på tomme tankvogne, batterivogne, vogne med aftagelige tanke, tankcontainere, MEGC'er og UN-tanke, urensede ikke afgiftede eller ikke udluftede, samt på tomme vogne og containere til bulktransport, urensede eller ikke-afgiftede. Når de farlige stoffer er aflæsset og tankene er renset, afgiftet hhv. udluftet, må de orangefarvede faretavler ikke fortsat være synlige.5.3.2.2. Specifikationer for orangefarvede faretavler5.3.2.2.1 De orangefarvede faretavler skal have en bredde på 40 cm og en højde på mindst 30 cm. De skal have en højst 15 mm bred, sort kantlinje.Faretavlerne kan bestå af en tavle, en selvklæbende folieplakat, være påmalet eller være udført på lignende måde, på betingelse af, at de anvendte materialer er vejrbestandige og sikrer en varig angivelse.ANM.:Den orange farve på faretavlerne skal i normal anvendelsestilstand have trichromatiske koordinater, der ligger inden for det område i det colorimetriske diagram, der afgrænses af de rette linjer mellem følgende koordinater:>TABELPOSITION>Luminansfaktor for reflekterende farver: β >= 0,12. Luminansfaktor for ikke-reflekterende farver: β >= 0,22.Hvidpunkt E, belysning C, målegeometri: 45o/0o.5.3.2.2.2. Farenummeret og UN-nummeret skal være angivet med sorte, 100 mm høje tal med en stregtykkelse på 15 mm. I den øverste halvdel af tavlen angives farenummeret, og i den nederste halvdel UN-nummeret. De to numre skal være adskilt med en vandret, 15 mm bred, sort linje midt på tavlen (se punkt 5.3.2.2.3).5.3.2.2.3. Eksempel på orangefarvet faretavle med farenummer og UN-nummer.>PIC FILE= "L_2004121DA.068001.TIF">5.3.2.3. Betydning af farenumre5.3.2.3.1. Farenummeret for stoffer i klasserne 2-9 består af to eller tre cifre. Cifrene angiver i almindelighed følgende former for fare:>TABELPOSITION>ANM.:Risikoen for spontan og voldsom reaktion, som angivet ved ciffer 9, omfatter stoffets mulighed for at eksplodere eller muligheden for farlige nedbrydnings- eller polymerisationsreaktioner under udvikling af betydelig varme eller brandfarlige og/eller giftige gasser.Hvis et ciffer gentages, betyder dette, at den angivne fare er særlig stor.Hvis den fare, der er knyttet til et stof, kan angives tilstrækkeligt med ét ciffer, følges dette af et nul.Følgende kombinationer af cifre har dog en særlig betydning: 22, 323, 333, 362, 382, 423, 44, 446, 462, 482, 539, 606, 623, 642, 823, 842, 90 og 99, jf. punkt 5.3.2.3.2 nedenfor.Bogstavet "X" foran et farenummer betyder, at stoffet reagerer farligt, hvis det kommer i kontakt med vand. For sådanne stoffer, må vand kun benyttes efter godkendelse fra eksperter.For stoffer og genstande i klasse 1 anvendes klassifikationskoden (kapitel 3.2 tabel A kolonne 3b) som farenummer. Klassifikationskoden består af:- underklassens nummer, jf. punkt 2.2.1.1.5 og- bogstav for forenelighedsgruppen, jf. punkt 2.2.1.1.6.5.3.2.3.2. De farenumre, der er opregnet i kolonne (20) i tabel A i kapitel 3.2, har følgende betydninger:>TABELPOSITION>5.3.3. Mærkning med symbol for stoffer ved forhøjet temperaturTankvogne, tankcontainere, UN-tanke, særlige vogne eller containere, og særligt udstyrede vogne eller containere skal, når der i henhold til den særlige bestemmelse nr. 580 i kolonne (6) i tabel A i kapitel 3.2 stilles krav om et symbol for stoffer ved forhøjet temperaturer, på begge sider af vognen og på alle 4 sider af containere, tankcontainere og UN-tanke være forsynet med et trekantformet mærke (symbol) med sider på mindst 250 mm.Mærket skal fremtræde i rødt, som gengivet efterfølgende:>PIC FILE= "L_2004121DA.068401.TIF">5.3.4. Mærkning med rangersedler efter model nr. 13 og 155.3.4.1. Generelle bestemmelserDe generelle bestemmelser i punkterne 5.3.1.1.1 og 5.3.1.1.5 samt underafsnittene 5.3.1.3-5.3.1.6 gælder også for rangersedlerne efter model nr. 13 og 15.I stedet for rangersedler kan også anbringes uudslettelige rangermærker, som svarer nøje til modellen. Disse mærker behøver kun indeholde den/de røde trekant(er) med sort(e) udråbstegn (grundlinie mindst 100 mm, højde mindst 70 mm).5.3.4.2. Beskrivelse af rangersedlerne efter model 13 og 15Rangersedlerne efter model nr. 13 og 15 har form af et rektangel mindst i en størrelse som normalformat A7 (74 mm × 105 mm).>PIC FILE= "L_2004121DA.068402.TIF">5.3.5. Orangefarvede striberTankvogne for fordråbede eller kølede fordråbede gasser skal mærkes med en ca 30 cm bred ikke-reflekterende orangefarvet stribe, der går ubrudt vandret rundt om tanken i højde med dens akse.KAPITEl 5.4Dokumentation5.4.0. Ved enhver transport af gods, der er underlagt dette direktiv, skal den relevante dokumentation som foreskrevet i dette kapitel medbringes, medmindre de i underafsnittene 1.1.3.1-1.1.3.5 anførte undtagelser finder anvendelse.ANM.:Det er tilladt at anvende elektronisk databehandling (EDB) eller elektronisk dataudveksling (EDI) som hjælpemiddel eller i stedet for papirdokumentation, forudsat at procedurerne i forbindelse med registrering, lagring og behandling af elektroniske data opfylder de juridiske krav med hensyn til bevisværdi og datatilgængelighed under transporten mindst lige så effektivt som papirdokumentation.5.4.1. Transportdokument for farligt gods og beslægtede oplysninger5.4.1.1. Generelle oplysninger, som er obligatoriske i transportdokumentet5.4.1.1.1. Transportdokumentet(erne) skal udover krydset, der skal anbringes i det dertil beregnede felt, indeholde følgende oplysninger om alle farlige stoffer eller genstande, der transporteres:a) UN-nummeret,b) den officielle godsbetegnelse, eventuelt (se underafsnit 3.1.2.6) suppleret med den tekniske, kemiske eller biologiske betegnelse, i overensstemmelse med afsnit 3.1.2,c) godsets klasse eller, ved stoffer og genstande hørende til klasse 1, dets underklasse, direkte efterfulgt af forenelighedsgruppebogstavet,d) emballagegruppen, hvis en sådan er tildelt,e) forkortelsen RID med store bogstaver,f)-j) reserveretk) når en mærkning i henhold til underafsnit 5.3.2.1 er foreskrevet, skal farenummeret foranstilles UN-nummeret. Farenummeret skal også angives, når en vogn, der transporterer en vognladning kolli med samme gods, er mærket i henhold til underafsnit 5.3.2.1.De obligatoriske oplysningers placering og rækkefølge i transportdokumentet er valgfri, dog skal a), b), c), d) og e) fremstå i den angivne rækkefølge; i RID skal k) stå allerforrest.Eksempel: "663 1098 ALLYLALKOHOL, 6.1, I, RID"5.4.1.1.2. De obligatoriske oplysninger i et transportdokument skal være læselige.5.4.1.1.3. Særlige bestemmelser vedrørende affaldHvis der transporteres affald, som indeholder farligt gods (undtagen radioaktivt affald), skal ordet "AFFALD" angives foran UN-nummeret og den officielle godsbetegnelse, medmindre ordet indgår i den officielle godsbetegnelse, f.eks."AFFALD, 1230 METHANOL, 3, II, RID" eller"AFFALD, 1993 BRANDFARLIG VÆSKE, N.O.S., (toluen og ethylalkohol), 3, II, RID"5.4.1.1.4. Særlige bestemmelser for farligt gods emballeret i begrænsede mængderIngen oplysninger er obligatoriske i et eventuelt transportdokument for transport af farligt gods emballeret i begrænsede mængder i henhold til kapitel 3.4.5.4.1.1.5. Særlige bestemmelser for bjærgningsemballagerNår farligt gods transporteres i en bjærgningsemballage, skal ordet "BJÆRGNINGSEMBALLAGE" tilføjes efter godsbeskrivelsen i transportdokumentet.5.4.1.1.6. Særlige bestemmelser for tomme, urensede emballager, vogne, containere, tanke, batterivogne og MEGC'erVed transport af tomme, urensede emballager, beholdere, tanke mv. skal betegnelsen i transportdokumentet være "TOM EMBALLAGE", "TOM BEHOLDER", "TOM IBC", "TOM STOREMBALLAGE", "TOM VOGN", "TOM TANKVOGN", "TOM AFTAGELIG TANK", "TOM UN-TANK", "TOM TANKCONTAINER", "TOM LILLE CONTAINER", "TOM STOR CONTAINER", "TOM BATTERIVOGN" eller "TOM MEGC" efterfulgt af klassenummer for seneste indhold og forkortelsen "RID".Eksempel: "TOM IBC, 6.1, RID".Ved transport af tomme, urensede gasbeholdere med en kapacitet på over 1000 liter, og af tomme, urensede tankvogne, batterivogne, aftagelige tanke, UN-tanke, tankcontainere og MEGC'er samt tomme, urensede vogne og containere til bulktransport, skal ovennævnte betegnelse efterfølges af teksten "har sidst indeholdt" sammen med det seneste indholds farenummer, UN-nummer, officielle godsbetegnelse og emballagegruppe, når denne er angivet i kapitel 3.2 tabel A kolonne (4).Eksempel: "TOM TANKVOGN, 2, RID, HAR SIDST INDEHOLDT: 268 1017 CHLOR"Ved transport i henhold til bestemmelserne i punkt 4.3.2.4.3 eller underafsnit 7.5.8.1 af tomme, urensede tankvogne, batterivogne, aftagelige tanke, UN-tanke, tancontainere, MEGC'er samt tomme urensede vogne og containere til det nærmeste sted, hvor de kan blive rengjort eller repareret, skal følgende anføres i transportdokumentet: "Transport i henhold til 4.3.2.4.3" eller "Transport i henhold til 7.5.8.1".5.4.1.1.7. Særlige bestemmelser for transport i en transportkæde, der omfatter sø- eller lufttransportVed transport i henhold til bestemmelserne i underafsnit 1.1.4.2 skal følgende anføres i transportdokumentet: "Transport i henhold til 1.1.4.2".5.4.1.1.8. Særlige bestemmelser for brug af UN-tanke godkendt til søtransportVed transport i henhold til bestemmelserne i underafsnit 1.1.4.3 skal følgende anføres i transportdokumentet: "Transport i henhold til 1.1.4.3".5.4.1.1.9. Særlige bestemmelser for HuckepacktrafikVed transport i henhold til bestemmelserne i underafsnit 1.1.4.4 skal følgende anføres i transportdokumentet: "Transport i henhold til 1.1.4.4".Ved transport af tanke eller farligt gods i bulk, som i henhold til bilag A i direktiv 94/55/EF punkterne 5.3.2.1.4-5.3.2.1.6, skal forsynes med tavler, skal der i transportdokumentet foran godsbetegnelsen tillige anføres farenummeret.De i afsnit 5.4.3 i ADR foreskrevne skriftlige anvisninger skal vedhæftes transportdokumentet.5.4.1.1.10. (Reserveret)5.4.1.1.11. Særlige bestemmelser for transport af IBC efter udløbsdatoen for seneste periodiske eftersynVed transport i henhold til bestemmelserne i underafsnit 4.1.2.2 skal følgende anføres i transportdokumentet: "Transport i henhold til 4.1.2.2".5.4.1.1.12. Særlige bestemmelser vedrørende transport i henhold til overgangsbestemmelserVed transport i henhold til bestemmelserne i underafsnit 1.6.1.1 skal følgende anføres i transportdokumentet: "Transport i henhold til RID gyldig før 1. juli 2001".5.4.1.2. Yderligere eller særlige oplysninger, der er obligatoriske for visse klasser5.4.1.2.1. Særlige bestemmelser for klasse 1a) Foruden de obligatoriske oplysninger i punkt 5.4.1.1.1 skal følgende angives i transportdokumentet:- den samlede nettovægt i kg af det eksplosive indhold af alle stoffer og genstande, som er omfattet af transportdokumentet,- antal kolli og nettovægten i kg af det eksplosive indhold i hvert enkelt kolli, såfremt forsendelsen sker som vognladning.b) Ved sammenpakning af to forskellige typer gods skal godsbeskrivelsen i transportdokumentet indeholde de respektive UN-numre og officielle godsbetegnelser, der er anført med store bogstaver i kolonne (1) og (2) i tabel A i kapitel 3.2 for de to stoffer eller genstande. Hvis et kolli indeholder mere end to typer gods i overensstemmelse med bestemmelserne for sammenpakning i afsnit 4.1.10, særlig bestemmelse MP1, MP2 og MP20 - MP24, skal godsbeskrivelsen i transportdokumentet indeholde UN-nummeret på alle stoffer og genstande i kolliet i følgende form: "GODS MED UN-NUMMER...".c) Ved transport af stoffer og genstande, der kan henføres til en n.o.s.-betegnelse eller betegnelsen "0190 EKSPLOSIVSTOF, PRØVE", eller som er emballeret i henhold til emballeringsforskrift P101 i underafsnit 4.1.4.1, skal en kopi af den kompetente myndigheds godkendelse og transportbetingelserne vedhæftes transportdokumentet. Den skal være på et af de officielle sprog i afsendelseslandet og desuden, hvis dette sprog ikke er fransk, tysk, italiensk eller engelsk, da tillige på fransk, tysk, italiensk eller engelsk, medmindre de internationale tariffer eller aftaler mellem jernbanerne foreskriver noget andet.d) Hvis kolli, der indeholder stoffer og genstande hørende til forenelighedsgruppe B og D, læsses sammen på en vogn i overensstemmelse med kravene i underafsnit 7.5.2.2, skal godkendelsesattesten for beskyttelsesbeholderen/det særskilte rum i henhold til underafsnit 7.5.2.2, fodnote a) under tabellen, vedhæftes transportdokumentet.e) Når eksplosive stoffer eller genstande indeholdende eksplosivstoffer transporteres i emballager, der er i overensstemmelse med emballeringsforskrift P101, skal transportdokumentet være forsynet med påtegningen "EMBALLAGE GODKENDT AF DEN KOMPETENTE MYNDIGHED I.X..", hvor X er de internationale kendingsbogstaver for motorkøretøjer for det pågældende land, på hvis vegne myndigheden handler. (Se underafsnit 4.1.4.1, emballeringsforskrift P101).f) For militære forsendelser i henhold til afsnit 1.5.2 må der i stedet for godsbetegnelsen angivet i kapitel 3.2 tabel A kolonne (2) anvendes de af den militære myndighed angivne betegnelser. Ved transport af militære forsendelser, for hvilke der gælder afvigende bestemmelser i henhold til underafsnit 5.2.1.5, punkterne 5.2.2.1.8 og 5.3.1.1.2 samt den i afsnit 7.2.4 angivne særlige bestemmelse W2, skal i transportdokumentet angives "MILITÆR FORSENDELSE".ANM.:Udover den officielle godsbetegnelse kan godsets handelsnavn eller tekniske betegnelse anføres i transportdokumentet.5.4.1.2.2. Yderligere bestemmelser for klasse 2a) Ved transport af blandinger (se punkt 2.2.2.1.1) i tanke (tankvogne, aftagelige tanke, UN-tanke, tankcontainere eller elementer af batterivogne eller MEGC'er) skal blandingens komponenter angives i volumen- % eller vægt- %. Bestanddele under 1 % skal ikke angives (se også punkt 3.1.2.6.1.2).b) Ved transport af flasker, rør, trykfade, kryogenbeholdere og flaskebatterier i overensstemmelse med underafsnit 4.1.6.6 skal følgende anføres i transportdokumentet: "TRANSPORT I HENHOLD TIL 4.1.6.6".c) Ved transport af tankvogne, der er påfyldt i urenset tilstand, skal i transportdokumentet som godsets vægt angives summen af den påfyldte last og resten af den tidligere last, som da skal svare til tankvognens vægt minus dens tara. I transportdokumentet kan supplerende angives som bemærkning "PÅFYLDT VÆGT ... KG".d) For tankvogne og tankcontainere med kølede, fordråbede gasser skal afsenderen påføre transportdokumentet følgende erklæring: "BEHOLDEREN ER SÅLEDES ISOLERET, AT SIKKERHEDSVENTILEN IKKE KAN ÅBNE FØR ... (dato) ...". Den angivne dato skal være accepteret af transportøren.5.4.1.2.3. Yderligere bestemmelser for selvnedbrydende stoffer hørende til klasse 4.1 og organiske peroxider hørende til klasse 5.25.4.1.2.3.1. (Reserveret)5.4.1.2.3.2. Når den kompetente myndighed ved transport af visse selvnedbrydende stoffer hørende til klasse 4.1 og visse organiske peroxider hørende til klasse 5.2 har givet dispensation til at fareseddel nr. 1 kan udelades i forbindelse med en bestemt emballage (se punkt 5.2.2.1.9), skal dette angives i transportdokumentet som følger: "FARESEDDEL NR. 1 IKKE PÅKRÆVET".5.4.1.2.3.3. Når organiske peroxider og selvnedbrydende stoffer transporteres under betingelser, hvortil der kræves godkendelse (se punkterne 2.2.52.1.8, 4.1.7.2.2 og særlig bestemmelse TA2 i afsnit 6.8.4 vedrørende organiske peroxider) (se punkterne 2.2.41.1.13 og 4.1.7.2.2 vedrørende selvnedbrydende stoffer), skal dette angives i transportdokumentet, således: "TRANSPORT I HENHOLD TIL 2.2.52.1.8" hhv. "TRANSPORT I HENHOLD TIL 2.2.41.1.13".En kopi af den kompetente myndigheds godkendelse inkl. transportbetingelserne skal vedhæftes transportdokumentet.5.4.1.2.3.4. Ved transport af en prøve af et organisk peroxid (se punkt 2.2.52.1.9) eller et selvnedbrydende stof (se punkt 2.2.41.1.15) skal dette angives i transportdokumentet, f.eks. "TRANSPORT I HENHOLD TIL 2.2.52.1.9".5.4.1.2.3.5. Ved transport af selvnedbrydende stoffer af type G (se "Manual of Tests and Criteria", del II, afsnit 20.4.2 g)) kan følgende anføres i transportdokumentet: "IKKE ET SELVNEDBRYDENDE STOF HØRENDE TIL KLASSE 4.1".Ved transport af organiske peroxider af type G (se "Manual of Tests and Criteria", del II, afsnit 20.4.3 g)) kan følgende anføres i transportdokumentet: "IKKE ET STOF HØRENDE TIL KLASSE 5.2".5.4.1.2.4. Yderligere bestemmelser for klasse 6.2a) Hvis det smittefarlige stof er et genetisk modificeret stof, skal teksten "GENETISK MODIFICERET MIKROORGANISME" anføres i transportdokumentet.b) Hvad angår diagnostiske prøver, der transporteres i henhold til punkt 2.2.62.1.8, er den officielle godsbetegnelse: "DIAGNOSTISK PRØVE, INDEHOLDENDE ..." (det smittefarlige stof er afgørende for, hvilken klassifikation, der skal anføres).5.4.1.2.5. Særlige bestemmelser for klasse 75.4.1.2.5.1. Afsenderen skal i transportdokumenterne for hver forsendelse anføre de relevante af følgende oplysninger i nedenstående rækkefølge:a) Bogstaverne "UN" efterfulgt af stoffets UN nummer.b) Den officielle godsbetegnelse.c) Klassenummeret "7".d) Betegnelsen på eller symbolet for det enkelte radionuklid eller, ved radionuklidblandinger, en passende generel beskrivelse eller en opregning af de mest begrænsende nuklider.e) En beskrivelse af stoffets fysiske og kemiske form eller en påtegning om, at stoffet er et radioaktivt stof i speciel form eller et radioaktivt stof med lav spredningsrisiko. En kemisk gruppebetegnelse kan benyttes for den kemiske form.f) Det radioaktive indholds maksimale aktivitet under transporten udtrykt i becquerel (Bq) med det tilhørende SI-præfiks (se underafsnit 1.2.2.1). For fissile stoffer kan det fissile stofs vægt i gram (g) eller multipla heraf angives i stedet for aktiviteten.g) Kollikategorien, dvs. "I-HVID", "II-GUL" eller "III-GUL".h) Transportindekset (kun kategori II-GUL og III-GUL).i) Kritikalitetssikkerhedsindekset for forsendelser med fissile stoffer, bortset fra forsendelser, som er undtaget i henhold til underafsnit 6.4.11.2.j) Identitetsmærket for hver godkendelsesattest udstedt af den kompetente myndighed (for radioaktive stoffer i speciel form, radioaktive stoffer med lav spredningsrisiko, særligt arrangement, kollikonstruktion eller transport) i forbindelse med forsendelsen.k) Ved transport af kolli i ekstra ydre emballage (samleemballage) eller container en detaljeret beskrivelse af indholdet i hvert kolli i den ekstra ydre emballage eller containeren og, hvis det er relevant, af hver ekstra ydre emballage eller container i forsendelsen. Hvis kolli skal fjernes fra den ekstra ydre emballage eller containeren ved aflæsning undervejs, skal de relevante transportdokumenter foreligge.l) Angivelsen "FORSENDELSE UNDER ENEANVENDELSE", når en forsendelse skal transporteres under eneanvendelse.m) Ved LSA-II- og LSA-III-stoffer, SCO-I og SCO-II-genstande, forsendelsens samlede aktivitet som multiplum af A2.5.4.1.2.5.2. Afsenderen skal i transportdokumenterne angive eventuelle forholdsregler, der i givet fald skal træffes af transportøren. Angivelsen skal være på de sprog, der skønnes nødvendige af transportøren eller de berørte myndigheder, og skal mindst omfatte følgende oplysninger:a) Supplerende krav vedrørende pålæsning, stuvning, transport, håndtering og aflæsning af kolliet, den ekstra ydre emballage eller containeren, herunder særlige bestemmelser vedrørende stuvning med henblik på sikker varmeafgivelse (se den særlige bestemmelse "CW 33 (3.2)" i afsnit 7.5.11), eller en angivelse af, at sådanne krav ikke er relevante.b) Restriktioner for transportform eller vogntype og eventuelle nødvendige ruteforskrifter.c) Nødforanstaltninger i forbindelse med forsendelsen.5.4.1.2.5.3. De relevante attester udstedt af den kompetente myndighed skal ikke nødvendigvis ledsage forsendelsen. Afsenderen skal stille dem til transportørens/transportørernes disposition inden på- og aflæsning.5.4.1.3. (Reserveret)5.4.1.4. Format og sprog5.4.1.4.1. De på afsendelsesstationen gældende tariffer bestemmer det sprog, som afsenderens angivelser i transportdokumentet skal være på. Mangler en sådan tarifbestemmelse, skal angivelserne være på et i afsendelseslandet officielt sprog, og der skal da medgives en oversættelse til fransk eller tysk i det tilfælde, hvor angivelserne ikke er på et af disse 2 sprog.5.4.1.4.2. Ved multimodal transport af farligt gods, anbefales dokumenter svarende til eksemplet i afsnit 5.4.4.(28), som supplement til transportdokumentet (fragtbrevet).Der skal udfærdiges særskilte transportdokumenter for forsendelser eller dele af forsendelser, der ikke kan læsses på samme vogn eller container på grund af de i afsnit 7.5.2 anførte sammenlæsningsforbud.5.4.1.5. Ikke-farligt godsNår gods, der er anført under sin betegnelse i kapitel 3.2 tabel A, ikke er underlagt bestemmelserne i dette direktiv, fordi det anses for ufarligt i henhold til del 2, kan afsenderen angive dette i transportdokumentet, f.eks. "IKKE GODS HØRENDE TIL KLASSE ...".ANM.:Denne bestemmelse finder navnlig anvendelse, når afsenderen antager, at forsendelsen kan blive underkastet kontrol undervejs på grund af godsets kemiske art (f.eks. opløsninger og blandinger), eller fordi godset anses for farligt i medfør af anden lovgivning.5.4.2. ContainerpakkeattestHvis en transport af farligt gods i en stor container går forud for en søtransport, skal en containerpakkeattest i henhold til afsnit 5.4.2 i IMDG-koden(29) vedlægges transportdokumentet.Oplysningerne i det i afsnit 5.4.1 foreskrevne transportdokument og oplysningerne i den ovenfor beskrevne containerpakkeattest kan samles i et enkelt dokument. I modsat fald skal disse dokumenter hæftes sammen. Hvis oplysningerne samles i et enkelt dokument, er indføjelsen af en erklæring om, at lastningen af containeren er udført i overensstemmelse med de relevante formelle forskrifter, samt identifikation af den person, der er ansvarlig for containerpakkeattesten, tilstrækkelig.ANM.:For UN-tanke, tankcontainere og MEGC'er kræves ingen containerpakkeattest.(30)5.4.3. (Reserveret)5.4.4. Eksempel på en multimodal farligt gods formularEksempel på en formular, som kan anvendes som en kombineret farligt gods-deklaration og containerpakkecertifikat til multimodal transport af farligt gods.>PIC FILE= "L_2004121DA.069001.TIF">>PIC FILE= "L_2004121DA.069101.TIF">KAPITEL 5.5Særlige bestemmelser5.5.1. Særlige bestemmelser for forsendelse af smittefarlige stoffer5.5.1.1. Levende hvirveldyr eller hvirvelløse dyr må ikke anvendes til at transportere et smittefarligt stof, medmindre dette ikke kan transporteres på anden måde. Sådanne dyr skal emballeres, mærkes, beskrives og transporteres i overensstemmelse med de relevante regler for transport af dyr.(31)5.5.1.2. Transport af smittefarlige stoffer hørende til risikogruppe 3 og 4 kræver koordineret handling fra afsenderens, transportørens og modtagerens side med henblik på sikkerhed og ankomst til tiden i behørig stand. I denne forbindelse skal følgende foranstaltninger træffes:a) Forhåndsaftaler mellem afsender, transportør og modtager. Smittefarlige stoffer må ikke sendes, før afsender, transportør og modtager har indgået forhåndsaftaler, eller før de kompetente myndigheder i modtagerlandet over for modtageren har bekræftet, at stofferne lovligt kan importeres, og at der ikke vil ske forsinkelser ved levering af forsendelsen til bestemmelsesstedet.b) Udarbejdelse af forsendelsesdokumenter. For at sikre transport uden hindringer er det nødvendigt at udarbejde alle forsendelsesdokumenter, herunder transportdokumentet (se kapitel 5.4) i nøje overensstemmelse med reglerne om modtagelse af gods, der skal forsendes.c) Rutefastlæggelse. Transporten skal foregå ad den hurtigst mulige rute. Hvis omladning er nødvendig, skal der træffes forholdsregler til at sikre særlig omhu, hurtig håndtering og overvågning af stofferne i transit.d) Rettidig levering af alle transportoplysninger fra afsender til modtager. Afsenderen skal på forhånd underrette modtageren om transportspecifikationer, f.eks. transportmåde, tognummer, transportdokumentnummer samt dato og tidspunkt for forventet levering på bestemmelsesstedet, således at forsendelsen kan afhentes så hurtigt som muligt. I denne forbindelse skal den hurtigste kommunikationsmåde anvendes.5.5.1.3. Døde dyr, som vides eller med rimelighed antages at indeholde et smittefarligt stof, skal emballeres, mærkes og transporteres i overensstemmelse med de betingelser(32), der er angivet af den kompetente myndighed i oprindelseslandet.(33)5.5.2. Særlige bestemmelser for desinficerede containere og vogne5.5.2.1. Transportdokumenter i forbindelse med desinficerede containere og vogne skal indeholde datoen for desinfektion og arten og mængden af det anvendte desinfektionsmiddel. Derudover skal der anføres instrukser vedrørende bortskaffelse af eventuelle rester af desinfektionsmidler, herunder eventuelle desinfektionsanordninger.Disse oplysninger skal angives på et af de officielle sprog i afsendelseslandet, og desuden, hvis dette sprog ikke er fransk, tysk, italiensk eller engelsk, da tillige på fransk, tysk, italiensk eller engelsk, medmindre de internationale tariffer eller aftaler mellem jernbanerne foreskriver noget andet.(34)5.5.2.2. Alle desinficerede containere og vogne skal forsynes med et advarselsskilt som vist i figuren nedenfor, således at det let kan ses af personer, som forsøger at åbne en container eller en vogn. Oplysningerne vedrørende advarselsskiltet skal angives på et sprog, som afsenderen finder passende(35).>PIC FILE= "L_2004121DA.069301.TIF">Deel 6BESTEMMELSER FOR KONSTRUKTION OG PRØVNING AF EMBALLAGER, IBC'S, STOREMBALLAGER OG TANKEKAPITEL 6.1Bestemmelser for konstruktion og prøvning af emballager6.1.1. Generelt6.1.1.1. Kravene i dette kapitel gælder ikke for følgende:a) Kolli, der indeholder radioaktive stoffer hørende til klasse 7, medmindre andet er angivet (se afsnit 4.1.9).b) Kolli, der indeholder smittefarlige stoffer hørende til klasse 6.2, medmindre andet er angivet (se anmærkningen til kapitel 6.3 samt emballeringsforskrift P621 i underafsnit 4.1.4.1).c) Beholdere, der indeholder gasser hørende til klasse 2.d) Kolli, hvis nettovægt overstiger 400 kg.e) Emballager med en kapacitet på over 450 liter.6.1.1.2. Emballagekravene i afsnit 6.1.4 bygger på de emballager, der anvendes for tiden. Af hensyn til eventuelle videnskabelige eller teknologiske fremskridt er der ingen indvendinger mod brug af emballager med specifikationer, der adskiller sig fra de i afsnit 6.1.4 nævnte, forudsat at de er lige så effektive, kan godkendes af den kompetente myndighed og kan bestå den prøvning, der er beskrevet i punkt 6.1.1.3 og afsnit 6.1.5. Andre prøvningsmetoder end de i dette kapitel beskrevne kan anvendes, hvis de anses for ligeværdige og anerkendes af den kompetente myndighed.6.1.1.3. Al emballage, der er beregnet på at indeholde væsker, skal underkastes en passende tæthedsprøvning og opfylde det relevante prøvningsniveau som angivet i punkt 6.1.5.4.3:a) før den anvendes til transport første gang,b) efter refabrikation eller rekonditionering, og før den genanvendes til transport.Til denne prøvning er det ikke nødvendigt at montere emballagens egne lukkeanordninger.Den indvendige beholder i kompositemballager kan prøves uden den ydre emballage, forudsat at prøvningsresultaterne ikke påvirkes.Denne prøvning er ikke nødvendig for:- Indvendige emballager i kombinationsemballager.- Indvendige beholdere i kompositemballager (glas, porcelæn eller stentøj) mærket med symbolet "RID/ADR" ifølge punkt 6.1.3.1 a) (ii).- Blikemballager mærket med symbolet "RID/ADR" ifølge punkt 6.1.3.1 a) (ii).6.1.1.4. Emballager skal fremstilles og prøves i henhold til et kvalitetssikringsprogram, som er godkendt af den kompetente myndighed, for at sikre, at hver enkelt fremstillet emballage opfylder kravene i dette kapitel.6.1.2. Kodemærkning af emballagetyper6.1.2.1. Koden består af:a) et arabertal, der angiver emballagetypen, f.eks. tromle, dunk osv., efterfulgt afb) et eller flere store bogstaver (latinske), der angiver materialets art, f.eks. stål, træ osv., eventuelt efterfulgt afc) et arabertal, der angiver emballagekategori inden for den pågældende type.6.1.2.2. Er der tale om kompositemballager, benyttes to store bogstaver (latinske) på den anden plads i koden. Det første angiver det materiale, den indvendige beholder er fremstillet af, og det andet det materiale, den ydre emballage er fremstillet af.6.1.2.3. Er der tale om kombinationsemballager og emballager beregnet til smittefarlige stoffer, som er mærket ifølge underafsnit 6.3.1.1, benyttes kun kodenummeret for den ydre emballage.6.1.2.4. Bogstaverne "T", "V" og "W" kan sættes efter emballagekoden. Bogstavet "T" angiver en bjærgningsemballage i overensstemmelse med kravene i punkt 6.1.5.1.11. Bogstavet "V" angiver en særlig emballage i overensstemmelse med kravene i punkt 6.1.5.1.7. Bogstavet "W" angiver, at emballagen, selv om den er af den type, som er angivet ved koden, er fremstillet efter en specifikation, der afviger fra specifikationen i afsnit 6.1.4, men anses for at svare til denne i medfør af kravene i underafsnit 6.1.1.2.6.1.2.5. Emballagetyperne angives ved hjælp af følgende tal:1. Tromle2. Trætønde3. Dunk4. Kasse5. Sæk6. Kompositemballage7. (Reserveret)0. Blikemballager6.1.2.6. Materialetyperne angives ved hjælp af følgende store bogstaver:A. Stål (alle ståltyper og alle former for overfladebehandling)B. AluminiumC. NaturtræD. KrydsfinerF. Fiberplade, spånplade og lign.G. PapH. PlastmaterialeL. TekstilM. Papir, flerlagsN. Metal (bortset fra stål og aluminium)P. Glas, porcelæn og stentøj6.1.2.7. Følgende tabel angiver de koder, der skal anvendes til bestemmelse af emballagetyper alt efter emballagernes art, det til konstruktionen anvendte materiale og emballagernes kategori. Den henviser desuden til de underafsnit, der skal iagttages med hensyn til de pågældende krav:>TABELPOSITION>6.1.3. Mærkning (med kode)ANM.:1. Mærkningen angiver, at den emballage, som er forsynet med den, svarer til en konstruktionstype, der er prøvet med tilfredsstillende resultat, og at den opfylder kravene i dette kapitel vedrørende fremstilling, men ikke brug af emballagen. Mærkningen i sig selv er derfor ikke nødvendigvis en bekræftelse på, at emballagen må bruges til ethvert stof. Generelt er emballagetypen (f.eks. ståltromle), dens maksimale kapacitet og/eller masse og alle særlige krav angivet for de enkelte stoffer i kapitel 3.2 tabel A.2. Mærkningen er beregnet som hjælp for emballagefabrikanter, rekonditioneringsvirksomheder, forbrugere, transportører og regulerende myndigheder. I forbindelse med anvendelsen af en ny emballage er den oprindelige mærkning en måde, hvorpå fabrikanten kan angive typen og de prøvningsbestemmelser, der er opfyldt.3. Mærkningen giver ikke altid alle oplysninger om prøvningsniveau osv., og der kan være behov for at tage disse yderligere i betragtning, f.eks. ved henvisning til en prøvningsattest, en prøvningsrapport eller et register over emballager, der er prøvet med et tilfredsstillende resultat. For eksempel kan en emballage, der er mærket med X eller Y, anvendes til stoffer, der er henført til en emballagegruppe med en mindre faregrad. Der skal dog tages hensyn til den maksimalt tilladte værdi for den relative massefylde(36), der bestemmes ved at indregne faktor 1,5 eller 2,25, som anført i de relevante krav vedrørende prøvning af emballager i afsnit 6.1.5. Gruppe I-emballage, der er prøvet med henblik på produkter med en relativ massefylde på 1,2, kan således bruges som gruppe II-emballage til produkter med en relativ massefylde på 1,8 eller som gruppe III-emballage til produkter med en relativ massefylde på 2,7, under forudsætning af at alle prøvningskriterier stadig kan opfyldes med det produkt, der har den højere massefylde.6.1.3.1. Enhver emballage, der er beregnet til brug i overensstemmelse med dette direktiv, skal være mærket på en holdbar og let læselig måde, og mærkningen skal være placeret på en sådan måde og være af en sådan størrelse i forhold til emballagen, at den er let at se. For kolli med en bruttovægt på over 30 kg skal mærkningen eller en kopi deraf placeres oven på eller på siden af emballagen. Bogstaver, tal og symboler skal være mindst 12 mm høje, med undtagelse af emballager med en kapacitet på 30 liter eller 30 kg eller derunder, hvor de skal være mindst 6 mm høje, og for emballager med en kapacitet på mindre end 5 liter eller 5 kg, hvor de skal være af passende størrelse.Mærkningen skal vise følgende:a) i) De Forenede Nationers emballagesymbol:>PIC FILE= "L_2004121DA.069801.TIF">Dette må udelukkende bruges med det formål at bekræfte, at emballagen opfylder de relevante krav i dette kapitel. På metalemballager med præget mærkning kan bogstaverne "UN" benyttes i stedet for symbolet.ii) Symbolet "RID/ADR" på emballager godkendt til såvel jernbane- som vejtransport. Dette omfatter kompositemballager (glas, porcelæn og stentøj) og blikemballager, der opfylder forenklede bestemmelser (se underafsnit 6.1.1.3, punkterne 6.1.5.3.1 e), 6.1.5.3.4 c), underafsnit 6.1.5.4, samt punkterne 6.1.5.5.1 og 6.1.5.6).b) Emballagens kodenummer i henhold til afsnit 6.1.2.c) En todelt kode:i) Et bogstav, som angiver den eller de emballagegrupper, for hvilke emballagetypen er prøvet med tilfredsstillende resultat:X for emballagegruppe I, II og III,Y for emballagegruppe II og III, ellerZ udelukkende for emballagegruppe III.ii) Den relative massefylde afrundet til én decimal, med hvilken konstruktionstypen er blevet prøvet i forbindelse med emballage uden indvendige emballager, der er beregnet til væsker. Dette kan udelades, hvis den relative massefylde ikke overstiger 1,2. For emballager beregnet til faste stoffer eller indvendige emballager: den maksimale bruttovægt i kg.For blikemballager mærket med symbolet "RID/ADR" ifølge underafsnit 6.1.3.1 a) (ii), der er beregnet til væsker med en viskositet ved 23 °C på mere end 200 mm2/s.: den maksimale bruttovægt i kg.d) Enten bogstavet "S", som angiver, at emballagen er beregnet til transport af faste stoffer eller indvendige emballager, eller, for emballager (bortset fra kombinationsemballager), der er beregnet til væsker, det hydrauliske prøvningstryk, som emballagen viste sig i stand til at nodstå, udtrykt i kPa nedrundet til nærmeste 10 kPa.For blikemballager mærket med symbolet "RID/ADR" ifølge punkt 6.1.3.1 a) (ii), der er beregnet til væsker med en viskositet ved 23 °C på mere end 200 mm2/s.: bogstavet "S".ANM.:Bestemmelserne i underafsnit d) ovenfor finder ikke anvendelse på emballager beregnet til transport af stoffer, der er klassificeret under UN 2814 eller UN 2900 i klasse 6.2.e) Fremstillingsåret (de sidste to tal) for emballagen. Emballager af typen lH og 3H skal ligeledes mærkes med fremstillingsmåneden, der kan påføres et andet sted end den øvrige mærkning. Det kan gøres på følgende måde:>PIC FILE= "L_2004121DA.069802.TIF">f) De internationale kendingsbogstaver for den stat, i hvilken godkendelsen blev udstedt(37).g) Fabrikantens navn eller en anden af den kompetente myndighed fastsat identifikation af emballagen.6.1.3.2. Alle genbrugsemballager, hvis emballageangivelse kan tænkes at blive udslettet under eventuel rekonditionering, skal være mærket med de i punkterne 6.1.3.1 a)-e) omhandlede angivelser i en permanent form. Mærker anses for at være permanente, hvis de er i stand til at modstå rekonditioneringsprocessen (f.eks. prægede). For emballager bortset fra metaltromler med en kapacitet på over 100 liter kan disse permanente mærkninger erstatte de tilsvarende holdbare mærkninger foreskrevet i underafsnit 6.1.3.1.6.1.3.2.1. Ud over de i underafsnit 6.1.3.1 foreskrevne angivelser skal enhver ny metaltromle med en kapacitet på over 100 liter være forsynet med angivelserne ifølge punkterne 6.1.3.1 a)-e) på bundpladen med angivelse af den nominelle tykkelse på mindst det metal, som er benyttet til tromlen (i mm, ± 0,1 mm), i en permanent form (f.eks. præget). Når den nominelle tykkelse af låg eller bund er mindre end kappens, skal den nominelle tykkelse af låg, kappe og bund mærkes på bundpladen i en permanent form (f.eks. præget), f.eks. "1,0-1,2-1,0" eller "0,9-1,0-1,0". Metallets nominelle tykkelse skal bestemmes i henhold til den relevante ISO-standard, f.eks. ISO 3574:1999, stål. Mærkningen vist i punkterne 6.1.3.1 f) og g) skal ikke påføres i permanent form, undtagen som angivet i punkt 6.1.3.2.3.6.1.3.2.2. For refabrikerede metaltromler behøver den krævede mærkning ikke at være permanent, hvis der ikke er nogen ændring i emballagetypen og ingen udskiftning eller fjernelse af væsentlige konstruktionsdele. Enhver anden refabrikeret metaltromle skal være forsynet med mærkningen som angivet i punkterne 6.1.3.1 a)-e) i en permanent form (f.eks. præget) på låget eller på siden.6.1.3.2.3. Metaltromler, der er fremstillet i materiale (f.eks. rustfrit stål), som er konstrueret til at blive genanvendt flere gange, må gerne være forsynet med de mærkninger, der er angivet i punkterne 6.1.3.1 f) og g), i en permanent form (f.eks. præget).6.1.3.2.4. Mærkningen ifølge underafsnit 6.1.3.1 gælder kun for én emballagetype eller serie af emballagetyper. Samme emballagetype kan være overfladebehandlet på forskellige måder.Ved en "serie af emballagetyper" forstås emballager af samme struktur, vægtykkelse, materiale og tværsnit, som kun afviger fra den godkendte emballagetype ved deres mindre højde.Beholderes lukkeanordninger skal kunne identificeres som dem, der refereres til i prøvningsrapporten.6.1.3.3. Mærkningen skal påføres i den rækkefølge, der er angivet i underafsnit 6.1.3.1. Der henvises til eksemplerne i underafsnit 6.1.3.7. Eventuelle yderligere mærkninger, som er godkendt af en kompetent myndighed, skal muliggøre korrekt identifikation af mærkningen i henhold til underafsnit 6.1.3.1.6.1.3.4. Efter rekonditionering af emballage skal rekonditioneringsvirksomheden påføre en holdbar mærkning, der i følgende rækkefølge angiver:h) De internationale kendingsbogstaver for den stat, i hvilken rekonditioneringen har fundet sted"(38).i) Rekonditioneringsvirksomhedens navn eller godkendte symbol.j) Rekonditioneringsåret, bogstavet "R" samt for de emballager, der har bestået tæthedsprøvningen i henhold til underafsnit 6.1.1.3, bogstavet "L".6.1.3.5. Når de mærker, der er foreskrevet i punkterne 6.1.3.1 a)-d), efter rekonditioneringen ikke længere er synlige på låget eller siden af en metaltromle, skal rekonditioneringsvirksomheden påføre dem i en holdbar form fulgt af den mærkning, der er foreskrevet i punkterne 6.1.3.4 h), i) og j). Disse mærkninger må ikke angive en større ydeevne end den, som den originale konstruktion har været prøvet og mærket til.6.1.3.6. Emballager fremstillet af regenereret plastmateriale som defineret i afsnit 1.2.1 skal mærkes "REC". Dette mærke skal anbringes i nærheden af det mærke, der er foreskrevet i underafsnit 6.1.3.1.6.1.3.7. Eksempler på mærkning af NYE emballager>TABELPOSITION>6.1.3.8. Eksempler på mærkning af REKONDITIONEREDE emballager>TABELPOSITION>6.1.3.9. Eksempel på mærkning af BJÆRGNINGS-emballager>TABELPOSITION>ANM.:De mærkninger, der er givet eksempler på i underafsnittene 6.1.3.7, 6.1.3.8 og 6.1.3.9, kan påføres på en enkelt linje eller på flere linjer, forudsat at den rigtige rækkefølge overholdes.6.1.3.10. AttesteringVed at påsætte mærkningen i overensstemmelse med underafsnit 6.1.3.1 attesteres det, at masseproducerede emballager svarer til den godkendte emballagetype, og at de i godkendelsesattesten omhandlede krav er opfyldt.6.1.4. Bestemmelser vedrørende emballager6.1.4.1. Ståltromler1A1 ikke-aftageligt låg1A2 aftageligt låg6.1.4.1.1. Svøbet, låg og bund skal være fremstillet af egnede stålplader, hvis tykkelse svarer til tromlens kapacitet og formål.6.1.4.1.2. På tromler, der er beregnet til at indeholde mere end 40 liter væske, skal svøbsømmene være svejste. På tromler, der er beregnet til at indeholde faste stoffer eller 40 liter væske eller derunder, skal svøbsømmene være falsede eller svejste.6.1.4.1.3. Bertlekanter skal være mekanisk falsede eller svejste. Der kan anvendes særskilte forstærkningsringe.6.1.4.1.4. Svøbet på tromler med en kapacitet på over 60 liter skal generelt have mindst to rullesikke eller alternativt mindst to særskilte rulleringe. Såfremt tromlerne er forsynet med særskilte rulleringe, skal de sidde stramt om svøbet og være fastgjort på en måde, som forhindrer dem i at forskubbe sig. Rulleringe må ikke være punktsvejste.6.1.4.1.5. På tromler med ikke-aftageligt låg (1A1) må svøbets eller lågets åbninger til påfylding, tømning og udluftning ikke overstige 7 cm i diameter. Tromler med større åbninger betragtes som tromler med aftageligt låg (1A2). Lukkeanordningerne i tromlernes svøb og låg skal konstrueres og anvendes på en sådan måde, at de ikke løsner sig, og at tromlernes indhold ikke slipper ud under normale transportforhold. Gevindflanger kan være mekanisk falsede eller svejste. Der skal benyttes pakninger eller andre forseglingsanordninger i forbindelse med alle lukkeanordninger, medmindre disse i sig selv er tætte.6.1.4.1.6. Lukkeanordningerne i tromler med aftageligt låg (1A2) skal konstrueres og anvendes på en sådan måde, at de ikke løsner sig, og at tromlernes indhold ikke slipper ud under normale transportforhold. Der skal benyttes pakninger eller andre forseglingsanordninger i forbindelse med alle aftagelige låg.6.1.4.1.7. Hvis de materialer, der benyttes til svøb, låg, bund, lukkeanordninger og beslag, ikke i sig selv er forenelige med det indhold, der skal transporteres, skal der anvendes passende indvendig beskyttelsesbelægning eller overfladebehandling. Denne beskyttelsesbelægning eller overfladebehandling skal bevare sine beskyttende egenskaber under normale transportbetingelser.6.1.4.1.8. Tromlernes maksimale kapacitet: 450 liter.6.1.4.1.9. Maksimal nettovægt: 400 kg.6.1.4.2. Aluminiumstromler1B1 ikke-aftageligt låg1B2 aftageligt låg6.1.4.2.1. Svøb, låg og bund skal være af aluminium af mindst 99 % renhed eller af en aluminiumslegering. Tromlerne skal være fremstillet af egnet materiale og i en passende tykkelse i forhold til deres kapacitet og formål.6.1.4.2.2. Alle sømme skal være svejste. Eventuelle bertlekanter skal forstærkes ved hjælp af særskilte forstærkningsringe.6.1.4.2.3. Kappen på tromler med en kapacitet på over 60 liter skal generelt have mindst to rullesikke eller alternativt mindst to særskilte rulleringe. Såfremt tromlerne er forsynet med særskilte rulleringe, skal de sidde stramt om svøbet og være fastgjort på en måde, som forhindrer dem i at forskubbe sig. Rulleringe må ikke være punktsvejste.6.1.4.2.4. På tromler med ikke-aftageligt låg (1B1) må svøbets eller lågets åbninger til påfylding, tømning og udluftning ikke overstige 7 cm i diameter. Tromler med større åbninger betragtes som tromler med aftageligt låg (1B2). Lukkeanordningerne i tromlernes svøb og låg skal konstrueres og anvendes på en sådan måde, at de ikke løsner sig, og at tromlernes indhold ikke slipper ud under normale transportforhold. Alle gevindflanger skal være svejste, så de er fuldstændig tætte. Der skal benyttes pakninger eller andre forseglingsanordninger i forbindelse med alle lukkeanordninger, medmindre disse i sig selv er tætte.6.1.4.2.5. Lukkeanordningerne i tromler med aftageligt låg (1B2) skal konstrueres og anvendes på en sådan måde, at de ikke løsner sig, og at tromlernes indhold ikke slipper ud under normale transportforhold. Der skal benyttes pakninger eller andre forseglingsanordninger i forbindelse med alle aftagelige låg.6.1.4.2.6. Tromlernes maksimale kapacitet: 450 liter.6.1.4.2.7. Maksimal nettovægt: 400 kg.6.1.4.3. Tromler af metal, bortset fra stål og aluminium1N1 ikke-aftageligt låg1N2 aftageligt låg6.1.4.3.1. Tromlernes svøb, låg og bund skal være konstrueret af et metal eller en metallegering, som ikke er stål eller aluminium. Tromlerne skal være fremstillet af egnet materiale og i en passende tykkelse i forhold til deres kapacitet og formål.6.1.4.3.2. Eventuelle sømme på bertlekanter skal forstærkes ved hjælp af særskilte forstærkningsringe. Eventuelle sømme skal samles (svejses, loddes el. lign.) i overensstemmelse med det anvendte metals eller den anvendte metallegerings tekniske stade.6.1.4.3.3. Svøbet på tromler med en kapacitet på over 60 liter skal generelt have mindst to rullesikke eller alternativt mindst to særskilte rulleringe. Såfremt tromlerne er forsynet med særskilte rulleringe, skal de sidde stramt om svøbet og være fastgjort på en måde, som forhindrer dem i at forskubbe sig. Rulleringe må ikke være punktsvejste.6.1.4.3.4. På tromler med ikke-aftageligt låg (1N1) må svøbets eller lågets åbninger til påfylding, tømning og udluftning ikke overstige 7 cm i diameter. Tromler med større åbninger betragtes som tromler med aftageligt låg (1N2). Lukkeanordningerne i tromlernes svøb og låg skal konstrueres og anvendes på en sådan måde, at de ikke løsner sig, og at tromlernes indhold ikke slipper ud under normale transportforhold. Eventuelle gevindflanger skal samles (svejses, loddes el. lign.) i overensstemmelse med det anvendte metals eller den anvendte metallegerings tekniske stade, så tromlernes indhold ikke slipper ud. Der skal benyttes pakninger eller andre forseglingsanordninger i forbindelse med alle lukkeanordninger, medmindre disse i sig selv er tætte.6.1.4.3.5. Lukkeanordningerne i tromler med aftageligt låg (1N2) skal konstrueres og anvendes på en sådan måde, at de ikke løsner sig, og at tromlernes indhold ikke slipper ud under normale transportforhold. Der skal benyttes pakninger eller andre forseglingsanordninger i forbindelse med alle aftagelige låg.6.1.4.3.6. Tromlernes maksimale kapacitet: 450 liter.6.1.4.3.7. Maksimal nettovægt: 400 kg.6.1.4.4. Stål- eller aluminiumsdunke3A1 stål, ikke-aftageligt låg3A2 stål, aftageligt låg3B1 aluminium, ikke-aftageligt låg3B2 aluminium, aftageligt låg6.1.4.4.1. Svøb, låg og bund skal være af fremstillet af stålplader, af aluminium med en renhed på mindst 99 % eller af en aluminiumslegering. Materialet skal være af en egnet type og af tilstrækkelig tykkelse i forhold til dunkens kapacitet og formål.6.1.4.4.2. Bertlekanter på ståldunke skal være mekanisk falsede eller svejste. Svøbsømme på ståldunke beregnet til at indeholde mere end 40 liter væske skal være svejste. Svøbsømme på ståldunke beregnet til at indeholde 40 liter væske eller derunder skal være mekanisk falsede eller svejste. Alle sømme på aluminiumsdunke skal være svejste. Eventuelle sømme på bertlekanter skal forstærkes ved hjælp af en særskilt forstærkningsring.6.1.4.4.3. Åbningerne på dunke med ikke-aftageligt låg (3A1 og 3B1) må ikke overstige 7 cm i diameter. Dunke med større åbninger betragtes som dunke med aftageligt låg (3A2 og 3B2). Lukkeanordningerne skal konstrueres på en sådan måde, at de ikke løsner sig, og at dunkenes indhold ikke slipper ud under normale transportforhold. Der skal benyttes pakninger eller andre forseglingsanordninger sammen med lukkeanordninger, medmindre disse i sig selv er tætte.6.1.4.4.4. Hvis de materialer, der benyttes til svøb, låg, bund, lukkeanordninger og beslag ikke i sig selv er forenelige med det indhold, der skal transporteres, skal der anvendes passende indvendig beskyttelsesbelægning eller overfladebehandling. Denne beskyttelsesbelægning eller overfladebehandling skal bevare sine beskyttende egenskaber under normale transportforhold.6.1.4.4.5. Dunkenes maksimale kapacitet: 60 liter.6.1.4.4.6. Maksimal nettovægt: 120 kg.6.1.4.5. Krydsfinertromler1D6.1.4.5.1. Det anvendte træ skal være vellagret, tilstrækkeligt tørt og uden fejl, der kan gøre tromlen mindre velegnet til sit formål. Såfremt lågene er fremstillet af et andet materiale end krydsfiner, skal det pågældende materiale være af en kvalitet svarende til krydsfiner.6.1.4.5.2. Den til kappen benyttede krydsfiner skal have mindst to lag, mens krydsfineren til lågene skal have mindst tre lag. Lagene skal klæbes godt sammen med et vandfast klæbemiddel, så årerne krydser hinanden.6.1.4.5.3. Kappe, låg og bund samt deres sammenføjninger skal have en konstruktion svarende til tromlens kapacitet og formål.6.1.4.5.4. For at undgå at indholdet drysser ud skal lågene være foret med kraftpapir el.lign., som er fastgjort forsvarligt til låget. Foringen skal stikke uden for låget hele vejen rundt.6.1.4.5.5. Tromlernes maksimale kapacitet: 250 liter.6.1.4.5.6. Maksimal nettovægt: 400 kg.6.1.4.6. Trætønder (naturtræ)2C1 med spuns2C2 aftageligt låg6.1.4.6.1. Det anvendte træ skal være af god kvalitet, retvedet, vellagret, knastfrit og uden bark, råd, splinter eller andre fejl, der kan gøre tønden mindre velegnet til sit formål.6.1.4.6.2. Kappens og lågenes konstruktion skal svare til tøndens kapacitet og formål.6.1.4.6.3. Stave og låg skal saves eller kløves i årernes retning, således at ingen årring strækker sig over mere end halvdelen af en stavs eller en lågs tykkelse.6.1.4.6.4. Tøndebånd skal være af stål eller jern af god kvalitet. Ringene på tønder med aftageligt låg (2C2) kan være af hårdt træ af passende art.6.1.4.6.5. Trætønder 2C1: Spunshullets diameter må ikke være større end halvdelen af bredden af den stav, hullet er placeret i.6.1.4.6.6. Trætønder 2C2: Låget skal sidde stramt i rillen.6.1.4.6.7. Tøndernes maksimale kapacitet: 250 liter.6.1.4.6.8. Maksimal nettovægt: 400 kg.6.1.4.7. Paptromler1G6.1.4.7.1. Kappen skal bestå af flere lag kraftigt papir eller pap (ikke bølgepap), som er klæbet godt sammen eller lamineret, og som kan omfatte et eller flere beskyttende lag bitumen, voksbelagt kraftpapir, metalfolie, plastmateriale osv.6.1.4.7.2. Låg og bund skal være af naturtræ, pap, metal, krydsfiner, plastmateriale eller andet egnet materiale og kan omfatte et eller flere beskyttende lag bitumen, voksbelagt kraftpapir, metalfolie, plastmateriale osv.6.1.4.7.3. Kappe, låg og bund samt deres sammenføjninger skal have en konstruktion svarende til tromlens kapacitet og formål.6.1.4.7.4. Den monterede emballage skal være tilstrækkeligt vandfast til ikke at delaminere under normale transportforhold.6.1.4.7.5. Tromlernes maksimale kapacitet: 450 liter.6.1.4.7.6. Maksimal nettovægt: 400 kg.6.1.4.8. Plasttromler og -dunke1H1 tromler, ikke-aftageligt låg1H2 tromler, aftageligt låg3H1 dunke, ikke-aftageligt låg3H2 dunke, aftageligt låg6.1.4.8.1. Emballagen skal være fremstillet af et egnet plastmateriale af passende styrke i forhold til dens kapacitet og formål. Bortset fra regenereret plast som defineret i 1.2.1 må der ikke anvendes brugt materiale ud over produktionsrester eller genformalet materiale fra samme fremstillingsproces. Emballagen skal være tilstrækkelig bestandig over for ældning og over for nedbrydning forårsaget af det indeholdte stof eller af ultraviolet stråling. Eventuel gennemtrængning af det stof, der er indeholdt i emballagen, eller regenereret plastmateriale anvendt til at fremstille ny emballage må ikke udgøre en fare under normale transportforhold.6.1.4.8.2. Såfremt der kræves beskyttelse mod ultraviolet stråling, skal beskyttelsen opnås ved tilsætning af kønrøg eller andre passende pigmenter eller inhibitorer. Disse tilsætningsstoffer skal være forenelige med indholdet og bevare deres virkning i hele emballagens levetid. Såfremt der anvendes kønrøg, pigmenter eller inhibitorer af anden art end dem, der er anvendt til fremstilling af den prøvede emballagetype, kan der dispenseres fra kravet om fornyet prøvning, forudsat at indholdet af kønrøg eller pigment ikke overstiger henholdsvis 2 og 3 vægtprocent. Indholdet af inhibitorer mod ultraviolet stråling er ikke underlagt begrænsninger.6.1.4.8.3. Tilsætningsstoffer, der ikke tjener til beskyttelse mod ultraviolet stråling, kan indgå som bestanddel i plastmaterialet, forudsat at de ikke påvirker emballagematerialets kemiske og fysiske egenskaber. Under sådanne omstændigheder kan der dispenseres fra kravet om fornyet prøvning.6.1.4.8.4. Vægtykkelsen skal overalt på emballagen svare til dennes kapacitet og formål, idet der dog skal tages hensyn til den belastning, som de enkelte punkter på emballagen kan tænkes at blive udsat for.6.1.4.8.5. På tromler og dunke med ikke-aftageligt låg (1H1 og 3H1) må kappens eller lågets åbninger til påfylding, tømning og udluftning ikke overstige 7 cm i diameter. Tromler og dunke med større åbninger betragtes som tromler og dunke med aftageligt låg (1H2 og 3H2). Lukkeanordningerne i tromlernes og dunkenes kapper og låg skal konstrueres og anvendes på en sådan måde, at de ikke løsner sig, og at tromlernes og dunkenes indhold ikke slipper ud under normale transportforhold. Der skal benyttes pakninger eller andre forseglingsanordninger sammen med lukkeanordninger, medmindre disse i sig selv er tætte.6.1.4.8.6. Lukkeanordningerne i tromler og dunke med aftageligt låg (1H2 og 3H2) skal konstrueres og anvendes på en sådan måde, at de ikke løsner sig, og at tromlernes og dunkenes indhold ikke slipper ud under normale transportforhold. Der skal anvendes tætningsringe sammen med alle aftagelige låg, medmindre tromlen eller dunken er konstrueret på en sådan måde, at den i sig selv er tæt, hvis det aftagelige låg sidder ordentligt fast.6.1.4.8.7. Den maksimalt tilladte gennemtrængelighed for brandfarlige væsker er 0,008 g/l.h ved 23 °C (se underafsnit 6.1.5.8).6.1.4.8.8. Såfremt der anvendes regenereret plastmateriale til produktion af ny emballage, skal det regenererede materiale vurderes og dokumenteres løbende som led i et kvalitetssikringsprogram, der er godkendt af den kompetente myndighed. Kvalitetssikringsprogrammet skal omfatte registrering af, at der er foretaget en korrekt præsortering, samt verifikation af, at hver enkelt batch af regenereret plastmateriale har det rigtige smelteindeks og den rigtige massefylde og trækstyrke i overensstemmelse med den konstruktionstype, der er fremstillet ud fra et sådant regenerat. Dette kræver nødvendigvis en viden om det emballagemateriale, hvoraf regeneratet er oparbejdet, såvel som bevidsthed om det tidligere indhold af disse emballager, såfremt dette tidligere indhold kan reducere egenskaberne for de nye emballager fremstillet af dette materiale. Endvidere skal emballagefabrikantens kvalitetssikringsprogram som beskrevet i underafsnit 6.1.1.4 for hver batch af regenereret plastmateriale omfatte udførelse af den mekaniske typeprøvning, som er angivet i afsnit 6.1.5, på emballager fremstillet af dette materiale. Ved denne typeprøvning kan stablingsevnen verificeres ved at udføre en passende dynamisk kompressionsprøvning i stedet for statisk stablingsprøvning.6.1.4.8.9. Tromler og dunkes maksimale kapacitet:1H1, 1H2: 450 liter3H1, 3H2: 60 liter6.1.4.8.10. Maksimal nettovægt:1H1, 1H2: 400 kg3H1, 3H2: 120 kg6.1.4.9. Kasser af naturtræ4C1 almindelige4C2 støvtætte6.1.4.9.1. Det anvendte træ skal være vellagret, tilstrækkeligt tørt og uden fejl, der kan svække dele af kassen betydeligt. Kassens konstruktion og det anvendte materiale skal svare til dens kapacitet og formål. Låg og bunde kan være af vandfast presset træ som f.eks. træfiberplade, spånplade eller andre egnede typer.6.1.4.9.2. Fastgørelser skal være modstandsdygtige over for de typer vibrationer, som må forventes under normale transportforhold. Sømning i træårer skal undgås, hvor det er praktisk muligt. Sammenføjninger, som må forventes at blive hårdt belastet, skal være nittet eller samlet med ringformede søm eller på tilsvarende måde.6.1.4.9.3. Kasse 4C2: Hver del af kassen skal være skåret i ét stykke eller fremstillet på tilsvarende måde. En del svarer til en del skåret i ét stykke, såfremt den er limet sammen på en af følgende måder: Lindermann-samling, samling med fjer og not, overfalsning, sammenfalsning eller plansamling med mindst to bølgesømme af metal ved hver samling.6.1.4.9.4. Maksimal nettovægt: 400 kg.6.1.4.10. Krydsfinerkasser4D6.1.4.10.1. Den anvendte krydsfiner skal have mindst tre lag. Den skal være vellagret, skrællet, afskåret eller afsavet, tilstrækkeligt tør og uden fejl, der kan svække kassen betydeligt. Kassens konstruktion og det anvendte materiale skal svare til dens kapacitet og formål. Alle lag skal være limet sammen ved hjælp af et vandfast klæbemiddel. Kasser kan være fremstillet af krydsfiner kombineret med andre egnede materialer. De skal være sømmet fast til eller på anden måde fastgjort til hjørnestolper eller ender eller være samlet ved hjælp af andre lige så velegnede anordninger.6.1.4.10.2. Maksimal nettovægt: 400 kg.6.1.4.11. Kasser af fiberplade, spånplade og lign.4F6.1.4.11.1. Kassernes vægge skal være af vandfast presset træ, f.eks. træfiberplade, spånplade eller andre egnede typer. Deres konstruktion og det anvendte materiales styrke skal svare til kassernes kapacitet og formål.6.1.4.11.2. Andre dele af kasserne kan være fremstillet af andre egnede materialer.6.1.4.11.3. Kasserne skal være samlet forsvarligt ved hjælp af egnede anordninger.6.1.4.11.4. Maksimal nettovægt: 400 kg.6.1.4.12. Papkasser4G6.1.4.12.1. Der skal anvendes massivt pap eller dobbel-bølgepap (enkeltlags- eller flerlags-) af en god og stærk kvalitet svarende til kassens kapacitet og formål. Den ydre overflade skal være så vandfast, at der på en halv time ikke optages mere vand end 155 g/m2 målt efter Cobb-metoden til måling af sugeevnen, jf. standarden ISO 535:1991. Pappet skal kunne bøjes tilstrækkeligt uden at gå i stykker. Det skal være skåret, foldet uden at blive ridset samt slidset, således at kasserne kan samles uden revnedannelse og uden iturevne eller unødigt bulede overflader. Bølgepappets rifling skal være limet fast til dæklagene.6.1.4.12.2. Kasseenderne kan have en ramme af træ eller være lavet helt af træ eller andet egnet materiale. De kan være forstærket ved hjælp af trælister eller andet egnet materiale.6.1.4.12.3. Sammenføjningerne skal være tilklæbet ved hjælp af klæbebånd, de skal være lapsamlet og limet eller lapsamlet og hæftet med metalklammer. Lapsamlede sammenføjninger skal have et passende overlæg.6.1.4.12.4. Når lukningen sker ved hjælp af lim eller klæbebånd, skal klæbemidlet være vandfast.6.1.4.12.5. Kassens dimensioner skal svare til indholdet.6.1.4.12.6. Maksimal nettovægt: 400 kg.6.1.4.13. Plastkasser4H1 skumplastkasser4H2 kasser af homogen plast6.1.4.13.1. Kassen skal være fremstillet af et egnet plastmateriale af tilstrækkelig styrke i forhold til dens kapacitet og formål. Kassen skal være tilstrækkelig bestandig over for ældning og over for nedbrydning forårsaget af det indeholdte stof eller af ultraviolet stråling.6.1.4.13.2. Kasser af skumplast skal bestå af to dele støbt i skumplast: en nedre del med hulrum til de indvendige emballager og en øvre del, som dækker den nedre del og kan fastgøres til denne. De to dele skal være konstrueret således, at der netop er plads til de indvendige emballager. Eventuelle hætter på de indvendige emballager må ikke komme i berøring med den indvendige side af kassens øvre del.6.1.4.13.3. Med henblik på transport skal skumplastkasser være lukket med selvklæbende bånd, hvis trækstyrke er tilstrækkeligt stor til at forhindre, at kassen går op. Klæbebåndet skal være vejrbestandigt, og klæbemidlet skal være foreneligt med det skumplastmateriale, der er benyttet til kassen. Andre mindst lige så effektive lukkeanordninger kan også anvendes.6.1.4.13.4. Om nødvendigt skal kasser af homogen plast være beskyttet mod ultraviolette stråler ved hjælp af kønrøg eller andre egnede pigmenter eller inhibitorer. Disse tilsætningsstoffer skal være forenelige med indholdet og bevare deres virkning i hele kassens levetid. Såfremt der anvendes kønrøg, pigmenter eller inhibitorer af en anden art end dem, der er anvendt til den prøvede emballagetype, kan der dispenseres fra kravet om fornyet prøvning, forudsat at indholdet af kønrøg eller pigment ikke overstiger henholdsvis 2 og 3 vægtprocent. Indholdet af inhibitorer mod ultraviolet stråling er ikke underlagt begrænsninger.6.1.4.13.5. Tilsætningsstoffer, der ikke tjener til beskyttelse mod ultraviolet stråling, kan indgå som bestanddel i plastmaterialet, forudsat at de ikke påvirker kassens kemiske og fysiske egenskaber. Under sådanne omstændigheder kan der dispenseres fra kravet om fornyet prøvning.6.1.4.13.6. Kasser af homogen plast skal være forsynet med lukkeanordninger af et egnet materiale, der har en sådan styrke og konstruktion, at kassen ikke kan gå op af sig selv.6.1.4.13.7. Såfremt der anvendes regenereret plastmateriale til produktion af ny emballage, skal det regenererede materiale vurderes og dokumenteres løbende som led i et kvalitetssikringsprogram, der er godkendt af den kompetente myndighed. Kvalitetssikringsprogrammet skal omfatte en registrering af, at der er foretaget en korrekt præsortering, samt verifikation af, at hver enkelt batch af regenereret plastmateriale har det rigtige smelteindeks og den rigtige massefylde og trækstyrke i overensstemmelse med den konstruktionstype, der er fremstillet ud fra et sådant regenerat. Dette kræver nødvendigvis en viden om det emballagemateriale, hvoraf regeneratet er oparbejdet, såvel som kendskab til det tidligere indhold af disse emballager, såfremt dette tidligere indhold kan reducere egenskaberne af de nye emballager fremstillet af dette materiale. Endvidere skal emballagefabrikantens kvalitetssikringsprogram som beskrevet i underafsnit 6.1.1.4 for hver batch af regenereret plastmateriale omfatte udførelse af den mekaniske typeprøvning, som er angivet i afsnit 6.5.1, på emballager fremstillet af dette materiale. Ved denne typeprøvning kan stablingsevnen verificeres ved at udføre en passende dynamisk kompressionsprøvning i stedet for statisk stablingsprøvning.6.1.4.13.8. Maksimal nettovægt:4H1: 60 kg4H2: 400 kg6.1.4.14. Stål- eller aluminiumskasser4A stål4B aluminium6.1.4.14.1. Kassens konstruktion og metallets styrke skal svare til kassens kapacitet og formål.6.1.4.14.2. Kasserne skal være foret med fyldestykker af pap eller filt eller være forsynet med en indvendig foring eller belægning af et egnet materiale. Såfremt der anvendes en dobbeltfalset metalforing, skal det påses, at indholdet, navnlig eksplosive stoffer, ikke kan trænge ind i sømmenes fordybninger.6.1.4.14.3. Lukkeanordningerne kan være af enhver egnet type, og de må ikke kunne løsne sig under normale transportforhold.6.1.4.14.4. Maksimal nettovægt: 400 kg.6.1.4.15. Tekstilsække5L1 uden indvendig foring eller belægning5L2 støvtætte5L3 vandfaste6.1.4.15.1. Der skal anvendes tekstiler af god kvalitet. Stoffets styrke og sækkens konstruktion skal svare til sækkens kapacitet og formål.6.1.4.15.2. Sække, støvtætte, 5L2: Sækken skal gøres støvtæt, f.eks. ved hjælp af:a) papir, der sidder fast på sækkens indvendige overflade ved hjælp af et vandfast klæbemiddel såsom bitumen, ellerb) plastfilm, der sidder fast på sækkens indvendige overflade, ellerc) en eller flere indvendige papir- eller plastforinger.6.1.4.15.3. Sække, vandfaste, 5L3: For at undgå fugtindtrængen skal sækken gøres vandtæt, f.eks. ved hjælp af:a) særskilte indvendige foringer af vandfast papir (f.eks. voksbelagt kraftpapir, tjærepapir eller plastbelagt kraftpapir) ellerb) plastfilm, der sidder fast på sækkens indvendige overflade, ellerc) en eller flere indvendige plastforinger.6.1.4.15.4. Maksimal nettovægt: 50 kg.6.1.4.16. Vævede plastsække5H1 uden indvendig foring eller belægning5H2 støvtætte5H3 vandfaste6.1.4.16.1. Sækkene skal være fremstillet af strakte bånd eller monofilamenter af et egnet plastmateriale. Det anvendte materiales styrke og sækkens konstruktion skal svare til sækkens kapacitet og formål.6.1.4.16.2. Såfremt materialet er vævet fladt, skal sækkene være fremstillet ved syning eller anden lukning af bunden og den ene side. Såfremt det vævede stykke er rørformet, skal sækkebunden lukkes ved syning, vævning eller anden tilsvarende stærk lukkemetode.6.1.4.16.3. Sække, støvtætte, 5H2: Sækken skal gøres støvtæt, f.eks. ved hjælp af:a) papir- eller plastfilm, der sidder fast på sækkens indvendige overflade, ellerb) en eller flere særskilte indvendige papir- eller plastforinger.6.1.4.16.4. Sække, vandfaste, 5H3: For at undgå fugtindtrængen skal sækken gøres vandtæt, f.eks. ved hjælp af:a) særskilte indvendige foringer af vandfast papir (f.eks. voksbelagt kraftpapir, kraftpapir med dobbelt tjærebelægning eller plastbelagt kraftpapir) ellerb) plastfilm, der sidder fast på sækkens indvendige eller ydre overflade, ellerc) en eller flere indvendige plastforinger.6.1.4.16.5. Maksimal nettovægt: 50 kg.6.1.4.17. Sække af plastfilm5H46.1.4.17.1. Sækkene skal fremstilles af et egnet plastmateriale. Det anvendte materiales styrke og sækkens konstruktion skal svare til sækkens kapacitet og formål. Sømme og lukninger skal kunne modstå de tryk og stød, der kan opstå under normale transportforhold.6.1.4.17.2. Maksimal nettovægt: 50 kg.6.1.4.18. Papirsække5M1 flerlags5M2 flerlags, vandfaste6.1.4.18.1. Sækkene skal være af egnet kraftpapir eller tilsvarende papir med mindst tre lag. Papirets styrke og sækkens konstruktion skal svare til sækkens kapacitet og formål. Sammenføjninger og lukninger skal være støvtætte.6.1.4.18.2. Sække 5M2: For at forhindre fugtindtrængen skal en sæk bestående af fire eller flere lag gøres vandtæt ved brug af enten et vandfast lag som et af de to yderste lag eller en vandfast barriere fremstillet af et egnet beskyttende materiale mellem de to yderste lag. En sæk bestående af tre lag skal gøres vandtæt ved anvendelse af et vandfast lag som det yderste. Hvor der er fare for, at det indeholdte stof reagerer med fugt, eller hvor det er pakket ned i fugtig stand, skal et vandtæt lag eller en vandtæt barriere, f.eks. kraftpapir med dobbelt tjærebelægning, plastbelagt kraftpapir, plastfilm, som sidder fast på sækkens indvendige overflade, eller en eller flere indvendige plastforinger, ligeledes placeres op mod stoffet. Sammenføjninger og lukninger skal være vandtætte.6.1.4.18.3. Maksimal nettovægt: 50 kg.6.1.4.19. Kompositemballager (plastmateriale)>TABELPOSITION>6.1.4.19.1. Indvendig beholder6.1.4.19.1.1. Kravene i underafsnittene 6.1.4.8.1 og 6.1.4.8.4-6.1.4.8.7 finder anvendelse på indvendige beholdere af plast.6.1.4.19.1.2. Den indvendige beholder af plast skal passe stramt ind i den ydre emballage, som ikke må have fremspring, der kan slide på plastmaterialet.6.1.4.19.1.3. Den indvendige beholders maksimale kapacitet:6HA1, 6HB1, 6HD1, 6HG1, 6HH1: 250 liter.6HA2, 6HB2, 6HC, 6HD2, 6HG2, 6HH2: 60 liter.6.1.4.19.1.4. Maksimal nettovægt:6HA1, 6HB1, 6HD1, 6HG1, 6HH1: 400 kg6HA2, 6HB2, 6HC, 6HD2, 6HG2, 6HH2: 75 kg.6.1.4.19.2. Ydre emballage6.1.4.19.2.1. Plastbeholder med ydre stål- eller aluminiumstromle, 6HA1 eller 6HB1: De relevante krav i underafsnit 6.1.4.1 eller 6.1.4.2 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion.6.1.4.19.2.2. Plastbeholder med ydre tremmekasse eller anden kasse af stål eller aluminium, 6HA2 eller 6HB2: De relevante krav i underafsnit 6.1.4.14 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion.6.1.4.19.2.3. Plastbeholder med ydre kasse af naturtræ, 6HC: De relevante krav i underafsnit 6.1.4.9 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion.6.1.4.19.2.4. Plastbeholder med ydre krydsfinertromle, 6HD1: De relevante krav i underafsnit 6.1.4.5 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion.6.1.4.19.2.5. Plastbeholder med ydre krydsfinerkasse, 6HD2: De relevante krav i underafsnit 6.1.4.10 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion.6.1.4.19.2.6. Plastbeholder med ydre paptromle, 6HG1: De relevante krav i punkterne 6.1.4.7.1-6.1.4.7.4 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion.6.1.4.19.2.7. Plastbeholder med ydre papkasse, 6HG2: De relevante krav i underafsnit 6.1.4.12 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion.6.1.4.19.2.8. Plastbeholder med ydre plasttromle, 6HH1: De relevante krav i punkterne 6.1.4.8.1-6.1.4.8.6 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion.6.1.4.19.2.9. Plastbeholdere med ydre kasse af homogen plast (herunder bølgeplastmateriale), 6HH2: De relevante krav i punkterne 6.1.4.13.1 og 6.1.4.13.4-6.1.4.13.6 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion.6.1.4.20. Kompositemballager (glas, porcelæn og stentøj)>TABELPOSITION>6.1.4.20.1. Indvendig beholder6.1.4.20.1.1. Beholderen skal have en passende form (cylindrisk eller pæreformet) og være af et materiale af god kvalitet uden fejl, der kan svække beholderen. Væggene skal være tilstrækkeligt tykke over det hele, og der må ikke forekomme indre spændinger.6.1.4.20.1.2. Til beholderne skal anvendes skruelukker af plast, propper af slebet glas eller andre lukkeanordninger, der er mindst lige så effektive. Dele af lukkeanordningen, der kan tænkes at komme i berøring med beholderens indhold, skal være modstandsdygtige over for indholdet. Det bør påses, at lukkeanordningerne er tætte, og at de sidder så godt fast, at de ikke kan løsne sig under transporten. Såfremt lukkeanordninger med ventiler er påkrævet, skal ventilerne opfylde kravene i underafsnit 4.1.1.8.6.1.4.20.1.3. Beholderen skal være fast nedpakket i den ydre emballage ved hjælp af stødabsorberende og/eller absorberende materiale.6.1.4.20.1.4. Beholderens maksimale kapacitet: 60 liter.6.1.4.20.1.5. Maksimal nettovægt: 75 kg.6.1.4.20.2. Ydre emballage6.1.4.20.2.1. Beholder med ydre ståltromle, 6PA1: De relevante krav i underafsnit 6.1.4.1 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion. Dog kan det aftagelige låg, der kræves til denne emballagetype, have form som en hætte.6.1.4.20.2.2. Beholder med ydre tremmekasse eller anden kasse af stål, 6PA2: De relevante krav i underafsnit 6.1.4.14 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion. Er der tale om cylindriske beholdere, skal den ydre emballage i oprejst stand være højere end beholderen og dennes lukkeanordning. Såfremt tremmekassen indeholder en pæreformet beholder og har en tilsvarende facon, skal den ydre emballage forsynes med et beskyttende dække (hætte).6.1.4.20.2.3. Beholder med ydre aluminiumstromle, 6PB1: De relevante krav i underafsnit 6.1.4.2 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion.6.1.4.20.2.4. Beholder med ydre tremmekasse eller anden kasse af aluminium 6PB2: De relevante krav i underafsnit 6.1.4.14 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion.6.1.4.20.2.5. Beholder med ydre kasse af naturtræ, 6PC: De relevante krav i underafsnit 6.1.4.9 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion.6.1.4.20.2.6. Beholder med ydre krydsfinertromle, 6PD1: De relevante krav i underafsnit 6.1.4.5 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion.6.1.4.20.2.7. Beholder med ydre vidjekurv, 6PD2: Vidjekurven skal være af god forarbejdning og kvalitet. Den skal være forsynet med et beskyttende dække (hætte), der kan forhindre beskadigelse af beholderen.6.1.4.20.2.8. Beholder med ydre paptromle, 6PG1: De relevante krav i punkterne 6.1.4.7.1-6.1.4.7.4 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion.6.1.4.20.2.9. Beholder med ydre papkasse, 6PG2: De relevante krav i punkt 6.1.4.12 finder anvendelse på den ydre emballages konstruktion.6.1.4.20.2.10. Beholder med ydre emballage af skumplast eller homogen plast, 6PH1 eller 6PH2: Det materiale, der anvendes til begge ydre emballager, skal opfylde de relevante krav i punkt 6.1.4.13. Emballage af homogen plast skal være af HDPE eller tilsvarende plastmateriale. Dog kan det aftagelige låg, der kræves til denne emballagetype, have form som en hætte.6.1.4.21. KombinationsemballagerDe relevante krav i afsnit 6.1.4 finder anvendelse på den ydre emballage.ANM.:Med hensyn til de indvendige og ydre emballager, der skal benyttes, henvises til de relevante emballeringsforskrifter i kapitel 4.1.6.1.4.22. Blikemballager0A1 ikke-aftageligt låg0A2 aftageligt låg6.1.4.22.1. Kappen, låg og bund skal være fremstillet af egnede stålplader, hvis tykkelse svarer til emballagens kapacitet og formål.6.1.4.22.2. Sammenføjningerne, der skal være svejste, skal mindst være dobbeltfalsede eller fremstillet på en måde, der sikrer en tilsvarende styrke og tæthed.6.1.4.22.3. Indvendige zink-, tin- og lakbelægninger m.v. skal være meget modstandsdygtige og hæfte til stålet over det hele, også ved lukningerne.6.1.4.22.4. På emballager med ikke-aftageligt låg (0A1) må kappens eller lågets åbninger til påfylding, tømning og udluftning ikke overstige 7 cm i diameter. Emballager med større åbninger betragtes som emballager med aftageligt låg (0A2).6.1.4.22.5. Lukkeanordningerne i emballager med ikke-aftageligt låg (0A1) skal enten bestå af et skrue-lukke eller kunne sikres af en skrueanordning eller af en anden mindst lige så effektiv anordning. Lukkeanordningerne i emballager med aftageligt låg (0A2) skal være konstrueret og anbragt på en sådan måde, at de ikke løsner sig, og at emballagernes indhold ikke slipper ud under normale transportforhold.6.1.4.22.6. Emballagernes maksimale kapacitet: 40 liter.6.1.4.22.7. Maksimal nettovægt: 50 kg.6.1.5. Bestemmelser for prøvning af emballager6.1.5.1. Prøvningens udførelse og hyppighed6.1.5.1.1. De enkelte emballagetypers konstruktion skal prøves ifølge bestemmelserne i afsnit 6.1.5 i overensstemmelse med procedurer, der er fastlagt og godkendt af den kompetente myndighed.6.1.5.1.2. Prøvning af hver enkelt emballagetype skal udføres med tilfredsstillende resultat, før emballagen tages i brug. En emballagetype er defineret ved emballagens konstruktion, størrelse, materiale, tykkelse, udførelse og emballeringsmetode, men kan omfatte forskellige overfladebehandlinger. Den inkluderer også emballager, som kun afviger fra konstruktionstypen ved at have en lavere højde.6.1.5.1.3. Prøvningen skal gentages på produktionsprøver med mellemrum fastsat af den kompetente myndighed. Med hensyn til prøvning af emballager af papir og pap skal klargøring, der foretages i det omgivende miljø, betragtes som svarende til kravene i punkt 6.1.5.2.3.6.1.5.1.4. Prøvningen skal udføres på ny efter eventuelle ændringer af emballagens konstruktion, materiale eller udførelse.6.1.5.1.5. Den kompetente myndighed kan tillade selektiv prøvning af emballager, som kun afviger i ringe grad fra den prøvede type, dvs. mindre typer af indvendige emballager eller indvendige emballager med lavere nettovægt samt emballager som tromler, sække og kasser, der fremstilles med små reduktioner i ydre mål.6.1.5.1.6. Når en ydre emballage i en kombinationsemballage er prøvet med tilfredsstillende resultat sammen med forskellige typer indvendig emballage, skal denne ydre emballage tillige kunne samemballere forskellige indvendige emballager. Følgende variationer i indvendige emballager er endvidere tilladt uden yderligere prøvning af emballagen, forudsat at en tilsvarende ydeevne er opretholdt:a) Indvendige emballager af tilsvarende eller mindre størrelse kan benyttes under følgende betingelser:i) de indvendige emballager er af tilsvarende konstruktion som de prøvede indvendige emballager (f.eks. form - rund, rektangulær osv.),ii) de indvendige emballagers konstruktionsmateriale (glas, plast, metal osv.) giver en modstand mod stød og stabling af mindst samme størrelse som den oprindeligt prøvede indvendige emballage,iii) de indvendige emballager har samme eller mindre åbninger, og lukkeanordningen er af tilsvarende type (f.eks. skruehætte, friktionslåg osv.),iv) der anvendes tilstrækkeligt ekstra stødabsorberende materiale til at udfylde den overskydende plads og til at forhindre de indvendige emballager i at bevæge sig væsentligt, ogv) indvendige emballager er placeret i den ydre emballage på samme måde som i den prøvede emballage.b) Et mindre antal af de prøvede indvendige emballager eller af tilsvarende typer indvendige emballager som beskrevet i a) ovenfor skal kunne anvendes, forudsat at der bruges tilstrækkeligt stødabsorberende materiale til at udfylde den overskydende plads og til at forhindre de indvendige emballager i at bevæge sig væsentligt.6.1.5.1.7. Genstande eller indvendige emballager af enhver type beregnet til faste og flydende stoffer kan uden prøvning samles og transporteres i en ydre emballage under følgende betingelser:a) Den ydre emballage skal være prøvet med tilfredsstillende resultat i overensstemmelse med underafsnit 6.1.5.3 med skrøbelige (f.eks. glas) indvendige emballager indeholdende væsker, idet faldhøjden fra emballagegruppe I benyttes.b) Den samlede bruttovægt af indvendige emballager må ikke overstige halvdelen af bruttovægten af de indvendige emballager, der er anvendt ved faldprøven anført i a) ovenfor.c) Tykkelsen af udfyldningsmaterialet mellem indvendige emballager og mellem indvendige emballager og emballagens yderside må ikke reduceres til under den tilsvarende tykkelse i den oprindeligt prøvede emballage, og hvis en enkelt indvendig emballage blev brugt i den oprindelige prøvning, må tykkelsen af udfyldningsmaterialet mellem indvendige emballager ikke være mindre end tykkelsen af udfyldningsmaterialet mellem emballagens yderside og den indvendige emballage benyttet i den oprindelige prøvning. Hvis der benyttes enten færre eller mindre indvendige emballager (i sammenligning med de indvendige emballager brugt ved faldprøven), skal der anvendes tilstrækkeligt udfyldningsmateriale til at udfylde den overskydende plads.d) Den ydre emballage skal have gennemført stablingsprøven i underafsnit 6.1.5.6 med tilfredsstillende resultat i tom tilstand. Den samlede bruttovægt af identiske kolli skal baseres på den kombinerede vægt af de indvendige emballager, der er anvendt ved faldprøven anført i a) ovenfor.e) Indvendige emballager, som indeholder væske, skal være fuldstændigt omgivet af absorberende materiale til at optage de indvendige emballagers samlede væskemængde.f) Hvis den ydre emballage er beregnet til at indeholde indvendige emballager til væsker, og den ikke er vandtæt, eller den er beregnet til at indeholde indvendige emballager til faste stoffer, og den ikke er støvtæt, skal det med en vandtæt foring, en plastsæk eller tilsvarende effektivt middel sikres, at enhver væske eller ethvert fast stof kan opsamles i tilfælde af udslip. For emballager, der indeholder væsker, skal det absorberende materiale, der er angivet i e) ovenfor, være anbragt inden for det, som opsamler væsken.g) Emballager skal mærkes i overensstemmelse med afsnit 6.1.3 som værende prøvet til emballagegruppe I for kombinationsemballager. Den angivne bruttovægt i kg skal være summen af vægten af den ydre emballage plus halvdelen af vægten af de indvendige emballager, som er anvendt til faldprøven anført i a) ovenfor. Mærkningen skal ligeledes indeholde bogstavet "V" som beskrevet i underafsnit 6.1.2.4.6.1.5.1.8. Den kompetente myndighed kan til enhver tid kræve, at det ved hjælp af prøvning i overensstemmelse med dette afsnit godtgøres, at masseproducerede emballager opfylder kravene vedrørende emballagetypeprøvning. Med henblik på kontrol skal resultatet af en sådan prøvning opbevares.6.1.5.1.9. Såfremt en indvendig behandling eller belægning er nødvendig af sikkerhedsmæssige grunde, skal denne bevare sine beskyttende egenskaber også efter prøvningen.6.1.5.1.10. Forudsat at prøvningsresultaternes gyldighed ikke påvirkes og med den kompetente myndigheds godkendelse, kan adskillige prøver udføres på samme emne.6.1.5.1.11. BjærgningsemballagerBjærgningsemballager (se definition i afsnit 1.2.1) skal prøves og mærkes i overensstemmelse med de krav, der gælder for emballager i emballagegruppe II beregnet til transport af faste stoffer eller indvendige emballager med undtagelse af følgende:a) Det stof, der anvendes i forbindelse med udførelsen af prøvningen, skal være vand, og emballagerne fyldes til mindst 98 % af deres maksimale kapacitet. Det er tilladt at anvende additiver som f.eks. sække med blyhagl for at opnå den nødvendige samlede kollivægt, blot de placeres på en sådan måde, at prøvningsresultaterne ikke påvirkes heraf. Alternativt kan man i forbindelse med udførelsen af faldprøven variere faldhøjden i overensstemmelse med punkt 6.1.5.3.4 b).b) Emballagerne skal desuden med tilfredsstillende resultat have været underkastet tæthedsprøvning ved 30 kPa, idet resultaterne af denne prøvning skal fremgå af den prøvningsrapport, der kræves i underafsnit 6.1.5.9.c) Emballagerne skal være mærket med bogstavet "T" som beskrevet i underafsnit 6.1.2.4.6.1.5.2. Klargøring af emballager med henblik på prøvning6.1.5.2.1. Prøvningen skal udføres på emballager, herunder de indvendige emballager i kombinationsemballager, der er klargjort til transport. Indvendige beholdere samt enkeltbeholdere og -emballager skal fyldes til mindst 98 % af den maksimale kapacitet for væskers vedkommende og 95 % for faste stoffers vedkommende. For kombinationsemballager, hvor den indvendige emballage er konstrueret til transport af væsker eller faste stoffer, skal der udføres særskilt prøvning med indhold af såvel væske som fast stof. De stoffer eller genstande, der skal transporteres i emballagerne, kan erstattes af andre stoffer eller genstande, medmindre prøvningsresultaterne herved bliver fordrejet. Er der tale om faste stoffer, skal det eventuelle erstatningsstof have samme fysiske egenskaber (masse, kornstørrelse osv.) som det stof, der skal transporteres. Det er tilladt at anvende additiver som f.eks. sække med blyhagl for at opnå den nødvendige samlede kollivægt, blot de placeres på en sådan måde, at prøvningsresultaterne ikke påvirkes heraf.6.1.5.2.2. Såfremt der under faldprøven for væsker anvendes et andet stof, skal dette have samme relative massefylde og viskositet som det stof, der skal transporteres. Vand kan også benyttes ved faldprøven for væsker under overholdelse af betingelserne i punkt 6.1.5.3.4.6.1.5.2.3. Emballager af papir og pap skal i mindst 24 timer henligge i et miljø, hvor temperaturen og den relative luftfugtighed (rf) er kontrolleret. Der er tre muligheder, hvoraf der skal vælges en. Den foretrukne mulighed er 23 ± 2 °C og 50 % ±2 % rf. De øvrige to muligheder er 20 ± 2 °C og 65 % ± 2 % rf eller 27 ± 2 °C og 65 % ± 2 % rf.ANM.:Gennemsnitsværdier skal ligge inden for disse grænser. Korttidsvariationer og måleunøjagtigheder kan medføre individuelle målinger, der varierer med op til ± 5 % relativ luftfugtighed uden væsentlig forringelse af prøvernes reproducerbarhed.6.1.5.2.4. Tønder af naturtræ med spuns skal henstå fyldt med vand i mindst 24 timer forud for prøvningen.6.1.5.2.5. For at kontrollere, at plasttromler og -dunke i henhold til underafsnit 6.1.4.8 og om nødvendigt kompositemballager (plastmateriale) i henhold til underafsnit 6.1.4.19 er kemisk forenelige med væsker, skal de opbevares i seks måneder ved rumtemperatur. I dette tidsrum skal prøveemnerne være fyldt med de produkter, de er beregnet til at transportere.I opbevaringsperiodens første og sidste døgn skal prøveemnerne placeres med lukkeanordningen nedad. Dog skal emballager, der er forsynet med ventil, kun anbringes på denne måde i fem minutter hver gang. Efter opbevaringen skal prøveemnerne underkastes den i underafsnittene 6.1.5.3-6.1.5.6 foreskrevne prøvning.Når det er kendt, at det plastmateriale, der benyttes til de indvendige beholdere i kompositemballager (plastmateriale), ikke svækkes betydeligt under påvirkning af det stof, der fyldes på, er det ikke nødvendigt at kontrollere, om den kemiske forenelighed er tilfredsstillende.Ved betydelig svækkelse forstås:a) tydelig sprødhed ellerb) en betydelig elasticitetsformindskelse, medmindre denne er knyttet til en i hvert fald proportional forøgelse af elasticitetsforlængelsen under belastning.Hvor plastmaterialets opførsel er blevet fastlagt på andre måder, kan der dispenseres fra den ovennævnte forenelighedsprøve. Fremgangsmåderne skal mindst svare til ovennævnte forenelighedsprøve og være anerkendt af den kompetente myndighed.ANM.:Med hensyn til plasttromler og -dunke samt kompositemballager (plastmateriale) fremstillet af medium- eller højmolekylært polyethylen henvises desuden til punkt 6.1.5.2.6 nedenfor.6.1.5.2.6. For tromler og dunke af højmolekylært polyethylen i henhold til underafsnit 6.1.4.8 og eventuelt kompositemballager af højmolekylært polyethylen i henhold til underafsnit 6.1.4.19 med følgende specifikationer:- relativ massefylde >= 0,940 ved 23 °C efter en times varmebehandling ved 100 °C i henhold til standarden ISO 1183,- smelteindeks <= 12 g/10 min. ved 190 °C/21,6 kg belastning i henhold til standarden ISO 1133,og for dunke i henhold til underafsnit 6.1.4.8 hørende til emballagegruppe II og III og eventuelt kompositemballager i henhold til underafsnit 6.1.4.19 af mediummolekylært polyethylen med følgende specifikationer:- relativ massefylde >= 0,940 ved 23 °C efter en times varmebehandling ved 100 °C i henhold til standarden ISO 1183,- smelteindeks <= 0,5 g/10 min. og >= 0,1 g/10 min. ved 190 °C/2,160 kg belastning i henhold til standarden ISO 1133,- smelteindeks <= 3 g/10 min. og >= 0,5 g/10 min. ved 190 °C/5 kg belastning i henhold til standarden ISO 1133,kan den kemiske forenelighed med de i underafsnit 6.1.6.2 opregnede væsker kontrolleres som beskrevet nedenfor med standardvæsker (se underafsnit 6.1.6.1).Det kan kontrolleres, om disse emballagers kemiske forenelighed er tilstrækkeligt stor, ved at fylde dem med en passende standardvæske og opbevare dem i tre uger ved 40 °C. Består standardvæsken af vand, kræves der ikke bevis for emballagens kemiske forenelighed.I opbevaringsperiodens første og sidste døgn skal prøveemnerne placeres med lukkeanordningen nedad. Dog skal emballager, der er forsynet med ventil, kun anbringes på denne måde i fem minutter hver gang. Efter opbevaringen skal prøveemnerne underkastes den i underafsnittene 6.1.5.3-6.1.5.6 foreskrevne prøvning.Når en emballagetype indeholdende en standardvæske har vist sig at opfylde kravene for godkendelse, er det tilladt at transportere de tilsvarende stoffer, der er angivet i underafsnit 6.1.6.2, uden yderligere prøvning, såfremt følgende betingelser er opfyldt:- Den relative massefylde for det stof, der påfyldes, må ikke overstige den massefylde, der benyttes til at fastsætte faldhøjden ved faldprøven og massen ved stablingsprøven.- Det påfyldte stofs damptryk ved 50 °C eller 55 °C må ikke overstige det damptryk, der benyttes til bestemmelse af trykket i forbindelse med den indre trykprøvning.Forenelighedsprøven for tert-butylhydroperoxid med et peroxidindhold på over 40 % og pereddikesyrer hørende til klasse 5.2 må ikke udføres med standardvæsker. For disse stoffers vedkommende skal bevis på prøveemnernes tilstrækkelige kemiske forenelighed tilvejebringes gennem opbevaring i seks måneder ved rumtemperatur fyldt med de stoffer, de er beregnet til at transportere. Fremgangsmåden i dette afsnit finder ligeledes anvendelse på høj- og mediummolekylære polyethylenemballager, hvis indvendige overflade er fluorbehandlet.6.1.5.2.7. Såfremt tromler og dunke i henhold til underafsnit 6.1.4.8 samt eventuelt kompositemballager i henhold til underafsnit 6.1.4.19 fremstillet af medium- eller højmolekylært polyethylen har bestået den i punkt 6.1.5.2.6 omhandlede prøvning, kan andre stoffer end dem, der er opregnet i underafsnit 6.1.6.2, også godkendes. En sådan godkendelse skal bygge på laboratorieforsøg, der godtgør, at sådanne stoffer påvirker prøveemnerne mindre end standardvæskerne. Der skal tages hensyn til følgende nedbrydningsprocesser: blødgøring forårsaget af opsvulmning, revnedannelse som følge af spændinger og nedbrydning af molekyler. De under punkt 6.1.5.2.6 omhandlede betingelser gælder også med hensyn til relativ massefylde og damptryk.6.1.5.2.8. Forudsat at det plastmateriale, der benyttes til de indvendige emballager i kombinationsemballage, ikke svækkes betydeligt under påvirkning af det stof, der påfyldes, er det ikke nødvendigt at kontrollere, om den kemiske forenelighed er tilfredsstillende. Ved betydelig svækkelse forstås:a) tydelig sprødhedb) en betydelig elasticitetsformindskelse, medmindre denne er knyttet til en i hvert fald proportional forøgelse af elasticitetsforlængelsen.6.1.5.3. Faldprøve(39)6.1.5.3.1. Antal prøveemner (af hver emballagetype fra hver fabrikant) og orientering under faldTyngdepunktet skal ligge lodret over anstødspunktet, undtagen hvis der er tale om tyngdepunktsfald mod et plant underlag.Hvor mere end én orientering er mulig for en given faldprøve, skal den orientering, der med størst sandsynlighed vil medføre, at emballagen ikke består prøven, benyttes.>TABELPOSITION>6.1.5.3.2. Særlig klargøring af prøveemnerne til faldprøvenTemperaturen på prøveemnet og dets indhold skal nedsættes til -18 °C eller derunder for følgende emballager:a) Plasttromler (se underafsnit 6.1.4.8).b) Plastdunke (se underafsnit 6.1.4.8).c) Plastkasser bortset fra skumplastkasser (se underafsnit 6.1.4.13).d) Kompositemballager (plastmateriale) (se underafsnit 6.1.4.19).e) Kombinationsemballager med indvendige emballager af plast bortset fra plastsække beregnet til faste stoffer eller genstande.Hvor prøveemnerne er klargjort på denne måde, kan betingelserne i punkt 6.1.5.2.3 frafaldes. De væsker, der anvendes ved prøvningen, skal holdes flydende ved tilsætning af antifrostmidler, hvis dette er nødvendigt.6.1.5.3.3. AnstødsfladeAnstødsfladen skal være en stiv, uelastisk, plan og vandret overflade.6.1.5.3.4. FaldhøjdeFor faste stoffer og væsker gælder følgende, hvis prøvningen udføres med de faste stoffer eller væsker, der skal transporteres, eller med et andet stof med stort set de samme fysiske egenskaber:>TABELPOSITION>For væsker gælder følgende, når prøvningen foretages med vand:a) Hvis de væsker, der skal transporteres, har en relativ massefylde på højst 1,2:>TABELPOSITION>b) Hvis de stoffer, der skal transporteres, har en relativ massefylde på over 1,2, beregnes faldhøjden på grundlag af deres relative massefylde (d) angivet med én decimal (afrundet opad) som følger:>TABELPOSITION>c) For blikemballager mærket med symbolet "RID/ADR" i henhold til punkt 6.1.3.1 a) (ii), der er beregnet til at transportere stoffer med en viskositet større end 200 mm2/s ved 23 °C (svarende til en udløbstid på 30 sekunder med en ISO-kop, der har en udløbsdyse med en diameter på 6 mm i henhold til standarden ISO 2431:1993),i) hvis den relative massefylde ikke overstiger 1,2:>TABELPOSITION>ii) hvis de stoffer, der skal transporteres, har en relativ massefylde (d) på over 1,2, beregnes faldhøjden på grundlag af deres relative massefylde (d) angivet med én decimal (afrundet opad) som følger:>TABELPOSITION>6.1.5.3.5. Kriterier for godkendt prøve6.1.5.3.5.1. Alle emballager indeholdende væsker skal være tætte, efter at det ydre og det indre tryk er udlignet, bortset fra indvendige emballager i kombinationsemballager eller indvendige beholdere i kompositemballager (glas, porcelæn eller stentøj) mærket med symbolet "RID/ADR" i henhold til punkt 6.1.3.1 a) (ii), hvor der ikke kræves trykudligning.6.1.5.3.5.2. Såfremt emballage til faste stoffer underkastes en faldprøve, og oversiden rammer anstødsfladen, opfylder prøven kriterierne, såfremt hele indholdet holdes sammen af en indvendig emballage (f.eks. en plastsæk), også selv om lukkeanordningen ikke længere er støvtæt.6.1.5.3.5.3. Emballagen eller den ydre emballage i komposit- eller kombinationsemballage må ikke vise tegn på skader, der kan berøre sikkerheden under transport. Det stof, der fyldes i den indvendige beholder eller emballage, må ikke kunne trænge ud.6.1.5.3.5.4. Hverken det yderste lag af en sæk eller den ydre emballage må vise tegn på skader, der kan berøre sikkerheden under transport.6.1.5.3.5.5. Et mindre udslip fra lukkeanordningen eller -anordningerne ved anslaget betragtes ikke som en fejl i emballagen, forudsat at der ikke sker yderligere udslip.6.1.5.3.5.6. Der må ikke være nogen form for brud på emballager til genstande hørende til klasse 1, som kan medføre, at eksplosive stoffer eller genstande kan slippe ud af den ydre emballage.6.1.5.4. TæthedsprøvningTæthedsprøvningen skal udføres på alle emballagetyper, der er beregnet til væsker. Dog er denne prøvning ikke nødvendig for:- Indvendige emballager i kombinationsemballager.- Indvendige beholdere i kompositemballager (glas, porcelæn eller stentøj) mærket med symbolet "RID/ADR" ifølge punkt 6.1.3.1 a) (ii).- Blikemballager mærket med symbolet "RID/ADR" ifølge punkt 6.1.3.1 a) (ii), der er beregnet til stoffer med en viskositet ved 23 °C på mere end 200 mm2/s.6.1.5.4.1. Antal prøveemner: Tre prøveemner af hver emballagetype fra hver fabrikant.6.1.5.4.2. Særlig klargøring af prøveemner til prøvningen: Lukkeanordninger forsynet med ventil erstattes med tilsvarende lukkeanordninger uden ventil, eller ventilen forsegles.6.1.5.4.3. Prøvningsmetode og prøvningstryk: Emballagerne inklusive deres lukkeanordninger skal holdes under vand i fem minutter, mens et indvendigt lufttryk påføres. Metoden til fastholdelse af prøveemnet under vand må ikke påvirke prøvningsresultatet.Prøvningstryk (overtryk):>TABELPOSITION>Andre mindst lige så effektive metoder kan også anvendes.6.1.5.4.4. Kriterier for godkendt prøve:Der må ikke forekomme udslip.6.1.5.5. Indre (hydraulisk) trykprøvning6.1.5.5.1. Emballager, der skal prøvesDen hydrauliske trykprøvning udføres på alle typer metal-, plast- og kompositemballager, der er beregnet til væsker. Denne prøvning er ikke nødvendig for:- Indvendige emballager i kombinationsemballager.- Indvendige beholdere i kompositemballager (glas, porcelæn eller stentøj) mærket med symbolet "RID/ADR" ifølge punkt 6.1.3.1 a) (ii).- Blikemballager mærket med symbolet "RID/ADR" ifølge punkt 6.1.3.1 a) (ii), der er beregnet til stoffer med en viskositet ved 23 °C på mere end 200 mm2/s.6.1.5.5.2. Antal prøveemner: Tre prøveemner af hver emballagetype fra hver fabrikant.6.1.5.5.3. Særlig klargøring af emballager med henblik på prøvning: Lukkeanordninger forsynet med ventil erstattes med tilsvarende lukkeanordninger uden ventil, eller ventilen forsegles.6.1.5.5.4. Prøvningsmetode og prøvningstryk: Metal- og kompositemballager (glas, porcelæn eller stentøj) inklusive deres lukkeanordninger skal påføres prøvningstrykket i fem minutter. Plast- og kompositemballager (plastmateriale) inklusive deres lukkeanordninger skal påføres prøvningstrykket i 30 minutter. Dette tryk skal medtages i den i punkt 6.1.3.1 d) krævede mærkning. Emballagerne skal fastgøres på en måde, der ikke fordrejer prøvningsresulatet. De skal påføres et konstant og jævnt tryk. Prøvningstrykket skal holdes konstant i hele prøvningsperioden. Det hydrauliske tryk (overtryk) som bestemt ved hjælp af en følgende metoder skal være:a) mindst det samlede overtryk målt i emballagen (dvs. det påfyldte stofs damptryk samt luftens og andre inaktive gassers partialtryk minus 100 kPa) ved 55 °C, multipliceret med en sikkerhedsfaktor på 1,5; det samlede overtryk beregnes på grundlag af den højeste fyldningsgrad ifølge 4.1.1.4 og en påfyldningstemperatur på l5 °C, ellerb) mindst 1,75 gange damptrykket ved 50 °C af det stof, der skal transporteres, minus 100 kPa, men ved et prøvningstryk på mindst 100 kPa, ellerc) mindst 1,5 gange damptrykket ved 55 °C af det stof, der skal transporteres, minus 100 kPa, men ved et prøvningstryk på mindst 100 kPa.6.1.5.5.5. Desuden skal emballager, der er beregnet til stoffer hørende til emballagegruppe I, prøves ved et prøvningstryk på mindst 250 kPa (overtryk) i et tidsrum på 5 eller 30 minutter, alt efter hvilket materiale emballagen er fremstillet af.6.1.5.5.6. Kriterier for godkendt prøve: Der må ikke forekomme udslip fra emballagerne.6.1.5.6. StablingsprøveAlle emballager, bortset fra sække og andre ikke-stabelbare kompositemballager (glas, porcelæn eller stentøj) mærket med symbolet "RID/ADR" ifølge punkt 6.1.3.1 a) (ii) skal underkastes en stablingsprøve.6.1.5.6.1. Antal prøveemner: Tre prøveemner af hver emballagetype fra hver fabrikant.6.1.5.6.2. Prøvningsmetode: Prøveemnet skal påføres en kraft på oversiden, som svarer til den samlede vægt af identiske kolli, der kan tænkes at blive stablet oven på det under transporten. Hvor prøveemnernes indhold er ufarlige væsker med en relativ massefylde, som afviger fra massefylden af den væske, der skal transporteres, skal kraften beregnes i relation til sidstnævnte.Stablingshøjden inklusive prøveemnet skal være mindst 3 m.Prøvningen skal vare 24 timer, bortset fra at plasttromler og -dunke samt kompositemballager 6HH1 og 6HH2, der er beregnet til væsker, skal underkastes stablingsprøven i et tidsrum på 28 dage ved en temperatur på mindst 40 °C.Til prøvningen i henhold til punkt 6.1.5.2.5 anvendes det originale påfyldningsstof. Stablingsprøven i henhold til punkt 6.1.5.2.6 skal udføres med en standardvæske.6.1.5.6.3. Kriterier for godkendt prøve: Der må ikke forekomme udslip fra prøveemnerne. I komposit- eller kombinationsemballager må indholdet ikke slippe ud af den indvendige beholder eller emballage. Prøveemnerne må ikke vise tegn på skader, der kan have en ugunstig indflydelse på transportsikkerheden, eller deformationer, der kan svække dem eller få de opstablede emballager til at stå ustabilt. Plastemballager skal afkøles til rumtemperatur før vurderingen.6.1.5.7. Supplerende prøvning for tønder af naturtræ med spuns6.1.5.7.1. Antal prøveemner: En tønde.6.1.5.7.2. Prøvningsmetode: Alle bånd oven for bugen på en tom tønde, der har været samlet i mindst to dage, fjernes.6.1.5.7.3. Kriterier for godkendt prøve: Diameteren omkring tøndens øverste del må ikke forøges med mere end 10 %.6.1.5.8. Supplerende gennemtrængelighedprøvning for plasttromler og -dunke i henhold til underafsnit 6.1.4.8 og for kompositemballager (plastmateriale) i henhold til underafsnit 6.1.4.19, der er beregnet til transport af væsker med et flammepunkt på 61 °C eller derunder, bortset fra 6HA1-emballagerPolyethylenemballager skal kun underkastes denne prøvning, såfremt de skal godkendes til transport af benzen, toluen, xylen eller blandinger og præparater, der indeholder nævnte stoffer.6.1.5.8.1. Antal prøveemner: Tre prøveemner af hver emballagetype fra hver fabrikant.6.1.5.8.2. Særlig klargøring af prøveemner til prøvningen:Prøveemnerne skal i forvejen fyldes med det originale påfyldningsstof i henhold til punkt 6.1.5.2.5 eller, for højmolekylære polyethylenemballagers vedkommende, med standardvæskeblandinger af carbonhydrider (mineralsk terpentin) i henhold til punkt 6.1.5.2.6.6.1.5.8.3. Prøvningsmetode:Prøveemnerne med deres indhold af stoffer, som emballagen skal godkendes til, skal vejes før og efter opbevaring i 28 dage ved 23 °C og 50 % relativ luftfugtighed. For højmolekylære polyethylenemballagers vedkommende kan prøvningen gennemføres med standardvæskeblandingen af carbonhydrider (mineralsk terpentin) i stedet for benzen, toluen og xylen.6.1.5.8.4. Kriterier for godkendt prøve:Gennemtrængeligheden må ikke være større end 0,008 g/l·h (gram pr. liter pr. time).6.1.5.9. Prøvningsrapport6.1.5.9.1. Der skal udarbejdes en prøvningsrapport, som mindst indeholder følgende oplysninger. Rapporten skal stilles til rådighed for brugerne af emballagen.1. Navn og adresse på prøvningsorgan.2. Navn og adresse på ansøger (hvis relevant).3. Entydig identifikation af prøvningsrapporten.4. Dato for prøvningsrapporten.5. Fabrikanten af emballagen.6. Beskrivelse af emballagen (f.eks. mål, materialer, lukkeanordninger, tykkelse osv.), herunder fremstillingsmåde (f.eks. formblæsning) og evt. tegning(er) og/eller fotografi(er).7. Maksimal kapacitet.8. Særlige oplysninger om prøvningsindholdet, f.eks. viskositet og relativ massefylde for væsker og partikelstørrelse for faste stoffer.9. Prøvningsbeskrivelser og -resultater.10. Prøvningsrapporten skal underskrives med angivelse af underskriverens navn og stilling.6.1.5.9.2. Af prøvningsrapporten skal fremgå, at emballagen klargjort som til transport er prøvet i overensstemmelse med de relevante krav i dette afsnit, og at brug af andre emballeringsmetoder eller -komponenter kan gøre den ugyldig. En kopi af prøvningsrapporten skal være til rådighed for den kompetente myndighed.6.1.6. Standardvæsker til kontrol af medium- eller højmolekylære polyethylenemballagers kemiske forenelighed i henhold til punkt 6.1.5.2.6 samt en liste over stoffer, som standardvæskerne kan sidestilles med6.1.6.1. Standardvæsker til kontrol af medium- eller højmolekylære polyethylenemballagers kemiske forenelighed i henhold til punkt 6.1.5.2.6Følgende standardvæsker skal anvendes i forbindelse med dette plastmateriale:a) Befugtningsopløsning, når der er tale om stoffer, der forårsager alvorlig revnedannelse i polyethylen ved spændinger, navnlig alle opløsninger og præparater, der indeholder befugtningsmidler.Der skal anvendes et befugtningsmiddel i en 1-10 % vandig opløsning. Denne opløsnings overfladespænding skal ligge mellem 31 og 35 mN/m ved 23 °C.Stablingsprøven skal gennemføres på grundlag af en relativ massefylde på mindst 1,20.Der kræves ikke en forenelighedsprøvning med eddikesyre, såfremt der ved hjælp af en befugtningsopløsning kan påvises tilstrækkelig kemisk forenelighed.Er der tale om stoffer, der forårsager revnedannelse i polyethylen ved spændinger, og som er upåvirket af befugtningsopløsninger, kan en tilstrækkelig kemisk forenelighed påvises efter tre ugers forudgående opbevaring ved 40 °C i henhold til punkt 6.1.5.2.6, men med det originale påfyldningsstof.b) Eddikesyre, når der er tale om stoffer og præparater, der forårsager revnedannelse i polyethylen ved spændinger, navnlig monocarboxylsyrer og monovalente alkoholer.Der skal anvendes eddikesyre i en koncentration på 98-100 %. Relativ massefylde = 1,05.Stablingsprøven skal gennemføres på grundlag af en relativ massefylde på mindst 1,1.Er der tale om stoffer, der i højere grad end eddikesyre får polyethylen til at svulme op, og øges polyethylenets masse herved med op til 4 %, kan en tilstrækkelig kemisk forenelighed påvises efter tre ugers forudgående opbevaring ved 40 °C i henhold til punkt 6.1.5.2.6, men med det originale påfyldningsstof.c) n-Butylacetat/n-butylacetatmættet befugtningsopløsning, når der er tale om stoffer og præparater, der får polyethylen til at svulme op i en sådan grad, at polyethylenets masse øges med op til 4 %, og som samtidig forårsager revnedannelse ved spændinger, herunder navnlig fytosanitære produkter, flydende maling og estere. Den forudgående opbevaring i henhold til punkt 6.1.5.2.6 gennemføres med n-butylacetat i en 98-100 % koncentration.Til stablingsprøven i henhold til underafsnit 6.1.5.6 skal der benyttes en prøvevæske bestående af en 1-10 % vandig befugtningsopløsning iblandet 2 % n-butylacetat, der opfylder betingelserne i a) ovenfor.Stablingsprøven skal gennemføres på grundlag af en relativ massefylde på mindst 1,0.Er der tale om stoffer, der i højere grad end n-butylacetat får polyethylen til at svulme op, og øges polyethylenets masse herved med op til 7,5 %, kan en tilstrækkelig kemisk forenelighed påvises efter tre ugers forudgående oplagring ved 40 °C i henhold til punkt 6.1.5.2.6, men med det originale påfyldningsstof.d) Carbonhydridblanding (mineralsk terpentin), når der er tale om stoffer og præparater, der får polyethylen til at svulme op, navnlig carbonhydrider, estere og ketoner.Der skal anvendes en carbonhydridblanding med et kogepunkt på 160 °C-220 °C, en relativ massefylde på 0,78-0,80, et flammepunkt på over 50 °C og et indhold af aromatiske forbindelser på 16-21 %.Stablingsprøven skal gennemføres på grundlag af en relativ massefylde på mindst 1,0.Er der tale om stoffer, der får polyethylen til at svulme op, og øges polyethylenets masse herved med mere end 7,5 %, kan en tilstrækkelig kemisk forenelighed påvises efter tre ugers forudgående opbevaring ved 40 °C i henhold til punkt 6.1.5.2.6, men med det originale påfyldningsstof.e) Salpetersyre, når der er tale om stoffer og præparater, der virker oxiderende på polyethylen, og som forvolder mindre eller samme molekylære nedbrydning som 55 % salpetersyre.Der anvendes salpetersyre i en koncentration på mindst 55 %.Stablingsprøven skal gennemføres på grundlag af en relativ massefylde på mindst 1,4.I tilfælde af at de stoffer, der fyldes på, virker mere oxiderende end 55 % salpetersyre, eller at de bevirker nedbrydning af den molekylære masse, følges fremgangsmåden i punkt 6.1.5.2.5.Brugsperioden skal i sådanne tilfælde bestemmes ved observation af beskadigelsesgraden (f.eks. to år for salpetersyre med en koncentration på mindst 55 %).f) Vand, når der er tale om stoffer, som ikke angriber polyethylen i nogen af de under a)-e) omhandlede tilfælde, navnlig uorganiske syrer og lud, salt i vandig opløsning, polyvalente alkoholer og organiske stoffer i vandig opløsning.Stablingsprøven skal gennemføres på grundlag af en relativ massefylde på mindst 1,2.6.1.6.2. Liste over stoffer, som standardvæskerne kan sidestilles med i henhold til underafsnit 6.1.5.2.6Klasse 3>TABELPOSITION>Klasse 5.1>TABELPOSITION>Klasse 5.2>TABELPOSITION>Klasse 6.1>TABELPOSITION>Klasse 6.2>TABELPOSITION>Klasse 8>TABELPOSITION>KAPITEL 6.2Bestemmelser for konstruktion og prøvning af beholdere til gasser, aerosolbeholdere og små beholdere indeholdende gas (gaspatroner)6.2.1. Generelle bestemmelser for beholdere til gasserANM.:Aerosolbeholdere og små beholdere indeholdende gas (gaspatroner) er beskrevet i 6.2.4.6.2.1.1. Konstruktion og udførelse6.2.1.1.1. Beholdere og deres lukkeanordninger skal være konstrueret, beregnet, fremstillet, prøvet og udstyret på en sådan måde, at de kan tåle alle forhold, som de udsættes for under normal brug og normale transportforhold.Ved konstruktion af trykbeholdere skal alle relevante faktorer tages i betragtning, f.eks.:- indre tryk,- omgivende temperatur og driftstemperatur, også under transport, og- dynamiske belastninger.Godstykkelsen bestemmes normalt ved beregning, om nødvendigt ledsaget af forsøgsmæssig spændingsbestemmelse. Godstykkelsen kan også bestemmes ved hjælp af forsøg.Med henblik på beholdernes sikkerhed skal der anvendes passende konstruktionsberegninger for trykbeholderen og støttekomponenterne.Navnlig skal den minimumsgodstykkelse, der kræves for at modstå tryk, beregnes med hensyn til:- de beregnede tryk, som ikke må være mindre end prøvningstrykket,- de beregnede temperaturer, der giver en passende sikkerhedsmargin,- om nødvendigt de maksimale spændinger og topspændingskoncentrationer, og- faktorer, som er forbundet med materialets egenskaber.Prøvningstrykket for beholderne er foreskrevet i emballeringsforskrift P200 i underafsnit 4.1.4.1 for flasker, rør, trykfade og flaskebatterier. Prøvningstrykket for kryogenbeholdere, lukkede, skal være mindst 1,3 gange det maksimale arbejdstryk øget med 1 bar for vakuumisolerede beholdere.De materialeegenskaber, som skal tages i betragtning, er:- flydespænding,- trækbrudstyrke,- tidsafhængig styrke,- udmattelsesdata,- Youngs modul (elasticitetsmodul),- passende omfang af plastisk deformation,- slagsejhed, og- brudsejhed.6.2.1.1.2. Beholdere til UN 1001, acetylen, opløst, skal være helt fyldt med et porøst materiale, der er ensartet fordelt og af en type, der er godkendt af den kompetente myndighed, og som:a) ikke angriber beholderne eller danner skadelige eller farlige forbindelser med acetylenet eller opløsningsmidlet, ellerb) kan hindre, at acetylenets nedbrydning spreder sig i massen.c) Opløsningsmidlet må ikke angribe beholderne.6.2.1.2. Beholdernes materialerDe materialer, som beholderne og deres lukkeanordninger er fremstillet af, samt alle stoffer, der kan komme i berøring med indholdet, må ikke kunne angribe indholdet eller danne skadelige eller farlige forbindelser med det.Følgende materialer må anvendes:a) kulstofstål til komprimerede, fordråbede, kølede fordråbede gasser og gasser opløst under tryk,b) legeringsstål (særlige ståltyper), nikkel, nikkellegeringer (f.eks. monel) til komprimerede, fordråbede, kølede fordråbede gasser og gasser opløst under tryk,c) kobber til:i) gasser med klassifikationskode 1A, 1O, 1F eller 1TF, hvis fyldningstryk ved en temperatur på 15 °C ikke overstiger 2 MPa (20 bar),ii) gasser med klassifikationskode 2A samt UN 1033 dimethylether, UN 1037 ethylchlorid, UN 1063 methylchlorid, UN 1079 svovldioxid, UN 1085 vinylbromid, UN 1086 vinylchlorid og UN 3300 ethylenoxid og carbondioxid, blanding med mere end 87 % ethylenoxid,iii) gasser med klassifikationskode 3A, 3O eller 3F,d) aluminiumslegering: se særligt krav "a" i emballeringsforskrift P200 (12) i 4.1.4.1,e) kompositmateriale til komprimerede, fordråbede, kølede fordråbede gasser og gasser opløst under tryk,f) syntetiske materialer til kølede fordråbede gasser, ogg) glas til kølede fordråbede gasser med klassifikationskode 3A, undtagen UN 2187 carbondioxid, kølet, flydende, eller blandinger heraf, samt gasser med klassifikationskode 3O.6.2.1.3. Betjeningsudstyr6.2.1.3.1. ÅbningerBortset fra et eventuelt mandehul, der skal være lukket med en effektiv lukkeanordning, og fra den nødvendige åbning til bortskaffelse af aflejringer må trykfade højst have to åbninger, én til fyldning og én til tømning.Flasker og trykfade beregnet til transport af gasser med klassifikationskode 2F kan være forsynet med andre åbninger, navnlig til kontrol af væskeniveau og manometertryk.6.2.1.3.2. Fittingsa) Hvis flasker er udstyret med en anordning, der hindrer dem i at rulle, må denne anordning ikke være integreret med ventilhætten.b) Trykfade, der kan rulles, skal være forsynet med rulleringe eller på anden måde være beskyttet mod beskadigelse forårsaget af rulning (f.eks. med korrosionsbestandigt metal, der sprøjtes på beholderens overflade).c) Trykfade og kryogenbeholdere, der ikke kan rulles, skal være udstyret med anordninger (glidesko, ringe, stropper), der sikrer, at de kan håndteres mekanisk på sikker vis, og som er monteret således, at de ikke svækker eller medfører unødige spændinger i beholderens væg.d) Flaskebatterier skal være forsynet med egnede anordninger, der sikrer, at de kan håndteres og transporteres sikkert. Manifolden skal have mindst samme prøvningstryk som flaskerne. Manifolden og hovedhanen skal være anbragt således, at de er beskyttet mod beskadigelse.6.2.1.3.3. SikkerhedsventilerLukkede kryogenbeholdere skal være forsynet med en eller flere trykaflastningsanordninger, der beskytter beholderen imod overtryk. Overtryk betyder et tryk, der overstiger det højeste arbejdstryk med 110 % ved normal varmetransmission, eller overstiger prøvningstrykket ved tab af vakuum ved vakuumisolerede beholdere eller ved svigt af tilsluttet trykopbygger.6.2.1.4. Godkendelse af beholdere6.2.1.4.1. For beholdere med et prøvningstrykvolumenprodukt på over 150 MPa.liter (1500 bar.liter) vurderes overensstemmelsen med bestemmelserne for klasse 2 ved hjælp af en af følgende metoder:a) Enkeltbeholdere skal undersøges, prøves og godkendes af et prøvnings- og certificeringsorgan, der er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet(40), på grundlag af fabrikantens tekniske dokumentation og erklæring om overensstemmelse med de relevante bestemmelser for klasse 2.Den tekniske dokumentation skal omfatte udførlige specifikationer vedrørende konstruktion og udførelse samt udførlig dokumentation af fremstilling og prøvning.b) Beholdernes udførelse skal prøves og godkendes af et prøvnings- og certificeringsorgan, der er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet(41), på grundlag af den tekniske dokumentation med henblik på deres overensstemmelse med de relevante bestemmelser for klasse 2.Endvidere skal beholderne konstrueres, fremstilles og prøves i henhold til et omfattende kvalitetssikringsprogram for konstruktion, fremstilling, endeligt eftersyn og prøvning. Kvalitetssikringsprogrammet skal garantere, at beholderne er i overensstemmelse med de relevante bestemmelser for klasse 2 og skal være godkendt og overvåget af et prøvnings- og certificeringsorgan, der er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet.c) Beholdernes konstruktionstype skal godkendes af et prøvnings- og certificeringsorgan, der er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet(42). Alle beholdere af denne type skal fremstilles og prøves i henhold til et kvalitetssikringsprogram for fremstilling, endeligt eftersyn og prøvning, der skal være godkendt og overvåget af et prøvnings- og certificeringsorgan, som er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet.d) Beholdernes konstruktionstype skal godkendes af et prøvnings- og certificeringsorgan, der er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet(43). Alle beholdere af denne type skal prøves under overvågning af et prøvnings- og certificeringsorgan, som er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet, på grundlag af fabrikantens erklæring om overensstemmelse med den godkendte konstruktion og de relevante bestemmelser for klasse 2.6.2.1.4.2. For beholdere med et prøvningstrykvolumenprodukt på over 30 MPa.liter (300 bar.liter) og højst 150 MPa.liter (1500 bar.liter) vurderes overensstemmelsen med bestemmelserne for klasse 2 ved hjælp af en af de i punkt 6.2.1.4.1 beskrevne metoder eller en af følgende metoder:a) Beholderne skal konstrueres, fremstilles og prøves i henhold til et omfattende kvalitetssikringsprogram for konstruktion, fremstilling, endeligt eftersyn og prøvning, der skal være godkendt og overvåget af et prøvnings- og certificeringsorgan, som er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet(44).b) Beholdernes konstruktionstype skal godkendes af et prøvnings- og certificeringsorgan, der er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet(45). Fabrikanten skal afgive skriftlig erklæring om en beholders overensstemmelse med den godkendte type på grundlag af hans kvalitetssikringsprogram for endeligt eftersyn og prøvning af beholdere, som skal være godkendt og overvåget af et prøvnings- og certificeringsorgan, der er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet.c) Beholdernes konstruktionstype skal godkendes af et prøvnings- og certificeringsorgan, der er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet(46). Fabrikanten skal afgive skriftlig erklæring om en beholders overensstemmelse med den godkendte type, og alle beholdere af denne type skal prøves under overvågning af et prøvnings- og certificeringsorgan, som er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet.6.2.1.4.3. For beholdere med et prøvningstrykvolumenprodukt på højst 30 MPa.liter (300 bar.liter) vurderes overensstemmelsen med bestemmelserne for klasse 2 ved hjælp af en af de i punkterne 6.2.1.4.1 eller 6.2.1.4.2 beskrevne metoder eller en af følgende metoder:a) Fabrikanten skal afgive skriftlig erklæring om en beholders overensstemmelse med en konstruktion, der er udførligt specificeret i den tekniske dokumentation, og beholdere af denne type skal prøves under overvågning af et prøvnings- og certificeringsorgan, der er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet(47).b) Beholdernes konstruktionstype skal godkendes af et prøvnings- og certificeringsorgan, som er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet(48). Fabrikanten skal afgive skriftlig erklæring om alle beholderes overensstemmelse med denne konstruktion, og alle beholdere af denne type skal prøves enkeltvis.6.2.1.4.4. Kravene i punkterne 6.2.1.4.1-6.2.1.4.3 anses for opfyldt:a) hvad angår de i punkterne 6.2.1.4.1 og 6.2.1.4.2 nævnte kvalitetssikringssystemer, såfremt de er i overensstemmelse med den relevante europæiske standard i EN ISO 9000-serien,b) i deres helhed, såfremt de relevante overensstemmelsesvurderingsprocedurer ifølge Rådets direktiv 1999/36/EF(49) er opfyldt som følger:i) med hensyn til de i punkt 6.2.1.4.1 omhandlede beholdere, modul G, H1, B i kombination med D eller B i kombination med F,ii) med hensyn til de i punkt 6.2.1.4.2 omhandlede beholdere, modul H, B i kombination med E, B i kombination med C1, B1 i kombination med F eller B1 i kombination med D,iii) med hensyn til de i punkt 6.2.1.4.3 omhandlede beholdere, modul A1, D1 eller E1.6.2.1.4.5. Krav vedrørende fabrikanterFabrikanten skal være teknisk kompetent og i besiddelse af alle egnede midler, der er nødvendige for tilfredsstillende fremstilling af beholdere. Dette gælder især kvalificeret personale:a) der skal overvåge hele fremstillingsprocessen,b) der skal sammenføje materialerne,c) der skal udføre den relevante prøvning.Afprøvningen af en fabrikants dygtighed skal i alle tilfælde udføres af et prøvnings- og certificeringsorgan, der er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet(50). Den attesteringsproces, som fabrikanten agter at benytte, skal tages i betragtning.6.2.1.4.6. Krav vedrørende prøvnings- og certificeringsorganerPrøvnings- og certificeringsorganer skal være uafhængige af fremstillingsvirksomheder og teknisk kompetente i den fornødne udstrækning. Disse krav anses for opfyldt, hvis organerne er godkendt på grundlag af en godkendelsesprocedure i overensstemmelse med de relevante europæiske standarder i EN 45000-serien.6.2.1.5. Førstegangseftersyn6.2.1.5.1. Beholderne skal underkastes førstegangseftersyn i henhold til følgende specifikationer:På et passende udvalg af beholdere:a) Prøvning af materialekonstruktion med henblik på laveste flydespænding, trækbrudstyrke og blivende brudforlængelse.b) Måling af godstykkelse på det tyndeste sted og beregning af spændingen.c) Kontrol af materialehomogenitet for hvert produktionsbatch og undersøgelse af beholdernes indvendige og udvendige tilstand.På alle beholdere:d) Hydraulisk trykprøvning. Beholderne skal kunne holde til prøvningstrykket uden blivende deformation eller revnedannelse.ANM.:Med samtykke fra det prøvnings- og certificeringsorgan, der er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet(51), kan den hydrauliske trykprøvning erstattes med en prøvning med gas, såfremt dette ikke udgør nogen fare.e) En undersøgelse af mærkningen på beholderne, se underafsnit 6.2.1.7.f) Desuden skal beholdere beregnet til transport af UN 1001, acetylen, opløst, kontrolleres med hensyn til arten af det porøse materiale og mængden af opløsningsmiddel.6.2.1.5.2. Særlige krav vedrørende aluminiumslegeringsbeholderea) Foruden det i punkt 6.2.1.5.1 krævede førstegangseftersyn skal disse beholdere undersøges for eventuel interkrystallinsk korrosion på beholdernes inderside, hvor der er anvendt en kobberholdig aluminiumslegering eller en magnesium- og manganholdig aluminiumslegering, hvor magnesiumindholdet er større end 3,5 %, eller manganindholdet er lavere end 0,5 %.b) For aluminium-kobber-legeringer skal prøvningen udføres af fabrikanten i forbindelse med den kompetente myndigheds godkendelse af en ny legering. Prøvningen skal derefter gentages ved hver ny produktion af den pågældende legering.c) For aluminium-magnesium-legeringer skal prøvning udføres af fabrikanten i forbindelse med den kompetente myndigheds godkendelse af en ny legering og af fremstillingsprocessen. Prøvningen skal gentages, når der foretages ændringer i legeringens sammensætning eller fremstillingsprocessen.6.2.1.6. Periodiske eftersyn6.2.1.6.1. Genopfyldelige beholdere skal undergå periodiske eftersyn under overvågning af et prøvnings- og certificeringsorgan, der er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet(52) i overensstemmelse med de intervaller, som er fastlagt i den relevante emballeringsforskrift P200 eller P203 i underafsnit 4.1.4.1 og i overensstemmelse med følgende specifikationer:a) Udvendig undersøgelse af beholderen, dens udstyr og mærkning.b) Indvendig undersøgelse af beholderen (f.eks. ved vejning, undersøgelse af indvendig tilstand, kontrol af godstykkelse).c) Hydraulisk trykprøvning og om nødvendigt kontrol af materialets egenskaber ved hjælp af egnede prøvninger.ANM.:1. Med samtykke fra det prøvnings- og certificeringsorgan, der er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet(53), kan den hydrauliske trykprøvning erstattes med en prøvning med gas, såfremt dette ikke udgør nogen fare, eller en ligeværdig metode baseret på ultralyd.2. Med samtykke fra det prøvnings- og certificeringsorgan, der er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet(54), kan den hydrauliske trykprøvning af cylindre og rør erstattes med en ligeværdig metode baseret på akustisk emission.3. Med samtykke fra det prøvnings- og certificeringsorgan, der er godkendt af den kompetente myndighed i godkendelseslandet(55), kan den hydrauliske trykprøvning af svejste stålflasker beregnet til transport af gasser med UN 1965 carbonhydrid gasblanding, fordråbet, n.o.s., med en kapacitet på under 6,5 liter, erstattes med en anden prøvning, der giver et tilsvarende sikkerhedsniveau.6.2.1.6.2. For beholdere beregnet til transport af UN 1001 acetylen, opløst, skal kun den udvendige tilstand (korrosion, deformation) og den porøse masses tilstand (løsning, aflejring) undersøges.6.2.1.6.3. Ved fravigelse af punkt 6.2.1.6.1 c) skal lukkede kryogenbeholdere undergå udvendigt eftersyn og tæthedsprøvning. Tæthedsprøvningen skal udføres med gassen i beholderen eller med en ædelgas. Kontrollen skal foregå ved hjælp af et manometer eller ved vakuummåling. Det er ikke nødvendigt at fjerne varmeisoleringen.6.2.1.7. Mærkning af beholdere6.2.1.7.1. Genopfyldelige beholdere skal være mærket med følgende oplysninger med let læselig og holdbar skrift:a) Fabrikantens navn eller mærke.b) Godkendelsesnummer (hvis beholderens konstruktionstype er godkendt i henhold til underafsnit 6.2.1.4).c) Fabrikantens serienummer.d) Beholderens tara uden fittings og tilbehør, når kontrollen af godstykkelse under periodiske eftersyn udføres ved vejning.e) Prøvningstryk (overtryk).f) Dato (måned og år) for førstegangseftersyn og det seneste periodiske eftersyn.ANM.:Måneden skal ikke angives for gasser, hvor intervallet mellem de periodiske eftersyn er 10 år eller derover (se underafsnit 4.1.4.1, emballeringsforskrift P200 (9) og P203 (8)).g) Stempel påført af den sagkyndige, der har foretaget prøvningen og eftersynet.h) For UN 1001 acetylen, opløst: det tilladte fyldningstryk (se underafsnit 4.1.4.1, emballeringsforskrift P200 (6)) og totalvægten for den tomme beholder, fittings og tilbehør, den porøse masse og opløsningsmidlet.i) Vandkapacitet i liter.j) For komprimerede gasser påfyldt ved tryk: det maksimale fyldningstryk ved 15 °C, der er tilladt for beholderen.Disse mærker skal være anbragt permanent, f.eks. indgraveret, enten på en forstærket del af beholderen, på en ring eller på anordninger, der ikke kan fjernes.De kan også være indgraveret direkte på beholderen, forudsat at det kan påvises, at mærkningen ikke svækker beholderens styrke.ANM.:Se også underafsnit 5.2.1.6.6.2.1.7.2. Ikke-genopfyldelige beholdere skal være mærket med følgende oplysninger med let læselig og holdbar skrift:a) Fabrikantens navn eller mærke.b) Godkendelsesnummer (hvis beholderens konstruktionstype er godkendt i henhold til underafsnit 6.2.1.4).c) Fabrikantens serie- eller batchnummer.d) Prøvningstryk (overtryk).e) Fabrikationsdato (måned og år).f) Stempel påført af den sagkyndige, der har foretaget førstegangseftersynet.g) UN-nummer og officiel godsbetegnelse som fastsat i kapitel 3.1.Ved gasser klassificeret under en n.o.s.-betegnelse skal kun gassens UN-nummer og tekniske betegnelse(56) angives.Ved blandinger skal kun de to elementer, der udgør den største fare, angives.h) Ordene "MÅ IKKE GENFYLDES". Denne mærkning skal være mindst 6 mm høj.De i dette underafsnit nævnte mærker, undtagen g), skal være anbragt permanent, f.eks. indgraveret, enten på en forstærket del af beholderen, på en ring eller på anordninger, der ikke kan fjernes. De kan også være indgraveret direkte på beholderen, forudsat at det kan påvises, at mærkningen ikke svækker beholderens styrke.6.2.2. Beholdere, der er konstrueret, fremstillet og prøvet i henhold til standarderKravene i afsnit 6.2.1 anses for opfyldt, hvis følgende standarder er anvendt, i det omfang de er relevante:>TABELPOSITION>6.2.3. Bestemmelser for beholdere, der ikke er konstrueret, fremstillet og prøvet i henhold til standarderBeholdere, der ikke er konstrueret, fremstillet og prøvet i henhold til de i tabellen i afsnit 6.2.2 opregnede standarder, skal konstrueres, fremstilles og prøves i overensstemmelse med bestemmelserne i en teknisk standard, der garanterer samme sikkerhedsniveau og er anerkendt af den kompetente myndighed. Bestemmelserne i afsnit 6.2.1 og nedenstående krav skal dog opfyldes:6.2.3.1. Flasker, rør, trykfade og flaskebatterier fremstillet af metalVed prøvningstrykket må spændingen i metallen på det mest belastede sted på beholderen ikke overstige 77 % af den garanterede minimumsflydespænding (Re)."Flydespænding" betyder den spænding, der medfører en blivende forlængelse på 2 promille (dvs. 0,2 %) eller, for austenitstål, 1 % af prøvestykkets målelængde.ANM.:For plademetals vedkommende skal trækprøvestykkets akse stå vinkelret på rulleretningen. Den blivende brudforlængelse måles på et prøvestykke med cirkulært tværsnit, hvor målelængden l er lig med 5 gange diameteren d (l = 5d). Hvis der anvendes prøvestykker med rektangulært tvær snit, skal målelængden beregnes efter formlen:>PIC FILE= "L_2004121DA.073101.TIF">hvor Fo angiver prøvestykkets oprindelige tværsnitsareal.Beholdere og deres lukkeanordninger skal være fremstillet af egnede materialer, der er modstandsdygtige over for sprødbrud eller spændingskorrosion i intervallet - 20 °C og + 50 °C.Til svejste beholdere må kun anvendes materialer, der er fuldstændig egnet til svejsning, og for hvilke der kan garanteres en tilstrækkelig stor slagsejhed, navnlig i svejsesømme og overgangszoner, ved en omgivende temperatur på - 20 °C.Svejsningerne skal være kvalificeret udført og yde den størst mulige sikkerhed.Eventuel ekstra tykkelse med henblik på korrosion skal ikke tages i betragtning ved beregning af godstykkelse.6.2.3.2. Yderligere bestemmelser for aluminiumslegeringsbeholdere til komprimerede gasser, fordråbede gasser, gasser opløst under tryk og gasser, der ikke er under tryk og er underlagt særlige krav (gasprøver), samt genstande, der indeholder gas under tryk, og som ikke er aerosolbeholdere eller små beholdere indeholdende gas (gaspatroner)6.2.3.2.1. Materialerne til aluminiumslegeringsbeholdere, der skal godkendes, skal opfylde følgende krav:>TABELPOSITION>De faktiske egenskaber afhænger af den pågældende legerings sammensætning og af beholderens finish, men uanset hvilken legering der anvendes, beregnes beholderens tykkelse efter en af følgende formler:>PIC FILE= "L_2004121DA.073201.TIF">hvore= beholderens minimumsvægtykkelse i mmPMPa= prøvningstrykket i MPaPbar= prøvningstrykket i barD= beholderens nominelle udvendige diameter i mm ogRe= den garanterede laveste flydespænding med 0,2 % flydespænding i MPa (= N/mm2)Desuden må værdien af den garanterede laveste flydespænding (Re) i formlen i intet tilfælde være større end 0,85 gange den garanterede laveste trækbrudstyrke (Rm), uanset hvilket type legering der anvendes.ANM.:1. Ovenstående egenskaber er baseret på den hidtidige erfaring med anvendelsen af følgende materialer til beholdere:Kolonne A: Ulegeret aluminium med en renhed på 99,5 gKolonne B: Aluminium-magnesium-legeringerKolonne C: Aluminium-silicium-magnesium-legeringer, f.eks. ISO/R209-Al-Si-Mg (Aluminium Association 6351)Kolonne D: Aluminium-kobber-magnesium-legeringer2. Den blivende brudforlængelse måles på et prøvestykke med cirkulært tværsnit, hvor målelængden l er lig med 5 gange diameteren d (l = 5d). Hvis der anvendes prøvestykker med rektangulært tværsnit, skal målelængden beregnes efter formlen:>PIC FILE= "L_2004121DA.073202.TIF">hvor Fo angiver prøvestykkets oprindelige tværsnitsareal.3. a) Bøjeprøven (se tegning) udføres på prøvestykker, der fremstilles ved at udskære et ringformet stykke af en cylinder. Dette stykke deles i to lige store prøvestykker med bredden 3e, dog mindst 25 mm. Prøvestykkerne må kun være bearbejdet på kanterne.b) Bøjeprøven udføres mellem en dorn med diameteren (d) og to cirkulære støtter, der befinder sig i en afstand af (d + 3e) fra hinanden. Under prøven må inderfladerne højst befinde sig i en afstand fra hinanden, der svarer til dornens diameter.c) Der må ikke opstå revner i prøvestykket, når dette bøjes indad mod dornen, så længe afstanden mellem inderfladerne er større end dornens diameter.d) Forholdet (n) mellem dornens diameter og prøvestykkets tykkelse skal svare til de i tabellen angivne værdier.>PIC FILE= "L_2004121DA.073301.TIF">6.2.3.2.2. En lavere værdi for mindste forlængelse er tilladt, forudsat at en supplerende prøvning, der er godkendt af den kompetente myndighed i det land, hvor beholderne er fremstillet, viser, at sikkerheden under transporten er lige så stor som for beholdere, der er konstrueret i henhold til de i tabellen i punkt 6.2.3.2.1 angivne værdier (se også bilag G i standarden EN 1975: 1999).6.2.3.2.3. Beholdernes godstykkelse skal på det tyndeste sted være følgende:- hvor beholderens diameter er under 50 mm: mindst 1,5 mm,- hvor beholderens diameter er 50-150 mm: mindst 2 mm og- hvor beholderens diameter er over 150 mm: mindst 3 mm.6.2.3.2.4. Beholdernes ender skal have en halvkugleformet, elliptisk eller "kurvehank"-formet profil. De skal yde samme sikkerhed som beholderens cylindriske del.6.2.3.3. Beholdere fremstillet af kompositmaterialerFlasker, rør, trykfade og flaskebatterier, der gør brug af kompositmaterialer, dvs. indeholder en foring, der er ringomviklet eller fuldt omviklet med forstærkningsmateriale, skal være konstrueret således, at et minimumssprængindeks (sprængningstryk divideret med prøvningstryk) er- 1,67 for ringomviklede beholdere,- 2,00 for fuldt omviklede beholdere.6.2.3.4. Lukkede kryogenbeholdereNedenstående krav finder anvendelse på konstruktion af lukkede kryogenbeholdere til kølede, fordråbede gasser:6.2.3.4.1. Alle mekaniske og tekniske egenskaber ved det anvendte metal skal påvises for hver beholder ved førstegangseftersynet. Hvad angår slagsejhed, henvises til underafsnit 6.8.5.3.6.2.3.4.2. Hvis der anvendes andre materialer, skal de kunne modstå sprødbrud ved den laveste arbejdstemperatur for beholderen og dens tilbehør.6.2.3.4.3. Beholdere skal være forsynet med en sikkerhedsventil, der kan åbne ved det arbejdstryk, som er angivet på beholderen. Ventilerne skal være konstrueret på en sådan måde, at de fungerer fejlfrit, selv ved den laveste arbejdstemperatur. Deres funktionsdygtighed ved denne temperatur skal påvises og kontrolleres ved prøvning af hver enkelt ventil eller af en prøve på ventiler af samme konstruktionstype.6.2.3.4.4. Udluftningsåbninger og sikkerhedsventiler på beholdere skal være konstrueret således, at væsken ikke kan sprøjte ud.6.2.3.4.5. Beholdere, hvis fyldning måles efter volumen, skal være forsynet med en niveauindikator.6.2.3.4.6. Beholderne skal være varmeisolerede. Varmeisoleringen skal være beskyttet mod stød og slag ved hjælp af endeløs beklædning. Hvis mellemrummet mellem beholderen og beklædningen er lufttomt (vakuumisolering), skal beskyttelsesbeklædningen være konstrueret således, at den kan modstå et ydre tryk på mindst 100 kPa (1 bar) uden at blive deformeret. Hvis beklædningen er lukket på en sådan måde, at den er gastæt (f.eks. ved vakuumisolering), skal beholderen være forsynet med en anordning, som hindrer, at der opstår et farligt tryk i isoleringslaget i tilfælde af, at beholderen eller dens tilbehør ikke er tilstrækkelig gastæt. Anordningen skal hindre fugt i at trænge ind i isoleringen.6.2.4. Generelle bestemmelser for aerosolbeholdere og små beholdere indeholdende gas (gaspatroner)6.2.4.1. Konstruktion og udførelse6.2.4.1.1. Aerosolbeholdere (UN 1950 aerosoler), der kun indeholder en gas eller en blanding af gasser, og små beholdere indeholdende gas (gaspatroner) (UN 2037) skal være fremstillet af metal. Dette krav gælder ikke aerosoler og små beholdere indeholdende gas (gaspatroner) med en maksimal kapacitet på 100 ml for UN 1011 butan. Andre aerosolbeholdere (UN 1950 aerosoler) skal være fremstillet af metal, syntetisk materiale eller glas. Beholdere, der er fremstillet af metal og har en udvendig diameter på mindst 40 mm, skal have en konkav bund.6.2.4.1.2. Beholdere, der er fremstillet af metal, må ikke have en kapacitet på over 1000 ml. Beholdere, der er fremstillet af syntetisk materiale eller glas, må ikke have en kapacitet på over 500 ml.6.2.4.1.3. Alle beholdermodeller (aerosolbeholdere eller patroner) skal, inden de tages i brug, bestå en hydraulisk trykprøvning, der udføres i overensstemmelse med underafsnit 6.2.4.2.6.2.4.1.4. Udløsningsventiler og spredningsanordninger på aerosolbeholdere (UN 1950 aerosoler) og ventiler på UN 2037 beholdere, små, indeholdende gas (gaspatroner) skal sikre, at beholderne lukker på en sådan måde, at de er tætte og beskyttet mod utilsigtet åbning. Ventiler og spredningsanordninger, der kun lukker ved hjælp af indre tryk, godkendes ikke.6.2.4.2. Førstegangsprøvning6.2.4.2.1. Det indre tryk, der påføres (prøvningstryk) skal være 1,5 gange det indre tryk ved 50 °C, dog mindst 1 MPa (10 bar).6.2.4.2.2. Den hydrauliske trykprøvning skal udføres på mindst fem tomme beholdere af hver model:a) indtil det foreskrevne prøvningstryk er nået; der må på dette tidspunkt ikke være opstået utætheder eller synlig blivende deformation, ogb) indtil beholderen bliver utæt eller sprænges; en eventuel konkav ende skal give efter først, og beholderen må først blive utæt eller sprænges ved et tryk på mindst 1,2 gange prøvningstrykket.6.2.4.3. Henvisning til standarderKravene i dette afsnit anses for opfyldt, hvis følgende standarder er overholdt:- for aerosolbeholdere (UN 1950 aerosoler): Bilaget til Rådets direktiv 75/324/EØF(57) som ændret ved Kommissionens direktiv 94/1/EF(58),- for UN 2037 beholdere, små, indeholdende gas (gaspatroner), som indeholder UN 1965 carbonhydrid gasblanding, n.o.s, fordråbet: EN 417:1992 Non-refillable metallic gas cartridges for liquefied petroleum gases, with or without a valve, for use with portable appliances - Construction, inspection, testing and marking.KAPITEL 6.3Bestemmelser for konstruktion og prøvning af emballager til stoffer hørende til klasse 6.2ANM.:Bestemmelserne i dette kapitel finder ikke anvendelse på emballager, som bruges til transport af stoffer hørende til klasse 6.2 i overensstemmelse med emballeringsforskrift P621 i underafsnit 4.1.4.1.6.3.1. Generelt6.3.1.1. En emballage, som opfylder bestemmelserne i dette afsnit og i afsnit 6.3.2, kan efter den kompetente myndigheds afgørelse være forsynet med:a) De Forenede Nationers emballagesymbol:>PIC FILE= "L_2004121DA.073401.TIF">b) Emballagens kodenummer i overensstemmelse med kravene i afsnit 6.1.2.c) Teksten "KLASSE 6.2".d) De sidste to tal i emballagens fremstillingsår.e) De internationale kendingsbogstaver for den stat, i hvilken godkendelsen blev udstedt(59).f) Fabrikantens navn eller anden af den kompetente myndighed fastsat identifikation af emballagen.g) For emballager, der opfylder bestemmelserne i underafsnit 6.3.2.9, bogstavet "U", som indsættes umiddelbart efter mærkningen, der kræves i henhold til b) ovenfor.6.3.1.2. Eksempler på mærkning:>TABELPOSITION>6.3.2. Bestemmelser for prøvning af emballager6.3.2.1. Med undtagelse af emballager til levende dyr og organismer skal der klargøres prøveemner af hver emballage til prøvning, som beskrevet i underafsnit 6.3.2.2. Disse skal derefter underkastes prøverne i henhold til underafsnittene 6.3.2.4-6.3.2.6. Hvis emballagens beskaffenhed kræver det, må der anvendes tilsvarende klargøring og prøvningsmetoder med bevisligt samme effekt.6.3.2.2. Prøveemner af hver emballage skal klargøres som til transport, bortset fra at et flydende eller fast smittefarligt stof, erstattes af vand, eller hvis konditionering skal foregå ved - 18 °C, af vand/antifrostmiddel. Hver primærbeholder skal fyldes til 98 % af kapaciteten.6.3.2.3. Obligatorisk prøvning>TABELPOSITION>6.3.2.4. Emballager klargjort som til transport, skal underkastes prøvningen i underafsnit 6.3.2.3, som af hensyn til prøvningen kategoriserer emballagerne i henhold til deres materialeegenskaber. I forbindelse med ydre emballage henviser overskrifterne i tabellen til pap eller lignende materiale, hvis funktion hurtigt kan påvirkes af fugt, plast, som kan blive sprød ved lave temperaturer, og andet materiale som f.eks. metal, hvis funktion ikke påvirkes af fugt eller temperatur. Hvis en primærbeholder og en sekundæremballage er fremstillet af forskellige materialer, er primærbeholderens materiale bestemmende for valg af prøve. Hvis en primærbeholder er fremstillet af to materialer, er det materiale, som er mest udsat for skade, bestemmende forvalg af prøve.6.3.2.5. a) Prøveemnerne skal falde i frit fald på et stift, uelastisk, plant, glat og vandret underlag fra en højde på 9 m. Er prøveemnerne udformet som kasser, skal fem på hinanden følgende prøver foretages:i) et prøveemne falder med anslag mod bunden,ii) et prøveemne falder med anslag mod toppen,iii) et prøveemne falder med anslag mod langsiden,iv) et prøveemne falder med anslag mod den korte side, ogv) et prøveemne falder med anslag mod hjørnet.Er prøveemnerne udformet som tromler, skal tre på hinanden følgende prøver foretages:vi) et prøveemne falder diagonalt på topkanten, med tyngdepunktet direkte over anstødsfladen,vii) et prøveemne falder diagonalt på bundkanten, ogviii) et prøveemne falder fladt på siden.Efter den respektive faldsekvens må indholdet i primærbeholderen, som skal være beskyttet af absorberende materiale i sekundæremballagen, ikke være trængt ud.ANM.:Selv om prøveemnet falder i den krævede retning, anerkendes det, at anslaget af aerodynamiske årsager eventuelt ikke sker i denne retning.b) Prøveemnerne skal underkastes en vandtåge, der simulerer regnvejr svarende til ca. 5 cm i timen i mindst 1 time. Derefter skal prøveemnerne underkastes prøvningen, som er beskrevet i a).c) Prøveemnerne skal konditioneres ved - 18 °C eller derunder i mindst 24 timer, og inden for 15 minutter efter, at den er fjernet fra denne temperatur, skal den underkastes prøvningen, som er beskrevet i a). Hvis prøveemnerne indeholder tøris, kan konditioneringen forkortes til 4 timer.d) Hvis emballagen skal indeholde tøris, skal den underkastes en ekstra prøvning foruden prøvningen i a), b) eller c). Et prøveemne skal opbevares således, at al tørisen fuldstændig smelter, hvorefter det skal underkastes prøvningen beskrevet i a).6.3.2.6. Emballager med en bruttovægt på 7 kg eller derunder skal underkastes prøvningen, som er beskrevet nedenfor i a), og emballager med en bruttovægt på over 7 kg skal underkastes prøvningen i b).a) Prøveemnerne anbringes på et hårdt og plant underlag. En cylinderformet stålstang med en vægt på mindst 7 kg, en diameter på højst 38 mm og med en halvkugleformet stødflade med en radius på højst 6 mm, skal slippes i et frit lodret fald fra en højde på 1 m, målt fra cylinderens stødflade til prøveemnets stødflade. Et prøveemne skal placeres på bunden, og et andet anbringes vinkelret i forhold til det første. I begge tilfælde skal stålstangen ramme primærbeholderen. Det er tilladt, at stangen gennemborer sekundæremballagen ved hvert stød under forudsætning af, at indholdet fra primærbeholderen ikke trænger ud.b) Prøveemnerne skal slippes ned på endefladen af en cylinderformet stålstang. Stangen skal fæstnes lodret på et hårdt og plant underlag. Stangen skal have en diameter på 38 mm, og cylinderens øverste endeflade være halvkugleformet med en radius på højst 6 mm. Stangen skal rage op fra underlaget i en højde svarende til afstanden mellem primærbeholderen henholdsvis primærbeholderne og ydersiden af den ydre emballage, dog mindst 200 mm. Et prøveemne skal slippes i et lodret frit fald fra en højde på 1 m, målt fra stålstangens øverste endeflade. Et andet prøveemne skal slippes fra samme højde vinkelret i forhold til det første prøveemne. I begge tilfælde skal emballagen orienteres således, at stangen kan gennemtrænge primærbeholderen henholdsvis primærbeholderne. Ved hvert stød må indholdet fra primærbeholderen henholdsvis primærbeholderne ikke trænge ud.6.3.2.7. Den kompetente myndighed kan tillade selektiv prøvning af emballager, som kun i mindre grad afviger fra en prøvet type, f.eks. hvor den indvendige emballage er mindre eller har en lavere nettovægt, og emballager, som f.eks. tromler, sække og kasser med lidt mindre udvendige mål.6.3.2.8. Såfremt der opnås tilsvarende resultater, er følgende variationer i de primærbeholdere, som er anbragt i en sekundæremballage, tilladt uden yderligere prøvning af den samlede emballage:a) Primærbeholdere af tilsvarende eller mindre størrelse i forhold til de prøvede primærbeholdere kan anvendes, såfremt:i) primærbeholderne har en konstruktion, som svarer til de prøvede primærbeholderes (f.eks. form - rund, rektangulær osv.),ii) primærbeholdernes konstruktionsmateriale (glas, plast, metal osv.) kan modstå slag og stød og belastning ved stabling i mindst samme grad som de oprindeligt prøvede primærbeholdere,iii) primærbeholderne har samme eller mindre åbninger, og lukkeanordningen er af tilsvarende type (f.eks. skruehætte, friktionslåg osv.),iv) tilstrækkeligt ekstra stødabsorberende materiale skal anvendes til udfylde hulrummet og til at hindre primærbeholderne i at bevæge sig væsentligt, ogv) primærbeholderne er anbragt inden i sekundæremballagerne på samme måde som i det prøvede kolli.b) Der kan anvendes et mindre antal af de prøvede primærbeholdere eller alternative former for primærbeholdere som beskrevet i a) ovenfor, såfremt der anvendes tilstrækkeligt stødabsorberende materiale til at udfylde hulrummet og til at hindre primærbeholderne i at bevæge sig væsentligt.6.3.2.9. Indvendige beholdere af alle typer kan samles i en (sekundær) mellememballage og transporteres i den ydre emballage uden prøvning under følgende betingelser:a) kombinationen mellememballage og ydre emballage skal være prøvet med tilfredsstillende resultat i henhold til underafsnit 6.3.2.5 a) med skrøbelige indvendige beholdere (f.eks af glas),b) den sammenlagte bruttovægt af de indvendige beholdere må ikke overstige halvdelen af bruttovægten af de indvendige beholdere, der blev anvendt til faldprøven i henhold til a) ovenfor,c) tykkelsen af det stødabsorberende materiale mellem de indvendige beholdere og mellem de indvendige beholdere og den udvendige side af mellememballagen må ikke være mindre end de tilsvarende tykkelser i den oprindeligt prøvede emballage. Hvis der ved den oprindelige prøvning blev benyttet en enkelt indvendig beholder, må tykkelsen af det stødabsorberende materiale mellem de indvendige beholdere ikke være mindre end tykkelsen af det stødabsorberende materiale mellem den udvendige side af mellememballagen og den indvendige beholder ved den oprindelige prøvning. Hvis der (i forhold til de indvendige beholdere, som blev brugt under faldprøven) anvendes enten færre eller mindre indvendige beholdere, skal der anvendes ekstra stødabsorberende materiale til at udfylde hulrummet,d) den ydre emballage skal i tom tilstand have bestået en stablingsprøve i overensstemmelse med underafsnit 6.1.5.6. Den samlede vægt af de identiske kolli er baseret på den sammenlagte vægt af de indvendige beholdere, der er blevet anvendt til faldprøve i henhold til a) ovenfor,e) indvendige beholdere til væsker skal være omgivet af en tilstrækkelig mængde absorberende materiale til at opsuge hele væskeindholdet i de indvendige beholdere,f) hvis den ydre emballage er bestemt til at indeholde indvendige beholdere til væsker og ikke selv er vandtæt, eller hvis den ydre emballage er bestemt til at indeholde indvendige beholdere til faste stoffer og ikke selv er støvtæt, skal der træffes foranstaltninger i form af en tæt foring, en plastsæk eller et andet tilsvarende effektivt omsluttende middel til at holde alle væsker eller faste stoffer tilbage i tilfælde af utæthed, ogg) foruden den i punkterne 6.3.1.1 a)-f) foreskrevne mærkning, skal emballagerne være forsynet med den mærkning, der er foreskrevet i punkt 6.3.1.1 g).KAPITEL 6.4Bestemmelser for konstruktion, prøvning og godkendelse af kolli og materialer hørende til klasse 76.4.1. (Reserveret)6.4.2. Generelle krav6.4.2.1. Kolliet skal være konstrueret således i forhold til sin vægt, volumen og form, at det kan transporteres let og sikkert. Derudover skal kolliet være konstrueret således, at det kan fastgøres sikkert i eller på vognen under transporten.6.4.2.2. Konstruktionen skal sikre, at løfteanordninger på kolliet ikke svigter, når de bruges på den tilsigtede måde, og at kolliet stadig opfylder de andre krav i dette bilag, såfremt anordningerne svigter. Ved konstruktionen skal der anvendes en sikkerhedsfaktor, som i tilstrækkelig grad tager hensyn til ryk i forbindelse med løft.6.4.2.3. Løfteanordninger og andre elementer på kolliets udvendige side, der bruges ved løft, skal være konstrueret således, at de enten støtter kolliet i overensstemmelse med kravene i underafsnit 6.4.2.2 eller kan fjernes eller på anden måde gøres uanvendelige under transport.6.4.2.4. Så vidt muligt skal emballagen være konstrueret og færdigbehandlet på en sådan måde, at de udvendige flader er fri for fremspring og let kan rengøres.6.4.2.5. Så vidt muligt skal kolliets yderste lag være konstrueret således, at der ikke samler sig vand, som ikke kan løbe ud igen.6.4.2.6. Elementer, der tilføjes kolliet under transporten, og som ikke er en del af kolliet, må ikke mindske dets sikkerhed.6.4.2.7. Kolliet skal kunne modstå påvirkninger fra acceleration, vibration eller deraf følgende resonans, som kan opstå under sædvanlige transportforhold, uden at effektiviteten af lukkeanordningerne på de forskellige beholdere forringes, og samtidig med at kolliet som helhed forbliver intakt. Navnlig skal møtrikker, skruer og andre fastgørelsesanordninger være konstrueret således, at de ikke løsner sig eller går op utilsigtet, selv efter gentagen brug.6.4.2.8. Emballagematerialer og andre dele eller strukturer skal være fysisk og kemisk forenelige med hinanden og med det radioaktive indhold. Der skal tages højde for deres reaktion ved bestråling.6.4.2.9. Alle ventiler, som det radioaktive indhold kan slippe ud gennem, skal sikres mod uautoriseret betjening.6.4.2.10. Ved konstruktion af kolliet skal der tages højde for de omgivende temperaturer og tryk, som ofte opstår under sædvanlige transportforhold.6.4.2.11. Ved konstruktion af kolliet skal der tages højde for radioaktive stoffer med andre farlige egenskaber, se punkterne 2.1.3.5.3 og 4.1.9.1.5.6.4.3. (Reserveret)6.4.4. Krav for undtagelseskolliEt undtagelseskolli skal være konstrueret på en sådan måde, at det opfylder kravene i afsnit 6.4.2.6.4.5. Krav for industrielle kolli6.4.5.1. Industrielle kolli af type 1, 2, og 3 (type IP-1, IP-2 og IP-3) skal opfylde kravene i afsnit 6.4.2 og underafsnit 6.4.7.2.6.4.5.2. Et industrielt kolli af type 2 (type IP-2) skal ved prøvning i henhold til underafsnittene 6.4.15.4 og 6.4.15.5 hindre:a) tab eller spredning af det radioaktive indhold ogb) tab af afskærmning, som kan medføre en stigning på over 20 % i strålingsniveauet på kolliets udvendige overflade.6.4.5.3. Et industrielt kolli af type 3 (type IP-3) skal overholde alle kravene i underafsnittene 6.4.7.2-6.4.7.15.6.4.5.4. Alternative krav for industrielle kolli af type 2 og 3 (type IP-2 og IP-3)6.4.5.4.1. Kolli kan benyttes som industrielle kolli af type 2 (type IP-2), såfremt:a) de opfylder kravene i underafsnit 6.4.5.1,b) de er konstrueret i henhold til de i kapitel 6.1 foreskrevne standarder eller andre krav, som mindst svarer til disse standarder, ogc) de ved den i kapitel 6.1 foreskrevne prøvning for emballagegruppe I eller II, hindrer:i) tab eller spredning af det radioaktive indhold ogii) tab af afskærmning, som kan medføre en stigning på over 20 % i strålingsniveauet på kolliets udvendige overflade.6.4.5.4.2. Tankcontainere og UN-tanke kan også benyttes som industrielle kolli af type 2 eller 3 (type IP-2 eller IP-3), såfremt:a) de opfylder kravene i underafsnit 6.4.5.1,b) de er konstrueret i henhold til de i kapitel 6.7 eller 6.8 foreskrevne standarder eller andre krav, som mindst svarer til disse standarder, og kan modstå et prøvningstryk på 265 kPa, ogc) de er konstrueret således, at en eventuel yderligere afskærmning kan modstå de statiske og dynamiske belastninger, som opstår under håndtering og sædvanlige transportforhold, og kan hindre et tab af afskærmning, som kan medføre en stigning på over 20 % i strålingsniveauet på UN-tankenes og tankcontainernes udvendige overflade.6.4.5.4.3. Tanke, som ikke er UN-tanke eller tankcontainere, kan også benyttes som industrielle kolli af type 2 eller 3 (type IP-2 eller IP-3) til transport af LSA-I- og LSA-II-væsker og -gasser som foreskrevet i tabel 4.1.9.2.4, såfremt de er i overensstemmelse med standarder, som mindst svarer til de i punkt 6.4.5.4.2 foreskrevne standarder.6.4.5.4.4. Containere kan også benyttes som industrielle kolli af type 2 eller 3 (type IP-2 eller IP-3), såfremt:a) det radioaktive indhold kun er fast stof,b) de opfylder kravene i underafsnit 6.4.5.1, ogc) de er konstrueret i overensstemmelse med standarden ISO 1496-1:1990: "Series 1 Containers - Specifications and Testing - Part 1: General Cargo Containers" eksklusive dimensioner og vurderinger. De skal være konstrueret således, at de ved de i dette dokument foreskrevne prøvninger og ved acceleration under sædvanlige transportforhold hindrer:i) tab eller spredning af det radioaktive indhold ogii) tab af afskærmning, som kan medføre en stigning på over 20 % i strålingsniveauet på containernes udvendige overflade.6.4.5.4.5. IBC'er af metal kan også benyttes som industrielle kolli af type 2 eller 3 (type IP-2 eller IP-3), såfremt:a) de opfylder kravene i underafsnit 6.4.5.1, ogb) de er konstrueret i henhold til de i kapitel 6.5 foreskrevne standarder og prøvninger for emballagegruppe I eller II, men således, at der udføres faldprøvning i den mest skadelige retning, så de hindrer:i) tab eller spredning af det radioaktive indhold ogii) tab af afskærmning, som kan medføre en stigning på over 20 % i strålingsniveauet på den IBC'ens udvendige overflade.6.4.6. Krav for kolli med uranhexafluorid6.4.6.1. Medmindre det er tilladt i henhold til underafsnit 6.4.6.4, skal uranhexafluorid emballeres og transporteres i overensstemmelse med bestemmelserne i standarden ISO 7195:1993 "Packaging of uranium hexafluoride (UF6) for transport" og kravene i underafsnittene 6.4.6.2 og 6.4.6.3. Kolliet skal også opfylde de øvrige krav i dette direktiv vedrørende stoffets radioaktive og fissile egenskaber.6.4.6.2. Hvert kolli, som er konstrueret til at indeholde mindst 0,1 kg uranhexafluorid, skal være konstrueret i overensstemmelse med følgende krav:a) Det skal som beskrevet i standarden ISO 7195:1993 kunne bestå konstruktionsprøvningen ifølge underafsnit 6.4.21.5 uden udslip eller uacceptable spændinger.b) Det skal kunne bestå prøvningen beskrevet i underafsnit 6.4.15.4 uden tab eller spredning af uranhexafluorid.c) Det skal kunne bestå prøvningen beskrevet i underafsnit 6.4.17.3 uden brud på indeslutningssystemet.6.4.6.3. Kolli, som er konstrueret til at indeholde mindst 0,1 kg uranhexafluorid, må ikke være forsynet med trykaflastningsanordninger.6.4.6.4. Kolli, som er konstrueret til at indeholde mindst 0,1 kg uranhexafluorid, kan, under forudsætning af at den kompetente myndighed har givet tilladelse dertil, også transporteres i de tilfælde, hvor:a) kolliene er konstrueret i henhold til krav, som ikke er indeholdt i standarden ISO 7195:1993 eller underafsnit 6.4.6.2 eller 6.4.6.3, men kravene i underafsnit 6.4.6.2 og 6.4.6.3 dog så vidt muligt er opfyldt,b) kolliene er konstrueret til at modstå et prøvningstryk på under 2,76 MPa som angivet i underafsnit 6.4.21.5 uden udslip eller uacceptable spændinger, ellerc) kolliene er konstrueret til at indeholde mindst 9000 kg uranhexafluorid, men ikke opfylder kravene i punkt 6.4.6.2 c).6.4.7. Krav for kolli af type A6.4.7.1. Kolli af type A skal være konstrueret således, at de opfylder de generelle krav i afsnit 6.4.2 og underafsnittene 6.4.7.2-6.4.7.17.6.4.7.2. Det mindste udvendige mål på hvert kolli skal være mindst 10 cm.6.4.7.3. Kolliet skal være forsynet med en forsegling, som ikke let kan brydes, og som i ubrudt stand skal tjene som bevis på, at kolliet ikke har været åbnet.6.4.7.4. Kolliets eventuelle surringsanordninger skal være konstrueret på en sådan måde, at kræfterne i disse anordninger under normale transportforhold og ved uheld ikke hindrer kolliet i at opfylde kravene i dette direktiv.6.4.7.5. Ved konstruktion af kolliet skal der tages højde for temperaturer fra - 40 °C til + 70 °C for emballagens dele. Der skal tages højde for frysetemperaturer i forbindelse med væsker og for mulig nedbrydning af emballagematerialerne inden for det givne temperaturområde.6.4.7.6. Konstruktions- og fremstillingsteknikkerne skal være i overensstemmelse med nationale eller internationale standarder eller andre krav, som kan godkendes af den kompetente myndighed.6.4.7.7. Konstruktionen skal omfatte et indeslutningssystem, som holdes forsvarligt lukket med en fastgørelsesanordning, der ikke kan åbnes utilsigtet eller ved tryk, som kan opstå inden i kolliet.6.4.7.8. Radioaktivt stof i speciel form kan betragtes som en del af indeslutningssystemet.6.4.7.9. Hvis indeslutningssystemet udgør en separat del af kolliet, skal systemet kunne lukkes forsvarligt med en fastgørelsesanordning, som er uafhængig af andre dele af emballagen.6.4.7.10. Hvor det er relevant, skal der ved konstruktion af dele til indeslutningssystemet tages højde for nedbrydning af væsker eller andre følsomme materialer som følge af radiolyse samt dannelse af gas ved kemisk reaktion og radiolyse.6.4.7.11. Indeslutningssystemet skal tilbageholde det radioaktive indhold ved en reduktion af det omgivende tryk til 60 kPa.6.4.7.12. Ventiler, som ikke er trykaflastningsventiler, skal være indkapslet, så der ikke opstår udslip fra ventilen.6.4.7.13. En strålingsafskærmning, som omslutter en kollikomponent, der er en del af indeslutningssystemet skal være konstrueret således, at komponenten ikke utilsigtet løsner sig fra afskærmningen. Når strålingsafskærmningen og denne komponent udgør en samlet enhed, skal strålingsafskærmningen kunne lukkes forsvarligt med en fastgørelsesanordning, som er uafhængig af andre emballagedele.6.4.7.14. Et kolli skal være konstrueret således, at det ved prøvningen i henhold til underafsnit 6.4.15 hindrer:a) tab eller spredning af det radioaktive indhold ogb) tab af afskærmning, som kan medføre en stigning på over 20 % i strålingsniveauet på kolliets udvendige overflade.6.4.7.15. Ved konstruktion af et kolli til flydende, radioaktive stoffer skal der medtages et tomrum, der tager højde for ændringer i indholdets temperatur, dynamiske påvirkninger og fyldningsdynamik.Kolli af type A til væsker6.4.7.16. Et kolli af type A til væsker skal desuden:a) opfylde betingelserne i underafsnit 6.4.7.14, hvis kolliet gennemgår prøvningen i underafsnit 6.4.16 ogb) enteni) være forsynet med tilstrækkeligt absorberende materiale, der kan optage det dobbelte af volumen af det flydende indhold; dette absorberende materiale skal være anbragt, så det er i berøring med væsken i tilfælde af utæthed, ellerii) være forsynet med et indeslutningssystem med primære indre og sekundære ydre indeslutningskomponenter, som sikrer tilbageholdelse af det flydende indhold inden for de sekundære ydre indeslutningskomponenter, selv hvis de primære indre komponenter er utætte.Kolli af type A til gasser6.4.7.17. Et kolli til gasser skal hindre tab eller spredning af det radioaktive indhold, hvis kolliet gennemgår prøvningen i henhold til afsnit 6.4.16. Dette krav gælder ikke for kolli af type A til tritiumgas eller ædelgasser.6.4.8. Krav for kolli af type B(U)6.4.8.1. Kolli af type B(U) skal være konstrueret således, at de opfylder kravene i afsnit 6.4.2 og underafsnittene 6.4.7.2-6.4.7.15, bortset fra det i punkt 6.4.7.14 a) angivne, samt kravene i underafsnittene 6.4.8.2-6.4.8.15.6.4.8.2. Et kolli skal være konstrueret således, at varme, som dannes i kolliet af det radioaktive indhold ved de omgivende forhold beskrevet i underafsnittene 6.4.8.4 og 6.4.8.5 under normale transportforhold som påvist ved prøvningen i henhold til afsnit 6.4.15 ikke påvirker kolliet på en sådan måde, at det ikke opfylder de relevante krav for indeslutning og afskærmning, hvis det er uden opsyn i en uge. Der skal især fokuseres på varmepåvirkninger, som kan:a) ændre det radioaktive indholds opbygning, geometriske form eller fysiske tilstand eller, hvis det radioaktive stof opbevares i en dunk eller beholder (f.eks. brændselselementer med indkapsling), kan få dunken, beholderen eller det radioaktive stof til at deformeres eller smelte, ellerb) reducere emballagens effektivitet gennem differentiel varmeudvidelse eller ved, at strålingsafskærmningsmaterialet revner eller smelter, ellerc) sammen med fugt kan fremme korrosion.6.4.8.3. Et kolli skal være konstrueret således, at temperaturen på kolliets tilgængelige overflade ved det omgivende forhold beskrevet i underafsnit 6.4.8.4 ikke overstiger 50 °C, medmindre kolliet transporteres under eneanvendelse.6.4.8.4. Den omgivende temperatur antages at være 38 °C.6.4.8.5. Solindstrålingsforholdene antages at være i overensstemmelse med tabel 6.4.8.5.TABEL 6.4.8.5Solindstrålingsdata>TABELPOSITION>6.4.8.6. Et kolli med varmebeskyttelse, som skal opfylde kravene i forbindelse med varmeprøvningen i underafsnit 6.4.17.3, skal være konstrueret således, at beskyttelsen stadig virker, hvis kolliet gennemgår prøvningerne i afsnit 6.4.15 og punkt 6.4.17.2 a) og b) eller i punkt 6.4.17.2 b) og c). En sådan beskyttelse på kolliets yderside må ikke være revet, skåret i stykker, have forskubbet sig eller være ødelagt som følge af hårdhændet håndtering.6.4.8.7. Et kolli skal være konstrueret således, at det ved prøvning i henhold til:a) afsnit 6.4.15 begrænser tabet af det radioaktive indhold til maksimalt 10-6 A2 i timen, ogb) underafsnit 6.4.17.1, punkt 6.4.17.2 b), underafsnittene 6.4.17.3 og 6.4.17.4 samt prøvningen i henhold tili) punkt 6.4.17.2 c), når kolliets vægt ikke overstiger 500 kg, den samlede massefylde er maksimalt 1000 kg/m3 på basis af de udvendige mål, og det radioaktive indhold over 1000 A2 ikke er et radioaktivt stof i speciel form, ellerii) punkt 6.4.17.2 a) for alle andre kolli, opfylder følgende krav:- fastholdelse af tilstrækkelig afskærmning til at sikre, at strålingsniveauet i en afstand på 1 m fra kolliets overflade ikke overstiger 10 mSv/h for det maksimale radioaktive indhold, som kolliet skal kunne indeholde, og- begrænsning af det akkumulerede tab af radioaktivt indhold inden for en uge til højst 10 A2 for krypton-85 og højst A2 for alle andre radionuklider.Ved blandinger af forskellige radionuklider finder bestemmelserne i punkterne 2.2.7.7.2.4-2.2.7.7.2.6 anvendelse, bortset fra, at der kan benyttes en effektiv A2(i)-værdi svarende til 10 A2 for krypton-85. I ovennævnte tilfælde a) skal der tages højde for grænseværdierne for udvendig kontaminering i punkt 4.1.9.1.2.6.4.8.8. Et kolli til radioaktivt indhold med en aktivitet på mere end 105 A2 skal være konstrueret således, at der ikke sker brud på indeslutningssystemet, hvis kolliet gennemgår den udvidede prøve ved nedsænkning i vand, som er beskrevet i afsnit 6.4.18.6.4.8.9. Overholdelse af de tilladte grænseværdier for udslip af aktivitet må hverken afhænge af filtre eller af et mekanisk kølesystem.6.4.8.10. Et kolli må ikke indeholde et trykaflastningssystem i indeslutningssystemet, som muliggør frigivelse af radioaktive stoffer til miljøet under betingelserne for prøvningen i henhold til afsnittene 6.4.15 og 6.4.17.6.4.8.11. Et kolli skal være konstrueret således, at belastningerne i indeslutningssystemet ved det maksimale normale arbejdstryk og under prøvningen i henhold til afsnittene 6.4.15 og 6.4.17 ikke når værdier, som påvirker kolliet på en sådan måde, at det ikke opfylder de relevante krav.6.4.8.12. Det maksimale normale arbejdstryk for et kolli må ikke overstige et overtryk på 700 kPa.6.4.8.13. Den maksimale temperatur på let tilgængelige overflader under transport af et kolli må ikke overstige 85 °C, hvis det ikke udsættes for solindstråling under de omgivende forhold, som er beskrevet i underafsnit 6.4.8.4. Kolliet skal transporteres under eneanvendelse som beskrevet i underafsnit 6.4.8.3, hvis den maksimale temperatur overstiger 50 °C. Der kan tages højde for personbeskyttende barrierer eller skærme, uden at disse skal gennemgå prøvning.6.4.8.14. (Reserveret)6.4.8.15. Et kolli skal være konstrueret til et omgivende temperaturområde fra - 40 °C til + 38 °C.6.4.9. Krav for kolli af type B(M)6.4.9.1. Kolli af type B(M) skal opfylde kravene for kolli af type B(U), som er fastlagt i underafsnit 6.4.8.1, bortset fra, at kolli, som udelukkende skal transporteres inden for et bestemt land eller mellem bestemte lande, kan underkastes andre betingelser end dem, som er fastlagt i underafsnittene 6.4.7.5, 6.4.8.4, 6.4.8.5 og 6.4.8.8-6.4.8.15 ovenfor, med godkendelse af de kompetente myndigheder i disse lande. Dog skal kravene for kolli af type B(U), som er fastlagt i underafsnittene 6.4.8.8-6.4.8.15, så vidt muligt være opfyldt.6.4.9.2. Periodisk udluftning af kolli af type B(M) kan tillades under transport, såfremt overvågningsforanstaltningerne for udluftning er godkendt af de relevante kompetente myndigheder.6.4.10. (Reserveret)6.4.11. Krav for kolli, der indeholder fissile stoffer6.4.11.1. Fissile stoffer skal transporteres således, at:a) der fastholdes underkritikalitet under normale transportforhold og ved uheld, og især skal følgende uforudsete hændelser tages i betragtning:i) der siver vand ud af eller ind i kolliene,ii) de indbyggede neutronabsorbatorers eller -moderatorers effektivitet falder,iii) indholdet omfordeles enten i kolliet eller som følge af udslip fra kolliet,iv) afstand formindskes i eller mellem kolliene,v) kolliene nedsænkes i vand eller begraves i sne, ogvi) temperaturændringer; ogb) følgende krav er opfyldt:i) kravet i underafsnit 6.4.7.2 vedrørende fissile stoffer i kolli,ii) andre krav i dette direktiv vedrørende stoffets radioaktive egenskaber ogiii) kravene i underafsnittene 6.4.11.3-6.4.11.12, medmindre der gælder en undtagelse ifølge underafsnit 6.4.11.2.6.4.11.2. Fissile stoffer, der opfylder en af bestemmelserne a)-d) nedenfor, er undtaget fra kravet om at blive transporteret i kolli, som opfylder underafsnittene 6.4.11.3-6.4.11.12, samt de øvrige krav i dette direktiv, der finder anvendelse på fissile stoffer. Kun én type undtagelse er tilladt for hver forsendelse.a) En grænseværdi for masse pr. forsendelse, sådan at:>PIC FILE= "L_2004121DA.074301.TIF">hvor X og Y er grænseværdierne for masse som defineret i tabel 6.4.11.2, forudsat at:i) hvert enkelt kolli ikke indeholder mere end 15 g fissilt stof; for uemballeret materiale finder denne mængdebegrænsning anvendelse på forsendelser, som transporteres i vognen, ellerii) det fissile stof er en homogen hydrogenholdig opløsning eller blanding, hvor forholdet mellem fissile nuklider og hydrogen er mindre end 5 vægt-%, elleriii) der maksimalt er 5 g fissilt stof pr. 10 liter materialevolumen.Der må hverken forekomme beryllium eller deuterium i mængder, der overstiger 0,1 % af det fissile stofs masse.b) Uran beriget med højst 1 vægt-% uran-235 og med et samlet plutonium- og uran-233-indhold, der ikke overstiger 1 % af massen af uran-235, forudsat at det fissile stof stort set fordeles ensartet over hele materialet. Endvidere må uran-235 ikke danne en gitterstruktur, hvis det er til stede i form af metal, oxid eller carbid.c) Flydende opløsninger af uranylnitrat beriget til højst 2 vægt-% uran-235 med et samlet plutonium- og uran-233-indhold, der ikke overstiger 0,002 % af massen af uran. Desuden skal forholdet mellem antallet af nitrogen- og uranatomer (N/U) mindst være 2.d) Kolli, der hver for sig indeholder højst 1 kg plutonium, hvoraf højst 20 vægt-% må bestå af plutonium-239, plutonium-241 eller en kombination af disse radionuklider.Tabel 6.4.11.2Grænseværdier for masse pr. forsendelse med henblik på undtagelser fra kravene for kolli, der indeholder fissilt stof>TABELPOSITION>6.4.11.3. Hvis den kemiske eller fysiske form, den isotopiske sammensætning, massen eller koncentrationen, modereringsforholdet eller massefylden, eller den geometriske konfiguration ikke er kendt, skal vurderingerne i underafsnittene 6.4.11.7-6.4.11.12 foretages, idet det antages, at hver ukendt parameter har den værdi, som giver den maksimale neutronmultiplikation i overensstemmelse med de kendte betingelser og parametre i disse vurderinger.6.4.11.4. For brugt nukleart brændsel skal vurderingerne i underafsnittene 6.4.11.7-6.4.11.12 baseres på en isotopisk sammensætning, som det er påvist giver:a) den maksimale neutronmultiplikation i løbet af bestrålingsperioden ellerb) et konservativt skøn over neutronmultiplikationen for kollivurderingerne. Der skal foretages en måling efter bestråling, men før afsendelse, for at bekræfte konservatismen i forbindelse med den isotopiske sammensætning.6.4.11.5. Når emballagen er gennemgået prøvningen i afsnit 6.4.15, må der ikke kunne trænge en terning med en sidelængde på 10 cm ind i emballagen.6.4.11.6. Et kolli skal være konstrueret til et omgivende temperaturområde fra - 40 °C til + 38 °C, medmindre andet er angivet af den kompetente myndighed i godkendelsesattesten for kollikonstruktionen.6.4.11.7. For et isoleret kolli skal det antages, at der kan trænge vand ind i eller ud fra alle hulrum i kolliet, inklusive hulrum i indeslutningssystemet. Hvis konstruktionen omfatter særlige elementer, som hindrer vand i at trænge ind i eller ud af visse hulrum, selv som et resultat af fejl, kan det antages, at disse hulrum er tætte. Særlige elementer omfatter følgende:a) flere højeffektive vandbarrierer, som hver især er vandtætte ved prøvning af kolliet i henhold til punkt 6.4.11.12 b), omfattende kvalitetskontrol under fremstilling, vedligeholdelse og reparation af emballager og prøvning til påvisning af, at hvert kolli er lukket før afsendelse, ellerb) for kolli, der udelukkende indeholder uranhexafluorid:i) kolli, hvor der efter den i punkt 6.4.11.12 b) foreskrevne prøvning ikke er fysisk kontakt mellem ventilen og andre dele af emballagen, bortset fra det oprindelige fastgørelsespunkt, og hvor ventilerne stadig er vandtætte efter den i underafsnit 6.4.17.3 foreskrevne prøvning, ogii) omfattende kvalitetskontrol under fremstilling, vedligeholdelse og reparation af emballagerne sammen med prøvning til påvisning af, at hvert kolli er lukket før afsendelse.6.4.11.8. Det antages, at indeslutningssystemet skal reflekteres tæt af mindst 20 cm vand eller en større refleksion fra emballagens omgivende materiale. Hvis det kan påvises, at indeslutningssystemet bliver inden i emballagen efter prøvningen beskrevet i punkt 6.4.11.12 b), kan det dog antages i punkt 6.4.11.9 c), at emballagen reflekteres tæt af mindst 20 cm vand.6.4.11.9. Kolliet skal være underkritisk under de i underafsnittene 6.4.11.7 og 6.4.11.8 beskrevne forhold med de kolliforhold, som medfører den maksimale neutronmultiplikation, der er i overensstemmelse med:a) sædvanlige transportforhold (uden uheld),b) prøvningen beskrevet i punkt 6.4.11.11 b),c) prøvningen beskrevet i punkt 6.4.11.12 b).6.4.11.10. (Reserveret)6.4.11.11. Der skal afledes et tal "N" ved sædvanlige transportforhold, således at fem gange "N" er underkritisk for den opstilling og de kolliforhold, som giver den maksimale neutronmultiplikation, der er i overensstemmelse med følgende:a) der må ikke være noget mellem kolliene, og kolliopstillingen skal reflekteres på alle sider af mindst 20 cm vand, ogb) kollienes tilstand skal være deres vurderede og påviste tilstand, hvis de havde gennemgået prøvningen i henhold til afsnit 6.4.15.6.4.11.12. Der skal afledes et tal "N" ved uheld, således at to gange "N" er underkritisk for opstillingen og kolliforholdene, som giver den maksimale neutronmultiplikation, der er i overensstemmelse med følgende:a) hydrogenholdig moderering mellem kolliene, og kolliopstillingen reflekteres på alle sider af mindst 20 cm vand, ogb) prøvningen i henhold til afsnit 6.4.15 efterfulgt af den af nedenstående prøvninger, som er mest begrænsende:i) prøvningen beskrevet i punkt 6.4.17.2 b) og enten punkt 6.4.17.2 c) for kolli med en vægt på højst 500 kg og en samlet massefylde på højst 1000 kg/m3 baseret på de udvendige mål eller punkt 6.4.17.2 a) for alle andre kolli, efterfulgt af prøvningen beskrevet i underafsnit 6.4.17.3 og afsluttet med prøvningen beskrevet i underafsnittene 6.4.19.1-6.4.19.3, ellerii) prøvningen beskrevet i underafsnit 6.4.17.4, ogc) hvor noget af det fissile stof undviger fra indeslutningssystemet efter prøvningen i punkt 6.4.11.12 b), antages det, at det fissile stof undviger fra hvert kolli i rækken, og alt det fissile stof skal ordnes i den konfiguration og moderering, som medfører den maksimale neutronmultiplikation med tæt refleksion af mindst 20 cm vand.6.4.12. Prøvningsprocedurer og påvisning af overensstemmelse6.4.12.1. Påvisning af overensstemmelse med de ydelsesstandarder, som kræves i punkterne 2.2.7.3.3, 2.2.7.3.4, 2.2.7.4.1 og 2.2.7.4.2 samt afsnittene 6.4.2-6.4.11, skal opnås ved en af nedenstående metoder eller ved en kombination heraf:a) Udførelse af prøvning med prøveemner, der repræsenterer LSA-III-stoffer eller radioaktive stoffer i speciel form, eller med prototyper eller prøvestykker af emballagen, hvor indholdet af prøveemnet eller emballagen ved prøvningen bedst muligt skal simulere de forventede former for radioaktivt indhold, og prøveemnet eller emballagen, som skal prøves, er klargjort til transport.b) Henvisning til tidligere tilfredsstillende påvisninger af tilstrækkelig lignende art.c) Udførelse af prøvning med modeller af passende størrelse med sådanne elementer, som er væsentlige for den undersøgte genstand, når ingeniørmæssig erfaring har vist, at resultaterne af en sådan prøvning er egnede til konstruktionsmæssige formål. Når der bruges en model, kan det være nødvendigt at tilpasse visse prøvningsparametre, f.eks. penetratordiameter eller trykbelastning.d) Beregning eller sagligt argument, når beregningsprocedurerne og -parametrene generelt anses for pålidelige eller forsigtige.6.4.12.2. Når prøveemnet, prototypen eller prøvestykket har gennemgået prøvningen, skal der bruges passende vurderingsmetoder til at sikre, at kravene for prøvningsprocedurerne er opfyldt i overensstemmelse med de ydelses- og godkendelsesstandarder, som er foreskrevet i punkterne 2.2.7.3.3, 2.2.7.3.4, 2.2.7.4.1 og 2.2.7.4.2 samt afsnittene 6.4.2-6.4.11.6.4.12.3. Alle prøveemner skal kontrolleres før prøvning med henblik på at identificere og registrere fejl eller skader, herunder følgende:a) afvigelse fra konstruktionen,b) fabrikationsfejl,c) korrosion eller anden nedbrydning ogd) ændring af egenskaber.Kolliets indeslutningssystem skal angives tydeligt. Prøveemnets udvendige elementer skal identificeres tydeligt, så der let og tydeligt kan henvises til alle dele af prøveemnet.6.4.13. Prøvning af indeslutningssystemets tilstand og afskærmning samt evaluering af kritikalitetssikkerhedEfter hver af de relevante prøvninger, som er beskrevet i afsnittene 6.4.15-6.4.21:a) skal fejl og skader identificeres og registreres,b) skal det besluttes, hvorvidt indeslutningssystemets tilstand og afskærmning er bevaret, som det kræves i afsnittene 6.4.2-6.4.11 for det prøvede kolli, ogc) skal det for kolli, der indeholder fissile stoffer, besluttes, hvorvidt de antagelser og betingelser, som er brugt ved de i henhold til underafsnittene 6.4.11.1-6.4.11.12 påkrævede vurderinger for et eller flere kolli, er gyldige.6.4.14. Anstødsflade for faldprøvningAnstødsfladen for faldprøvningen som beskrevet i punkt 2.2.7.4.5 a), underafsnit 6.4.15.4, punkt 6.4.16 a) og underafsnit 6.4.17.2 skal være en plan vandret flade, hvor øget modstand mod forskydning eller deformering ved anslag fra prøveemnet ikke forværrer skaden på prøveemnet betydeligt.6.4.15. Prøvning til påvisning af evnen til at holde til normale transportforhold6.4.15.1. Prøvningen omfatter en vandoversprøjtningsprøve, en prøve med frit fald, en stablingsprøve og en penetrationsprøve. Prøveemner af kolliet skal gennemgå prøven med frit fald, stablingsprøven og penetrationsprøven, i alle tilfælde efter at have været underkastet vandoversprøjtningsprøven. Der kan benyttes samme prøveemne til alle prøver, forudsat at kravene i underafsnit 6.4.15.2 er opfyldt.6.4.15.2. Fra vandoversprøjtningsprøven til den efterfølgende prøve skal der gå så lang tid, at vandet kan trænge ind så godt som muligt, uden at prøveemnets udvendige sider når at tørre i nævneværdig grad. Medmindre andet godtgøres, antages dette tidsrum at være to timer, hvis oversprøjtningen foregår fra fire retninger samtidig. Der skal dog ikke forløbe noget tidsrum, hvis oversprøjtningen foregår fra de fire retninger for en ad gangen.6.4.15.3. Vandoversprøjtningsprøve: Prøveemnet skal gennemgå en vandoversprøjtningsprøve, der simulerer regnvejr svarende til ca. 5 cm i timen i mindst en time.6.4.15.4. Prøve med frit fald: Prøveemnet skal falde ned på anstødsfladen, så der sker størst mulig skade på de sikkerhedsforanstaltninger, der prøves.a) Faldhøjden målt fra prøveemnets nederste punkt til anstødsfladens øverste flade må ikke være mindre end den afstand, som er angivet i tabel 6.4.15.4 for den anvendte vægt. Anstødsfladen skal være i overensstemmelse med definitionen i underafsnit 6.4.14.b) For rektangulære kolli af pap eller træ med en vægt på højst 50 kg skal et separat prøveemne udsættes for et frit fald på hvert hjørne fra en højde på 0,3 m.c) For cylinderformede kolli af pap med en vægt på højst 100 kg skal et separat prøveemne udsættes for et frit fald på hver fjerdedel af hver kant fra en højde på 0,3 m.Tabel 6.4.15.4Faldhøjde for prøvning af kolli med henblik på normale transportforhold>TABELPOSITION>6.4.15.5. Stablingsprøve: Medmindre emballagens form hindrer stabling, skal prøveemnet i et døgn udsættes for en trykbelastning, som mindst svarer til det største af følgende tryk:a) Et tryk på fem gange vægten af det aktuelle kolli.b) Et tryk på 13 kPa multipliceret med kolliets lodret projicerede areal.Belastningen skal påføres ensartet på to modstående sider af prøveemnet, hvoraf en af dem skal være den side, som kolliet normalt står på.6.4.15.6. Penetrationsprøve: Prøveemnet skal anbringes på en stiv, plan, vandret overflade, som ikke bevæger sig betydeligt, mens prøven gennemføres.a) En stang med en diameter på 3,2 cm, en halvkugleformet ende og en vægt på 6 kg skal falde med den langsgående akse lodret og således, at den rammer i midten af emnets svageste punkt, så det ved tilstrækkelig penetration rammer indeslutningssystemet. Stangen må ikke blive væsentlig deformeret ved prøvningen.b) Stangens faldhøjde målt fra den laveste ende til det tilsigtede træfpunkt på prøveemnets øverste flade skal være 1 m.6.4.16. Yderligere prøvning for kolli af type A til væsker og gasserEt enkelt prøveemne eller separate prøveemner skal gennemgå hver af følgende prøver, medmindre det kan påvises, at en prøve er hårdere for det omhandlede prøveemne end andre. I så fald skal et enkelt prøveemne gennemgå den hårdere prøve.a) Prøve med frit fald: Prøveemnet skal falde ned på en anstødsflade, så der sker størst mulig skade med henblik på indeslutning. Faldhøjden målt fra prøveemnets nederste punkt til anstødsfladens øverste flade skal være 9 m. Anstødsfladen skal være i overensstemmelse med definitionen i afsnit 6.4.14.b) Penetrationsprøve: Prøveemnet skal gennemgå prøvningen beskrevet i underafsnit 6.4.15.6 bortset fra, at faldhøjden øges fra 1 m som beskrevet i punkt 6.4.15.6 b) til 1,7 m.6.4.17. Prøvning til påvisning af evnen til at holde til uheld under transport6.4.17.1. Prøveemnet skal udsættes for de akkumulerede virkninger af prøvningen som beskrevet i underafsnittene 6.4.17.2 og 6.4.17.3 i nævnte rækkefølge. Efter denne prøvning skal enten dette prøveemne eller et separat prøveemne udsættes for virkningerne af prøven ved nedsænkning i vand som beskrevet i underafsnit 6.4.17.4 og eventuelt afsnit 6.4.18.6.4.17.2. Mekanisk prøvning: Den mekaniske prøvning består af tre forskellige faldprøver. Hvert prøveemne skal udsættes for de relevante fald som beskrevet i underafsnit 6.4.8.7 eller 6.4.11.12. Når et prøveemne udsættes for fald, skal det ske i den rækkefølge, der sikrer, at prøveemnet ved afslutning af den mekaniske prøvning er ødelagt i en sådan grad, at det medfører størst mulig skade ved den efterfølgende varmeprøvning.a) Ved fald I skal prøveemnet falde ned på anstødsfladen, så der sker størst mulig skade, og faldhøjden målt fra prøveemnets nederste punkt til anstødsfladens øverste flade skal være 9 m. Anstødsfladen skal være i overensstemmelse med definitionen i afsnit 6.4.14.b) Ved fald II skal prøveemnet falde, så der sker størst mulig skade, på en stang, som er stift monteret vinkelret på anstødsfladen. Faldhøjden målt fra det tilsigtede træfpunkt på prøveemnet til stangens øverste flade skal være 1 m. Stangen skal være fremstillet af fast konstruktionsstål med et cirkeludsnit, en diamater på (15,0 cm ± 0,5 cm) og en længde på 20 cm, medmindre en længere stang kan forårsage større skade. I så tilfælde skal der benyttes en stang med tilstrækkelig længde til at forårsage størst mulig skade. Stangens øverste ende skal være flad og vandret med afrundede kanter, hvis radius er højst 6 mm. Anstødsfladen, som stangen er monteret på, skal være i overensstemmelse med definitionen i afsnit 6.4.14.c) Ved fald III skal prøveemnet gennemgå dynamisk sammentrykningsprøvning ved, at prøveemnet anbringes på anstødsfladen, så der sker størst mulig skade ved, at en masse på 500 kg rammer prøveemnet fra en højde på 9 m. Massen skal være en fast plade af konstruktionsstål, som er 1 m × 1 m, og skal falde vandret. Faldhøjden skal måles fra pladens underside til det øverste punkt på prøveemnet. Anstødsfladen, som prøveemnet står på, skal være i overensstemmelse med definitionen i afsnit 6.4.14.6.4.17.3. Varmeprøve: Prøveemnet skal være i temperaturligevægt ved en omgivende temperatur på 38 °C, under de solindstrålingsforhold, som er angivet i tabel 6.4.8.5, og ved den maksimale konstruktionsmæssige indvendige varmeudvikling i kolliet forårsaget af det radioaktive indhold. Alternativt kan disse parametre have forskellige værdier før og efter prøvningen, hvis der tages tilstrækkeligt hensyn hertil ved den efterfølgende vurdering af kolliets reaktion.Varmeprøven skal bestå af følgende:a) Et prøveemne udsættes i 30 minutter for et varmemiljø med en varmestrøm, som mindst svarer til varmestrømmen ved en carbonhybridbrændstof/luft-brand under tilstrækkeligt statiske omgivende forhold, der giver en minimal gennemsnitlig flammeemissionskoefficient på 0,9 og en gennemsnitstemperatur på mindst 800 °C. Dette varmemiljø skal fuldstændigt omslutte prøveemnet med en absorptionsfaktor for overfladen på 0,8 eller den værdi, som kolliet kan påvises at have, hvis det udsættes for den nævnte brand.b) Herefter udsættes prøveemnet for en omgivende temperatur på 38 °C under de solindstrålingsforhold, som er angivet i tabel 6.4.8.5, og den maksimale konstruktionsmæssige indvendige varmeudvikling i kolliet forårsaget af det radioaktive indhold i tilstrækkelig lang tid til at sikre, at temperaturerne i prøveemnet falder alle steder og/eller nærmer sig en stationær tilstand. Alternativt kan disse parametre have forskellige værdier efter opvarmningen, hvis der tages tilstrækkeligt hensyn hertil ved den efterfølgende vurdering af kolliets reaktion.Under og efter prøvningen må prøveemnet ikke afkøles kunstigt, og forbrænding af prøveemnets materialer skal foregå naturligt.6.4.17.4. Prøve ved nedsænkning i vand: Prøveemnet nedsænkes i en vandsøjle på mindst 15 m i mindst otte timer i den stilling, hvor prøveemnet lider størst mulig skade. Med henblik på påvisning anses et udvendigt overtryk på mindst 150 kPa for at opfylde disse betingelser.6.4.18. Udvidet prøve ved nedsænkning i vand for type B(U) og kolli af type B(M) med mere end 105 A2Udvidet prøve ved nedsænkning i vand: Prøveemnet skal nedsænkes i en vandsøjle på mindst 200 m i mindst en time. Med henblik på påvisning anses et udvendigt overtryk på mindst 2 MPa for at opfylde disse betingelser.6.4.19. Vandindtrængningsprøve for kolli, der indeholder fissile stoffer6.4.19.1. Kolli, for hvilke vandindtrængen eller -udslip i det omfang, der sikres størst mulig reaktivitet, antages med henblik på vurdering i henhold til underafsnittene 6.4.11.7-6.4.11.12, skal ikke gennemgå prøvningen.6.4.19.2. Før prøveemnet gennemgår vandindtrængningsprøven som angivet nedenfor skal det gennemgå prøvningen i henhold til punkt 6.4.17.2 b) og enten punkt 6.4.17.2 a) eller c) som påkrævet ifølge underafsnit 6.4.11.12 samt prøvningen beskrevet i underafsnit 6.4.17.3.6.4.19.3. Prøveemnet skal nedsænkes i en vandsøjle på mindst 0,9 m i mindst otte timer i den stilling, hvor der forventes størst mulig utæthed.6.4.20. (Reserveret)6.4.21. Eftersyn af emballage, som er konstrueret til at indeholde mindst 0,1 kg uranhexafluorid6.4.21.1. Enhver fremstillet emballage og dens betjeningsudstyr og støtteindretninger skal enten separat eller samlet gennemgå et eftersyn, lige før den tages i brug og med jævne mellemrum derefter. Disse eftersyn skal udføres og attesteres med den kompetente myndigheds samtykke.6.4.21.2. Førstegangseftersynet skal bestå af en kontrol af de konstruktionsmæssige egenskaber, konstruktionsprøvning, tæthedsprøvning, vandkapacitetsprøvning og kontrol af, om betjeningsudstyret fungerer tilfredsstillende.6.4.21.3. De periodiske eftersyn skal bestå af en visuel undersøgelse, konstruktionsprøvning, tæthedsprøvning og kontrol af, om betjeningsudstyret fungerer tilfredsstillende. Der må højst være fem år mellem de periodiske eftersyn. Emballager, som ikke har gennemgået eftersyn inden for denne femårige periode, skal undersøges før transport i overensstemmelse med et program, som er godkendt af den kompetente myndighed. De må ikke genfyldes, før hele programmet for de periodiske eftersyn er afsluttet.6.4.21.4. Kontrollen af de konstruktionsmæssige egenskaber skal vise, at specifikationerne for konstruktionen og fabrikationsprogrammet er overholdt.6.4.21.5. Ved den første konstruktionsmæssige prøvning skal emballager, som er konstrueret til at indeholde mindst 0,1 kg uranhexafluorid, gennemgå hydraulisk prøvning ved et indvendigt tryk på mindst 1,38 MPa, men hvis prøvningstrykket er mindre end 2,76 MPa, er en multilateral godkendelse nødvendig. Ved genprøvning af emballager kan andre tilsvarende ikke-destruktive prøvninger anvendes, såfremt der foreligger en multilateral godkendelse.6.4.21.6. Tæthedsprøvningen skal gennemføres i overensstemmelse med en procedure, som kan påpege utætheder i indeslutningssystemet med en følsomhed på 0,1 Pa· l/s (10-6 bar· l/s).6.4.21.7. Emballagernes vandkapacitet skal bestemmes med en nøjagtighed på ± 0,25 % ved en referencetemperatur på 15 °C. Volumen skal angives på den plade, som er beskrevet i underafsnit 6.4.21.8.6.4.21.8. På hver emballage skal et skilt af korrosionsbestandigt metal være fast anbragt på et let tilgængeligt sted. Skiltet skal fastgøres på en sådan måde, at det ikke påvirker emballagens styrke. På skiltet skal mindst nedenstående oplysninger være påstemplet eller anbragt på lignende måde:- godkendelsesnummer,- fabrikantens serienummer,- maksimalt arbejdstryk (overtryk),- prøvningstryk (overtryk),- indhold: uranhexafluorid,- kapacitet i liter,- maksimalt tilladt fyldningsvægt for uranhexafluorid,- tara,- dato (måned, år) for førstegangsprøvning og for den seneste periodiske prøvning,- stempel påført af den sagkyndige, der har foretaget prøvningen.6.4.22. Godkendelse af emballagekonstruktion og materialer6.4.22.1. Godkendelse af konstruktion af emballager, der indeholder mindst 0,1 kg uranhexafluorid, kræver følgende:a) Alle konstruktioner, som opfylder kravene i underafsnit 6.4.6.4, kræver multilateral godkendelse.b) Efter den 31. december 2003 kræver alle konstruktioner, som opfylder kravene i underafsnittene 6.4.6.1-6.4.6.3, unilateral godkendelse fra den kompetente myndighed i det land, hvor konstruktionen er udviklet.6.4.22.2. En kollikonstruktion af type B(U) og type C kræver unilateral godkendelse med følgende undtagelser:a) Kollikonstruktioner til fissile stoffer, som også er underlagt kravene i underafsnittene 6.4.22.4, 6.4.23.7 og punkt 5.1.5.3.1, kræver multilateral godkendelse.b) En kollikonstruktion af type B(U) til radioaktive stoffer med lav spredningsrisiko kræver multilateral godkendelse.6.4.22.3. En kollikonstruktion af type B(M), herunder konstruktioner til fissile stoffer, som også er underlagt kravene i underafsnittene 6.4.22.4 og 6.4.23.7 og punkt 5.1.5.3.1, og konstruktioner til radioaktive stoffer med lav spredningsrisiko, kræver multilateral godkendelse.6.4.22.4. En kollikonstruktion til fissile stoffer, som ikke er undtaget fra kravene for kolli, der indeholder fissile stoffer, i henhold til underafsnit 6.4.11.2, kræver multilateral godkendelse.6.4.22.5. Konstruktioner til radioaktive stoffer i speciel form kræver multilateral godkendelse. Konstruktioner til radioaktive stoffer med lav spredningsrisiko kræver multilateral godkendelse (se også underafsnit 6.4.23.8).6.4.22.6. Konstruktioner, der kræver unilateral godkendelse, og som stammer fra et land, som er medlemsstat, skal godkendes af den kompetente myndighed i dette land. Hvis det land, hvor kolliet er konstrueret, ikke er en medlemsstat, skal transporten foregå på følgende betingelser:a) Landet har udstedt en attest, der bekræfter, at kolliet opfylder de tekniske krav i dette direktiv, og at denne attest er medunderskrevet af den kompetente myndighed i den første medlemsstat, som forsendelsen berører.b) Hvis en medlemsstat ikke har udstedt en attest eller godkendt den eksisterende kollikonstruktion, skal kollikonstruktionen godkendes af den kompetente myndighed i den første medlemsstat, som forsendelsen berører.6.4.22.7. I afsnit 1.6.6 beskrives konstruktioner, som er godkendt i henhold til overgangsforanstaltningerne.6.4.23. Ansøgning om og godkendelse af transport af radioaktive stoffer6.4.23.1. (Reserveret)6.4.23.2. En ansøgning om godkendelse af transport skal indeholde:a) det tidsrum i forbindelse med transporten, for hvilket der søges om godkendelse,b) det faktiske radioaktive indhold, de påtænkte transportformer, vogntypen og den sandsynlige eller foreslåede transportrute samtc) detaljerede oplysninger om, hvorledes de særlige forholdsregler og de administrative eller driftsmæssige kontrolforanstaltninger, der henvises til i godkendelsesattesten for kollikonstruktionen udstedt i henhold til punkt 5.1.5.3.1, vil blive gennemført.6.4.23.3. En ansøgning om godkendelse af transport som særligt arrangement skal indeholde alle de oplysninger, der kræves af den kompetente myndighed som dokumentation for, at den overordnede sikkerhed ved transporten mindst svarer til den sikkerhed, der ville foreligge, såfremt alle relevante krav i dette direktiv var opfyldt. Ansøgningen skal desuden indeholde:a) en redegørelse for, hvordan og hvorfor transporten ikke fuldt ud opfylder de relevante krav i dette direktiv, ogb) en redegørelse for eventuelle særlige forholdsregler eller særlige administrative eller driftsmæssige kontrolforanstaltninger, som skal tages i anvendelse under transporten for at kompensere for den manglende overensstemmelse med de relevante krav i dette direktiv.6.4.23.4. En ansøgning om godkendelse af kollikonstruktioner af type B(U) eller type C skal indeholde:a) en detaljeret beskrivelse af det påtænkte radioaktive indhold med henvisning til dets fysiske og kemiske tilstand samt arten af den udsendte stråling,b) en detaljeret redegørelse for konstruktionen, herunder fuldstændige konstruktionstegninger og beskrivelse af materialer og fremstillingsmetoder,c) en redegørelse for den udførte prøvning og resultaterne heraf, eller beregninger eller anden dokumentation for, at kollikonstruktionen opfylder de relevante krav,d) et udkast til drifts- og vedligeholdelsesforskrifter for brugen af emballagen,e) en redegørelse for indeslutningssystemets fremstillingsmaterialer, prøvetagning og prøvning, hvis kolliet er konstrueret til et maksimalt normalt arbejdstryk over 100 kPa overtryk,f) en redegørelse og begrundelse for alle antagelser i sikkerhedsanalysen med hensyn til brændslets egenskaber og en beskrivelse af eventuelle målinger før transporten, som kræves i henhold til punkt 6.4.11.4 b), hvis det påtænkte radioaktive indhold består af bestrålet brændsel,g) oplysning om særlige stuvningsforanstaltninger med henblik på sikker bortledning af varme fra kolliet, idet der tages hensyn til de forskellige transportformer og vogntypen og containertypen,h) en reproducerbar illustration, ikke større end 21 cm × 30 cm, som viser kolliets sammensætning, ogi) en beskrivelse af det relevante kvalitetssikringsprogram, som kræves i henhold til afsnit 1.7.3.6.4.23.5. En ansøgning om godkendelse af kollikonstruktioner af type B(M) skal, ud over de generelle oplysninger, som kræves for godkendelse af kolli af type B(U) i underafsnit 6.4.23.4, indeholde:a) en oversigt over de krav i underafsnittene 6.4.7.5, 6.4.8.4, 6.4.8.5 og 6.4.8.8-6.4.8.15, som kolliet ikke opfylder,b) påtænkte yderligere driftsmæssige kontrolforanstaltninger, der skal anvendes under transport, og som ikke er nævnt i dette bilag, men er nødvendige for at garantere kolliets sikkerhed eller kompensere for de under a) ovenfor omtalte mangler,c) en redegørelse for alle restriktioner for transportformen og alle særlige procedurer i forbindelse med pålæsning, transport, aflæsning eller håndtering ogd) angivelse af de omgivende forhold (temperatur, solbestråling), som kan forventes under transport, og som skal tages i betragtning ved konstruktionen.6.4.23.6. En ansøgning om godkendelse af en kollikonstruktion til mindst 0,1 kg uranhexafluorid skal indeholde alle de oplysninger, der kræves af den kompetente myndighed som dokumentation for, at konstruktionen opfylder de relevante krav i underafsnit 6.4.6.1, og en beskrivelse af det relevante kvalitetssikringsprogram, som kræves i henhold til afsnit 1.7.3.6.4.23.7. En ansøgning om godkendelse af en kollikonstruktion til fissile stoffer skal indeholde alle de oplysninger, der kræves af den kompetente myndighed som dokumentation for, at konstruktionen opfylder de relevante krav i underafsnit 6.4.11.1, og en redegørelse for det relevante kvalitetssikringsprogram, som kræves i henhold til afsnit 1.7.3.6.4.23.8. En ansøgning om godkendelse af en konstruktion til radioaktive stoffer i speciel form eller en konstruktion til radioaktive stoffer med lav spredningsrisiko skal indeholde:a) en detaljeret beskrivelse af det radioaktive stof eller, hvis der er tale om en indkapsling, af indholdet; der skal specielt henvises til både den fysiske og kemiske tilstand,b) en detaljeret redegørelse for konstruktionen af enhver indkapsling, der skal anvendes,c) en redegørelse for den udførte prøvning og resultaterne heraf, eller beregninger, som viser, at det radioaktive stof opfylder ydelseskravene, eller anden dokumentation for, at det radioaktive stof i speciel form eller med lav spredningsrisiko opfylder de relevante krav i dette direktiv,d) en beskrivelse af det relevante kvalitetssikringsprogram, som kræves i henhold til afsnit 1.7.3, oge) alle påtænkte foranstaltninger før transport til brug i forbindelse med forsendelse af radioaktivt stof i speciel form eller radioaktivt stof med lav spredningsrisiko.6.4.23.9. Alle godkendelsesattester, som er udstedt af en kompetent myndighed, skal tildeles et identitetsmærke, som skal have følgende standardiserede form:Nationalitetsmærke/nummer/typekodea) Med forbehold af bestemmelsen i punkt 6.4.23.10 b) svarer nationalitetsmærket til de internationale kendingsbogstaver for det land, som har udstedt attesten(60)b) Nummeret skal tildeles af den kompetente myndighed og være entydigt og specifikt med hensyn til den pågældende konstruktion eller transport. Identitetsmærket for en transportgodkendelse skal være tydeligt forbundet med identitetsmærket for godkendelsen af den pågældende konstruktion.c) Følgende typekoder skal anvendes i den anførte rækkefølge til angivelse af typerne for de udstedte godkendelsesattester:>TABELPOSITION>Ved kollikonstruktioner til ikke-fissilt eller undtaget-fissilt uranhexafluorid, hvor ingen af ovennævnte koder anvendes, skal følgende typekoder anvendes:>TABELPOSITION>d) For godkendelsesattester for kollikonstruktioner og radioaktive stoffer i speciel form, som ikke er udstedt i henhold til bestemmelserne om overgangsemballage i underafsnittene 1.6.5.2-1.6.5.4, og for radioaktive stoffer med lav spredningsrisiko skal symbolet "- 96" føjes til typekoden.6.4.23.10. Disse typekoder skal anvendes som følger:a) Hver attest og hvert kolli skal være forsynet med det relevante identitetsmærke, der skal være sammensat af symbolerne, som er foreskrevet i punkterne 6.4.23.9 a), b), c) og d) ovenfor. Ved kolli skal man dog kun anvende den relevante typekode for den pågældende konstruktion, eventuelt med tilføjelse af symbolet "- 96" efter den anden skråstreg, dvs. at "T" eller "X" ikke indgår i kolliets identitetsmærke. Såfremt godkendelsen af konstruktionen og transporten er kombineret i én attest, er det ikke nødvendigt at gentage de relevante typekoder. F.eks.:>TABELPOSITION>b) Hvis multilateral godkendelse gives i form af valideringer i henhold til underafsnit 6.4.23.16, anvendes kun det identitetsmærke, som af oprindelseslandet er tildelt konstruktionen eller transporten. Hvis der som følge af multilateral godkendelse udstedes attester af flere lande efter hinanden, skal hver enkelt attest være forsynet med det pågældende identitetsmærke, og et kolli, hvis konstruktion er godkendt på denne måde, skal være forsynet med samtlige relevante identitetsmærker.F.eks. vil:A/132/B(M)F-96CH/28/B(M)F-96være identitetsmærket på et kolli, som oprindeligt er godkendt af Østrig og senere af Schweiz, som har udstedt en ny godkendelsesattest. Yderligere identitetsmærker vil være angivet på samme måde på kolliet.c) Revidering af en attest angives ved en bemærkning i parentes umiddelbart efter identitetsmærket på attesten. F.eks. angiver "A/132/B(M)F-96 (Rev. 2)" den anden revidering af den østrigske godkendelsesattest for kollikonstruktionen, og "A/132/B(M)F-96 (Rev. 0)" angiver den oprindelige østrigske godkendelsesattest for kollikonstruktionen. Tilføjelsen i parentes er frivillig ved den første udstedelse, og i stedet for "Rev. 0" kan andre angivelser anvendes, som f.eks. "første udgave". Ændring af en attests revideringsnummer kan kun foretages af det land, der har udstedt den originale godkendelsesattest.d) Yderligere betegnelser (der eventuelt kræves i henhold til nationale forskrifter) kan anbringes i parentes efter identitetsmærket, f.eks. "A/132/B(M)F-96(SP503)".e) Det er ikke nødvendigt at ændre identitetsmærket på emballagen ved hver enkelt revidering af godkendelsesattesten for konstruktionen. Sådanne ændringer af identitetsmærket er kun påkrævet, hvis revideringen af attesten for en kollikonstruktion medfører en ændring af bogstavkoden for kollikonstruktionen efter den anden skråstreg.6.4.23.11. En godkendelsesattest, som er udstedt af en kompetent myndighed for radioaktive stoffer i speciel form eller radioaktive stoffer med lav spredningsrisiko, skal indeholde følgende oplysninger:a) attesttype,b) den kompetente myndigheds identitetsmærke,c) udstedelsesdato og udløbsdato,d) oversigt over gældende nationale og internationale forskrifter, herunder den gældende udgave af IAEA's "Regulations for the Safe Transport of Radioactive Materials", i henhold til hvilke radioaktive stoffer i speciel form eller radioaktive stoffer med lav spredningsrisiko er godkendt,e) identifikation af det radioaktive stof i speciel form eller det radioaktive stof med lav spredningsrisiko,f) beskrivelse af det radioaktive stof i speciel form eller det radioaktive stof med lav spredningsrisiko,g) konstruktionsspecifikationer for det radioaktive stof i speciel form eller det radioaktive stof med lav spredningsrisiko, som kan omfatte henvisninger til tegninger,h) beskrivelse af det radioaktive indhold, som omfatter de involverede aktiviteter og eventuelt den fysiske og kemiske tilstand,i) beskrivelse af det relevante kvalitetssikringsprogram, som kræves i henhold til afsnit 1.7.3,j) henvisning til oplysninger fra ansøgeren, der vedrører de særlige foranstaltninger, der skal træffes før transport,k) en angivelse af ansøgerens identitet, hvis den kompetente myndighed finder det relevant, ogl) den attesterende embedsmands underskrift og navn/betegnelse.6.4.23.12. En godkendelsesattest, som er udstedt af den kompetente myndighed for en transport som særligt arrangement, skal indeholde følgende oplysninger:a) attesttype,b) den kompetente myndigheds identitetsmærke,c) udstedelsesdato og udløbsdato,d) transportform(er),e) eventuelle restriktioner for transportform, vogntype, container og eventuelle nødvendige ruteforskrifter,f) oversigt over gældende nationale og internationale forskrifter, herunder den gældende udgave af IAEA's "Regulations for the Safe Transport of Radioactive Materials", i henhold til hvilke det særlige arrangement er godkendt,g) følgende sætning:"Uanset denne attest skal afsenderen opfylde alle krav fastsat af regeringen i ethvert land, som berøres af transporten."h) henvisninger til attester for alternativt radioaktivt indhold, andre valideringer fra kompetente myndigheder eller yderligere tekniske data eller oplysninger, som den kompetente myndighed finder nødvendige,i) beskrivelse af emballagen ved henvisning til tegningerne eller en specifikation af konstruktionen; hvis den kompetente myndighed finder det relevant, skal der ligeledes fremvises en reproducerbar illustration, ikke større end 21 cm × 30 cm, som viser kolliets sammensætning, samt en kort beskrivelse af emballagen, herunder fremstillingsmaterialer, bruttovægt, generelle udvendige mål og udseende,j) beskrivelse af det godkendte radioaktive indhold, herunder eventuelle restriktioner for det radioaktive indhold, som ikke nødvendigvis fremgår af emballagens beskaffenhed; denne skal omfatte den fysiske og kemiske tilstand, de involverede aktiviteter (herunder eventuelt aktiviteter for de forskellige isotopers aktivitet), vægt i gram (for fissile stoffer), og om der er tale om radioaktivt stof i speciel form eller radioaktivt stof med lav spredningsrisiko,k) kolli med fissile stoffer skal derudover indeholde:i) detaljeret beskrivelse af det godkendte radioaktive indhold,ii) værdien af kritikalitetssikkerhedsindekset,iii) henvisning til dokumentationen for indholdets kritikalitetssikkerhed,iv) eventuelle særlige elementer, som har dannet grundlag for antagelsen om manglende vand i visse hulrum i kritikalitetsvurderingen,v) eventuel hensyntagen (på baggrund af punkt 6.4.11.4 b)) til en ændring i neutronmultiplikationen, der er antaget i kritikalitetsvurderingen som følge af den faktiske bestråling, ogvi) det omgivende temperaturområde, som det særlige arrangement er godkendt til at kunne klare,l) detaljeret opremsning af eventuelle yderligere driftsmæssige foranstaltninger, som er nødvendige ved klargøring, pålæsning, transport, aflæsning og håndtering af forsendelsen, herunder særlige stuvningsforanstaltninger med henblik på sikker bortledning af varme,m) baggrunden for det særlige arrangement, hvis den kompetente myndighed finder det relevant,n) beskrivelse af kompenserende foranstaltninger, der skal anvendes som følge af, at transporten foretages som særligt arrangement,o) henvisning til ansøgerens oplysninger om brugen af emballagen eller særlige foranstaltninger, som skal træffes før transporten,p) redegørelse for de omgivende forhold, der er antaget med henblik på konstruktionen, hvis disse ikke er i overensstemmelse med forholdene i underafsnittene 6.4.8.4, 6.4.8.5 og 6.4.8.15,q) eventuelle nødforanstaltninger, som den kompetente myndighed finder nødvendige,r) beskrivelse af det relevante kvalitetssikringsprogram, som kræves i henhold til afsnit 1.7.3,s) angivelse af ansøgerens og transportørens identitet, hvis den kompetente myndighed finder det relevant, ogt) den attesterende embedsmands underskrift og navn/betegnelse.6.4.23.13. En godkendelsesattest for en transport, som er udstedt af en kompetent myndighed, skal indeholde følgende oplysninger:a) attesttype,b) den kompetente myndigheds identitetsmærke,c) udstedelsesdato og udløbsdato,d) oversigt over gældende nationale og internationale forskrifter, herunder den gældende udgave af IAEA's "Regulations for the Safe Transport of Radioactive Materials", i henhold til hvilke transporten er godkendt,e) eventuelle restriktioner for transportform, vogntype, container og eventuelle nødvendige ruteforskrifter,f) følgende sætning:"Uanset denne attest skal afsenderen opfylde alle krav fastsat af regeringen i ethvert land, som berøres af transporten."g) detaljeret opremsning af eventuelle yderligere driftsmæssige foranstaltninger, som er nødvendige ved klargøring, pålæsning, transport, aflæsning og håndtering af forsendelsen, herunder særlige stuvningsforanstaltninger med henblik på sikker bortledning af varme eller vedligeholdelse af kritikalitetssikkerheden,h) henvisning til ansøgerens oplysninger om særlige foranstaltninger, som skal træffes før transporten,i) henvisning til de relevante godkendelsesattester for konstruktionen,j) beskrivelse af det faktiske radioaktive indhold, herunder eventuelle restriktioner for det radioaktive indhold, som ikke nødvendigvis fremgår af emballagens beskaffenhed; denne skal omfatte den fysiske og kemiske tilstand, de involverede aktiviteter (herunder eventuelt aktiviteter for de forskellige isotopers aktivitet), vægt i gram (for fissile stoffer), og om der er tale om radioaktivt stof i speciel form eller radioaktivt stof med lav spredningsrisiko,k) eventuelle nødforanstaltninger, som den kompetente myndighed finder nødvendige,l) beskrivelse af det relevante kvalitetssikringsprogram, som kræves i henhold til afsnit 1.7.3,m) angivelse af ansøgerens identitet, hvis den kompetente myndighed finder det relevant, ogn) den attesterende embedsmands underskrift og navn/betegnelse.6.4.23.14. En godkendelsesattest, som er udstedt af en kompetent myndighed for en kollikonstruktion, skal indeholde følgende oplysninger:a) attesttype,b) den kompetente myndigheds identitetsmærke,c) udstedelsesdato og udløbsdato,d) eventuelle restriktioner for transportformen,e) oversigt over gældende nationale og internationale forskrifter, herunder den gældende udgave af IAEA's "Regulations for the Safe Transport of Radioactive Materials", i henhold til hvilke konstruktionen er godkendt,f) følgende sætning:"Uanset denne attest skal afsenderen opfylde alle krav fastsat af regeringen i ethvert land, som berøres af transporten."g) henvisninger til attester for alternativt radioaktivt indhold, andre valideringer fra kompetente myndigheder eller yderligere tekniske data eller oplysninger, som den kompetente myndighed finder nødvendige,h) meddelelse om godkendelse af transport, hvis transportgodkendelse kræves i henhold til punkt 5.1.5.2.2,i) identifikation af emballagen,j) beskrivelse af emballagen ved henvisning til tegningerne eller en specifikation af konstruktionen; hvis den kompetente myndighed finder det relevant, skal der ligeledes fremvises en reproducerbar illustration, ikke større end 21 cm × 30 cm, som viser kolliets sammensætning, samt en kort beskrivelse af emballagen, herunder fremstillingsmaterialer, bruttovægt, generelle udvendige mål og udseende,k) beskrivelse af konstruktionen ved henvisning til tegningerne,l) en beskrivelse af det godkendte radioaktive indhold, herunder eventuelle restriktioner for det radioaktive indhold, som ikke nødvendigvis fremgår af emballagens beskaffenhed; denne skal omfatte den fysiske og kemiske tilstand, de involverede aktiviteter (herunder eventuelt aktiviteter for de forskellige isotopers aktivitet), vægt i gram (for fissile stoffer), og om der er tale om radioaktivt stof i speciel form eller radioaktivt stof med lav spredningsrisiko,m) emballager med fissilt stof skal derudover indeholde:i) detaljeret beskrivelse af det godkendte radioaktive indhold,ii) værdien af kritikalitetssikkerhedsindekset,iii) henvisning til dokumentationen for indholdets kritikalitetssikkerhed,iv) eventuelle særlige elementer, som har dannet grundlag for antagelsen om manglende vand i visse hulrum i kritikalitetsvurderingen,v) eventuel hensyntagen (på baggrund af punkt 6.4.11.4 b)) til en ændring i neutronmultiplikationen, der er antaget i kritikalitetsvurderingen som følge af den faktiske bestråling, ogvi) det omgivende temperaturområde, som kollikonstruktionen er godkendt til at kunne klare,n) for kolli af type B(M) en redegørelse for de krav i underafsnittene 6.4.7.5, 6.4.8.4, 6.4.8.5 og 6.4.8.8-6.4.8.15, som kolliet ikke opfylder, og yderligere uddybende oplysninger, som kan være nyttige for andre kompetente myndigheder,o) detaljeret opremsning af eventuelle yderligere driftsmæssige foranstaltninger, som er nødvendige ved klargøring, pålæsning, transport, aflæsning og håndtering af forsendelsen, herunder særlige stuvningsforanstaltninger med henblik på sikker bortledning af varme,p) henvisning til ansøgerens oplysninger om brugen af emballagen eller særlige foranstaltninger, som skal træffes før transporten,q) redegørelse for de omgivende forhold, der er antaget med henblik på konstruktionen, hvis disse ikke er i overensstemmelse med forholdene i underafsnittene 6.4.8.4, 6.4.8.5 og 6.4.8.15,r) beskrivelse af det relevante kvalitetssikringsprogram, som kræves i henhold til afsnit 1.7.3,s) eventuelle nødforanstaltninger, som den kompetente myndighed finder nødvendige,t) angivelse af ansøgerens identitet, hvis den kompetente myndighed finder det relevant, ogu) den attesterende embedsmands underskrift og navn/betegnelse.6.4.23.15. Den kompetente myndighed skal oplyses om serienummeret på hver emballage, der er fremstillet i henhold til en konstruktion, som den har godkendt. Den kompetente myndighed skal føre en fortegnelse over sådanne serienumre.6.4.23.16. Multilateral godkendelse kan ske ved validering af den oprindelige attest, som er udstedt af den kompetente myndighed i det land, hvor konstruktionen er udviklet eller transporten starter. En sådan validering kan ske i form af en påtegning på den oprindelige attest eller separat påtegning, tillæg, tilføjelse eller lignende udstedt af den kompetente myndighed i det land, der berøres af transporten.KAPITEL 6.5Bestemmelser for konstruktion og prøvning af mellemstore bulkcontainere (IBC'er)6.5.1. Generelle krav for alle typer af IBC'er6.5.1.1. Anvendelsesområde6.5.1.1.1. Bestemmelserne i dette kapitel finder anvendelse på mellemstore bulkcontainere (IBC'er), som udtrykkelig er godkendt til transport af visse former for farligt gods ifølge den emballeringsforskrift, der er angivet i kapitel 3.2 tabel A kolonne (8). UN-tanke og tankcontainere, som opfylder kravene i henholdsvis kapitel 6.7 og 6.8, betragtes ikke som IBC'er i dette direktivs forstand. I resten af dette kapitel anvendes betegnelsen IBC'er om mellemstore bulkcontainere.6.5.1.1.2. Undtagelsesvis kan den kompetente myndighed godkende IBC'er og disses betjeningsudstyr, der ikke nøje overholder kravene heri, men for hvilke der gælder acceptable alternativer. For at tage højde for udviklingen inden for videnskab og teknologi kan den kompetente myndighed endvidere godkende anvendelsen af alternative ordninger, der mindst yder en tilsvarende sikkerhed under brug, hvad angår foreneligheden med de transporterede stoffers egenskaber, og en tilsvarende eller bedre modstand over for påvirkninger fra stød og slag, pålæsning og brand.6.5.1.1.3. Konstruktion, udstyr, prøvning, mærkning (kode og yderligere oplysninger efter underafsnit 6.5.2.2.) samt drift af IBC'er skal godkendes af den kompetente myndighed i det land, hvor IBC'en er godkendt.6.5.1.2. (Reserveret)6.5.1.3. (Reserveret)6.5.1.4. Kodemærkningssystem for IBC'er6.5.1.4.1. Koden skal bestå af to arabertal i henhold til punkt a) efterfulgt af et eller flere store bogstaver i henhold til punkt b) eventuelt efterfulgt af et arabertal, der betegner IBC-kategorien, når det er angivet i et afsnit.a)>TABELPOSITION>b) Materialer:A. Stål (alle ståltyper og alle former for overfladebehandling).B. Aluminium.C. Naturtræ.D. Krydsfiner.F. Fiberplade, spånplade og lign.G. Pap.H. Plastmateriale.L. Tekstil.M. Papir, flerlags.N. Metal (bortset fra stål og aluminium).6.5.1.4.2. For komposit-IBC'er anvendes to store latinske bogstaver på den anden plads i koden. Det første angiver det materiale, som den indvendige beholder er fremstillet af, og det andet det materiale, som den ydre emballage er fremstillet af.6.5.1.4.3. Der anvendes følgende koder til mærkning af IBC'er>TABELPOSITION>6.5.1.4.4. Bogstavet "W" kan efterfølge IBC-koden. Bogstavet "W" angiver, at IBC'en, skønt af den type, som er angivet ved koden, er fremstillet efter en specifikation, der adskiller sig fra de i afsnit 6.5.3 beskrevne, men betragtes som ligeværdig i overensstemmelse med kravene i punkt 6.5.1.1.2.6.5.1.5. Konstruktionsbestemmelser6.5.1.5.1. IBC'er skal være modstandsdygtige over for eller tilstrækkeligt beskyttet mod nedbrydning forårsaget af det omgivende miljø.6.5.1.5.2. IBC'er skal være konstrueret og lukket på en sådan måde, at indholdet ikke kan slippe ud under normale transportforhold, herunder vibrationspåvirkninger eller ændringer i temperatur, fugtighed eller tryk.6.5.1.5.3. IBC'er og disses lukkeanordninger skal være konstrueret af materialer, der er forenelige med indholdet, eller være forsynet med indvendig beskyttelse, så de ikke:a) Angribes af indholdet og derved bliver farlige at anvende.b) Bevirker, at indholdet reagerer eller nedbrydes eller danner skadelige eller farlige forbindelser med IBC'en.6.5.1.5.4. Såfremt der anvendes pakninger, skal disse være fremstillet af materialer, der ikke kan angribes af indholdet af IBC'en.6.5.1.5.5. Alle former for betjeningsudstyr skal være anbragt eller beskyttet på en sådan måde, at risikoen for udslip som følge af beskadigelse under håndtering og transport minimeres.6.5.1.5.6. IBC'er og deres tilbehør, betjeningsudstyr og støtteindretninger skal være af en sådan konstruktion, at de kan modstå det indre tryk fra indholdet og belastningerne ved normal håndtering og transport, uden at IBC'en bliver utæt. IBC'er, der er beregnet til stabling, skal være konstrueret med henblik herpå. Løfte- eller fastgørelsesanordninger skal være tilstrækkeligt stærke til at modstå normale håndterings- og transportforhold uden væsentlig deformation eller brist og skal være anbragt på en sådan måde, at der ikke opstår nogen form for uønsket belastning i nogen del af IBC'en.6.5.1.5.7. Såfremt en IBC består af et korpus i en ramme, skal den være konstrueret på en sådan måde, at:a) Korpus ikke på nogen måde gnider mod rammen og derved lider væsentlig skade.b) Korpus til enhver tid holdes inden for rammen.c) De enkelte dele af udstyret er fastgjort således, at de ikke kan blive beskadiget, hvis forbindelserne mellem korpus og rammen giver mulighed for relativ udvidelse eller bevægelse.6.5.1.5.8. Såfremt der er monteret en bundventil, skal denne kunne fastgøres i den lukkede stilling, og hele tømningssystemet skal være tilstrækkeligt beskyttet mod beskadigelse. Ventiler, der lukkes med håndtag eller lign., skal kunne sikres mod utilsigtet åbning, og den åbne og lukkede stilling skal være tydeligt angivet. På IBC'er, der indeholder væsker, skal der desuden findes en yderligere anordning til fuldstændig lukning af tømningsåbningen, f.eks. en blindflange eller tilsvarende.6.5.1.5.9. Alle IBC'er skal kunne bestå den relevante prøvning.6.5.1.6. Prøvning, typegodkendelse og eftersyn6.5.1.6.1. Kvalitetssikring: IBC'er skal fremstilles og prøves i henhold til et kvalitetssikringsprogram godkendt af den kompetente myndighed for at sikre, at enhver IBC opfylder kravene i dette kapitel.6.5.1.6.2. Prøvningskrav: IBC'er skal underkastes prøvning af konstruktionstype og, hvis det er relevant, førstegangsprøvning og periodisk prøvning i overensstemmelse med underafsnit 6.5.4.14.6.5.1.6.3. Typegodkendelse: For hver IBC-konstruktionstype skal der udstedes en attest og tildeles et mærke (i henhold til afsnit 6.5.2), der bekræfter, at konstruktionstypen og dens udstyr opfylder prøvningskravene.6.5.1.6.4. Eftersyn: Alle IBC'er af metal eller stiv plast og alle komposit-IBC'er skal undersøges og godkendes af den kompetente myndigheda) inden de tages i brug og derefter med højst 5 års mellemrum med hensyn til:i) overensstemmelse med konstruktionstype, herunder mærkning,ii) den indvendige og udvendige tilstand ogiii) betjeningsudstyrets funktion.En eventuel varmeisolering skal kun fjernes i det omfang, det er nødvendigt for en fyldestgørende undersøgelse af IBC'ens korpus.b) med højst 21/2 års mellemrum med hensyn til:i) den udvendige tilstand ogii) betjeningsudstyrets funktion.En eventuel varmeisolering skal kun fjernes i det omfang, det er nødvendigt for en fyldestgørende undersøgelse af IBC'ens korpus.Ejeren skal mindst indtil tidspunktet for næste eftersyn opbevare en rapport over det enkelte eftersyn.6.5.1.6.5. Når en IBC's konstruktion er forringet som følge af stød eller slag (f.eks. ved uheld) eller andre årsager, skal den repareres og derefter underkastes komplet prøvning og eftersyn som beskrevet i punkterne 6.5.4.14.3 og 6.5.1.6.4 a).6.5.1.6.6. Den kompetente myndighed kan når som helst forlange dokumentation i form af prøvning ifølge dette kapitel for, at en IBC opfylder kravene vedrørende prøvning af konstruktionstype.6.5.2. Mærkning (med kode)6.5.2.1. Primær mærkning (med kode)6.5.2.1.1. Alle IBC'er, der er fremstillet og beregnet til brug i overensstemmelse med dette direktiv, skal være mærket med kode på en holdbar og letlæselig måde, og mærkningen skal være placeret på en sådan måde, at den er let at se. Bogstaver, tal og symboler skal være mindst 12 mm høje og skal vise:a) De Forenede Nationers emballagesymbol:>PIC FILE= "L_2004121DA.075901.TIF">I forbindelse med IBC'er af metal, hvorpå koden er stemplet eller præget, kan de store bogstaver "UN" anvendes i stedet for symbolet.b) IBC-kodenummeret i henhold til underafsnit 6.5.1.4.c) Et stort bogstav, der angiver den eller de emballagegrupper, til hvilke konstruktionstypen er godkendt:i) X for emballagegruppe I, II og III (IBC'er udelukkende til faste stoffer).ii) Y for emballagegruppe II og III.iii) Z udelukkende for emballagegruppe III.d) Fremstillingsmåned og -år (de sidste to tal).e) De internationale kendingsbogstaver for den stat, i hvilken godkendelsen blev udstedt(61).f) Fabrikantens navn eller symbol samt evt. anden af den kompetente myndighed fastsat identifikation af IBC'en.g) Belastningen i kg ved stablingsprøvning. For IBC'er, der ikke er beregnet til stabling, vises tallet "0".h) Den maksimalt tilladte bruttovægt eller, for fleksible IBC'er, den maksimalt tilladte belastning i kg.Den primære mærkning som foreskrevet ovenfor skal anføres i nedenstående rækkefølge. Mærkning i henhold til underafsnit 6.5.2.2 og eventuel yderligere mærkning, der er godkendt af en kompetent myndighed, skal ske på en sådan måde, at det er muligt at identificere de enkelte dele af koden.Eksempler på mærkning af forskellige typer af IBC'er i overensstemmelse med a)-h) ovenfor:>TABELPOSITION>6.5.2.2. Yderligere mærkning6.5.2.2.1. Alle IBC'er skal være mærket med kode som foreskrevet i underafsnit 6.5.2.1 og desuden med følgende oplysninger, der kan angives på en korrosionsbestandig plade, som er permanent anbragt et sted, hvor den er let tilgængelig for eftersyn.>TABELPOSITION>6.5.2.2.2. Foruden den i underafsnit 6.5.2.1 foreskrevne mærkning med kode kan fleksible IBC'er være forsynet med et piktogram, der angiver de anbefalede løftemetoder.6.5.2.2.3. En komposit-IBC's indvendige beholder skal være mærket med mindst følgende oplysninger:a) Fabrikantens navn eller symbol og evt. anden identifikation af IBC'en fastsat af den kompetente myndighed i henhold til punkt 6.5.2.1.1 f).b) Fremstillingsdatoen i henhold til punkt 6.5.2.1.1 d).c) De internationale kendingsbogstaver for den stat, i hvilken mærket blev tildelt, i henhold til punkt 6.5.2.1.1 e).6.5.2.2.4. Såfremt en komposit-IBC er konstrueret således, at den ydre beklædning kan afmonteres ved transport i tom tilstand (f.eks. når IBC'en sendes tilbage til den oprindelige afsender med henblik på genbrug), skal alle dele, der i så fald aftages, være mærket med fabrikationsmåned og -år og fabrikantens navn eller symbol og anden af den kompetente myndighed fastsat identifikation af IBC'en (se punkt 6.5.2.1.1 f)).6.5.2.3. Overensstemmelse med konstruktionstypeMærkningen angiver, at den IBC, som er forsynet med den, svarer til en konstruktionstype, der er prøvet med tilfredsstillende resultat, og at de i attesten anførte krav er opfyldt.6.5.3. Særlige bestemmelser for IBC'er6.5.3.1. Særlige bestemmelser for IBC'er af metal6.5.3.1.1. Disse bestemmelser vedrører IBC'er af metal til transport af faste stoffer og væsker. IBC'er af metal kan inddeles i tre kategorier:a) IBC'er af metal til faste stoffer, hvor fyldning og tømning sker under påvirkning af tyngdekraften (11A, 11B og 11N),b) IBC'er af metal til faste stoffer, hvor fyldning og tømning sker ved et overtryk over 10 kPa (0,1 bar) (21A, 21B og 21N) ogc) IBC'er af metal til væsker (31A, 31B og 31N).6.5.3.1.2. Korpus skal være fremstillet af et egnet smidigt metal, hvis svejsbarhed er fuldt påvist. Svejsningerne skal være kvalificeret udført og yde den størst mulige sikkerhed. Hvor det er relevant, skal der tages højde for materialets ydeevne ved lave temperaturer.6.5.3.1.3. Der skal træffes forholdsregler til at hindre beskadigelse forårsaget af galvaniske reaktioner som følge af, at metaller af forskellig art er i berøring med hinanden.6.5.3.1.4. IBC'er af aluminium til transport af brandfarlige væsker må ikke må ikke være forsynet med bevægelige dele, f.eks. dæksler, lukkeanordninger osv., fremstillet af ubeskyttet stål, der kan ruste, og som kan forårsage farlige reaktioner ved gnidning eller stød mod aluminiumet.6.5.3.1.5. IBC'er af metal skal være fremstillet af metaller, der opfylder følgende krav:a) For stål skal brudforlængelsen i % være mindst>PIC FILE= "L_2004121DA.076201.TIF">med en absolut minimumsværdi på 20 %,hvor Rm = den garanterede minimumsværdi for trækbrudstyrke for det stål, der skal anvendes, i N/mm2.b) For aluminium og legeringer heraf skal brudforlængelsen i % være mindst>PIC FILE= "L_2004121DA.076202.TIF">med en absolut minimumsværdi på 8 %.Prøvestykker til bestemmelse af brudforlængelsen skal udtages vinkelret på valseretningen og sikres således, at>PIC FILE= "L_2004121DA.076203.TIF">hvorLo= prøvestykkets målelængde inden prøvningd= diameterA= prøvestykkets tværsnitsareal.6.5.3.1.6. Minimumsvægtykkelse:a) For referencestål med produktet Rm × A0 = 10000 skal vægtykkelsen være mindst:>TABELPOSITION>hvorAo= Referencestålets minimumsforlængelse (i %) ved brud under træk (se punkt 6.5.3.1.5).b) For andre metaller end det i punkt a) beskrevne referencestål findes minimumsvægtykkelsen ved hjælp af følgende ækvivalensformel:>PIC FILE= "L_2004121DA.076204.TIF">hvore1= Den foreskrevne tilsvarende vægtykkelse for det metal, der skal anvendes (i mm).eo= Den foreskrevne minimumsvægtykkelse for referencestålet (i mm).Rm1= Den garanterede minimumstrækbrudstyrke for det metal, der skal anvendes (i N/mm2) (se c)).A1= Minimumsforlængelsen (i %) for det metal, der skal anvendes, ved brud under træk (se punkt 6.5.3.1.5).Vægtykkelsen må dog aldrig være under 1,5 mm.c) I forbindelse med den i punkt b) beskrevne beregning er den garanterede minimumstrækbrudstyrke for det metal, der skal anvendes (Rm1), minimumsværdien i henhold til nationale eller internationale materialestandarder. Ved anvendelse af austenitisk stål kan de i materialestandarderne angivne Rm-værdier dog øges med op til 15 %, når en større værdi er anført i kontrolbeviset for materialet. Såfremt der ikke foreligger en materialestandard for det pågældende materiale, er værdien af Rm den minimumsværdi, der er anført i kontrolbeviset.6.5.3.1.7. Krav vedrørende trykaflastning: IBC'er til væsker skal være konstrueret på en sådan måde, at der kan udløses en tilstrækkelig mængde damp til at hindre brud på korpus, såfremt det omspændes af flammer. Dette kan ske ved hjælp af konventionelle sikkerhedsventiler eller andre konstruktionsmæssige anordninger. Det tryk, hvorved trykaflastningen påbegyndes, må ikke være højere end 65 kPa (0,65 bar) og skal mindst svare til det samlede beregnede overtryk i IBC'en (dvs. damptrykket for det påfyldte stof plus partialtrykket for luften eller andre inerte gasser minus 100 kPa (1 bar)) ved 55 °C bestemt på grundlag af den maksimale fyldningsgrad ifølge underafsnit 4.1.1.4. De foreskrevne trykaflastningssanordninger skal være monteret i IBC'ens dampområde.6.5.3.2. Særlige bestemmelser for fleksible IBC'er6.5.3.2.1. Disse bestemmelser finder anvendelse på fleksible IBC'er af følgende typer:>TABELPOSITION>Fleksible IBC'er er udelukkende beregnet til transport af faste stoffer.6.5.3.2.2. Korpus skal være fremstillet af egnede materialer. Materialets styrke og den fleksible IBC's konstruktion skal svare til IBC'ens kapacitet og formål.6.5.3.2.3. Alle materialer, der anvendes til konstruktion af fleksible IBC'er af type 13M1 og 13M2, skal efter fuldstændig nedsænkning i vand i mindst 24 timer bevare mindst 85 % af den oprindelige trækbrudstyrke, som blev målt, da materialet var konditioneret til ligevægt ved en relativ luftfugtighed på højst 67 %.6.5.3.2.4. Sømmene skal være dannet ved syning, varmeforsegling, limning eller anden tilsvarende metode. Alle syede sømender skal være sikret.6.5.3.2.5. Fleksible IBC'er skal være tilstrækkelig bestandige over for ældning og over for nedbrydning forårsaget af ultraviolet stråling, de klimatiske forhold eller indholdet, således at de er egnede til deres formål.6.5.3.2.6. I forbindelse med fleksible IBC'er af plast, der skal beskyttes mod ultraviolet stråling, skal beskyttelsen opnås ved tilsætning af kønrøg eller andre passende pigmenter eller inhibitorer. Disse tilsætningsstoffer skal være forenelige med indholdet og bevare deres virkning i hele korpusets levetid. Såfremt der anvendes kønrøg, pigmenter eller inhibitorer af anden art end dem, der er anvendt til fremstilling af den prøvede konstruktionstype, kan der dispenseres fra kravet om fornyet prøvning, forudsat at ændringer i indholdet af kønrøg, pigmenter eller inhibitorer ikke forringer konstruktionsmaterialets fysiske egenskaber.6.5.3.2.7. Tilsætningsstoffer kan indgå som bestanddel af korpusmaterialet med henblik på at øge dets bestandighed over for ældning eller med andet formål, forudsat at de ikke forringer materialets fysiske eller kemiske egenskaber.6.5.3.2.8. Materiale fra brugte beholdere må ikke genanvendes til fremstilling af korpus til IBC'er. Der må dog anvendes produktionsrester eller omkværnet materiale fra samme fremstillingsproces. De enkelte bestanddele, f.eks. beslag og pallesokkel, må også anvendes, såfremt de ikke på nogen måde er blevet beskadiget ved tidligere brug.6.5.3.2.9. Når IBC'en er fyldt, må forholdet mellem højde og bredde højst være 2:1.6.5.3.2.10. Foringen skal være fremstillet af et egnet materiale. Materialets styrke og foringens konstruktion skal svare til IBC'ens kapacitet og formål. Sammenføjninger og lukkeanordninger skal være støvtætte og kunne modstå de tryk og stød, der kan forekomme under normale håndterings- og transportforhold.6.5.3.3. Særlige bestemmelser for IBC'er af stiv plast6.5.3.3.1. Disse bestemmelser finder anvendelse på IBC'er af stiv plast til transport af faste stoffer eller væsker. IBC'er af stiv plast omfatter følgende typer:>TABELPOSITION>6.5.3.3.2. Korpus skal være fremstillet af et egnet plastmateriale med kendte specifikationer og have en styrke, der svarer til dets kapacitet og formål. Materialet skal være tilstrækkeligt bestandigt over for ældning og over for nedbrydning forårsaget af indholdet eller, hvor det er relevant, af ultraviolet stråling. Der skal tages højde for materialets ydeevne ved lave temperaturer, hvor det er relevant. Eventuel gennemtrængning af indholdet må ikke udgøre en fare under normale transportforhold.6.5.3.3.3. Såfremt der kræves beskyttelse mod ultraviolet stråling, skal beskyttelsen opnås ved tilsætning af kønrøg eller andre passende pigmenter eller inhibitorer. Disse tilsætningsstoffer skal være forenelige med indholdet og bevare deres virkning i hele korpusets levetid. Såfremt der anvendes kønrøg, pigmenter eller inhibitorer af anden art end dem, der er anvendt til fremstilling af den prøvede konstruktionstype, kan der dispenseres fra kravet om fornyet prøvning, forudsat at ændringer i indholdet af kønrøg, pigmenter eller inhibitorer ikke forringer konstruktionsmaterialets fysiske egenskaber.6.5.3.3.4. Tilsætningsstoffer kan indgå som bestanddel af korpusmaterialet med henblik på at øge dets bestandighed over for ældning eller med andet formål, forudsat at de ikke forringer materialets fysiske eller kemiske egenskaber.6.5.3.3.5. Ved fremstilling af IBC'er af stiv plast må der ikke anvendes brugt materiale ud over produktionsrester eller genformalet materiale fra samme fremstillingsproces.6.5.3.3.6. Alle IBC'er beregnet til transport af væsker skal være forsynet med en trykaflastningsanordning, der sikrer, at der kan udløses en tilstrækkelig mængde damp til at hindre brud på korpus, såfremt det udsættes for et indre tryk, der overstiger trykket ved den hydrauliske trykprøvning. Dette kan ske ved hjælp af konventionelle sikkerhedsventiler eller andre konstruktionsmæssige anordninger. Det tryk, hvorved trykaflastningen påbegyndes, må ikke være højere end trykket ved den hydrauliske trykprøvning.6.5.3.4. Særlige bestemmelser for komposit-IBC'er med indvendige plastbeholdere6.5.3.4.1. Disse bestemmelser finder anvendelse på komposit-IBC'er til transport af faste stoffer og væsker af følgende typer:>TABELPOSITION>NB: Bogstavet "Z" i koden skal erstattes med et stort bogstav i henhold til punkt 6.5.1.4.1 b) til angivelse af det materiale, der er anvendt til den ydre beklædning.6.5.3.4.2. Den indvendige beholder er ikke beregnet til at bære et indhold uden den ydre beklædning. En "stiv" indvendig beholder er en beholder, der i tom tilstand uden lukkeanordninger og ydre beklædning bevarer sin form. Indvendige beholdere, som ikke er "stive", er "fleksible".6.5.3.4.3. Den ydre beklædning består normalt af et stift materiale, der er udformet således, at den beskytter den indvendige beholder mod fysisk beskadigelse under håndtering og transport, men den er ikke beregnet til at bære indholdet. Den kan omfatte pallesoklen.6.5.3.4.4. En komposit-IBC med en ydre beklædning, der fuldstændigt omslutter hele enheden, skal være konstrueret på en sådan måde, at det efter tæthedsprøvningen og den hydrauliske trykprøvning umiddelbart kan fastslås, om den indvendige beholder er beskadiget.6.5.3.4.5. IBC'er af type 31HZ2 må højst have en kapacitet på 1250 liter.6.5.3.4.6. Den indvendige beholder skal være fremstillet af et egnet plastmateriale med kendte specifikationer og have en styrke, der svarer til dens kapacitet og formål. Materialet skal være tilstrækkeligt bestandigt over for ældning og over for nedbrydning forårsaget af indholdet eller, hvor det er relevant, af ultraviolet stråling. Der skal tages højde for materialets ydeevne ved lave temperaturer, hvor det er relevant. Eventuel gennemtrængning af indholdet må ikke udgøre en fare under normale transportforhold.6.5.3.4.7. Såfremt der kræves beskyttelse mod ultraviolet stråling, skal beskyttelsen opnås ved tilsætning af kønrøg eller andre passende pigmenter eller inhibitorer. Disse tilsætningsstoffer skal være forenelige med indholdet og bevare deres virkning i hele den indvendige beholders levetid. Såfremt der anvendes kønrøg, pigmenter eller inhibitorer af anden art end dem, der er anvendt til fremstilling af den prøvede konstruktionstype, kan der dispenseres fra kravet om fornyet prøvning, forudsat at ændringer i indholdet af kønrøg, pigmenter eller inhibitorer ikke forringer konstruktionsmaterialets fysiske egenskaber.6.5.3.4.8. Tilsætningsstoffer kan indgå som bestanddel af den indvendige beholders materiale med henblik på at øge dens bestandighed overfor ældning eller med andet formål, forudsat at de ikke forringer materialets fysiske eller kemiske egenskaber.6.5.3.4.9. Ved fremstilling af indvendige beholdere må der ikke anvendes brugt materiale ud over produktionsrester eller genformalet materiale fra samme fremstillingsproces.6.5.3.4.10. Alle IBC'er beregnet til transport af væsker skal være forsynet med en trykaflastningsanordning, der sikrer, at der kan udløses en tilstrækkelig mængde damp til at hindre brud på den indvendige beholder, såfremt den udsættes for et indre tryk, der overstiger trykket ved den hydrauliske trykprøvning. Dette kan ske ved hjælp af konventionelle sikkerhedsventiler eller andre konstruktionsmæssige anordninger.6.5.3.4.11. Den indvendige beholder i IBC'er af type 31HZ2 skal bestå af mindst tre lag film.6.5.3.4.12. Materialets styrke og den ydre beklædnings konstruktion skal svare til IBC'ens kapacitet og formål.6.5.3.4.13. Den ydre beklædning må ikke have fremspring, der kan beskadige den indvendige beholder.6.5.3.4.14. Ydre beklædninger af metal skal være fremstillet af et egnet metal med passende tykkelse.6.5.3.4.15. Ydre beklædninger af naturtræ skal være af vellagret træ, som er tilstrækkeligt tørt og uden fejl, der kan svække dele af beklædningen betydeligt. Top og bund kan være af vandfast presset træ som f.eks. træfiberplade, spånplade eller andre egnede typer.6.5.3.4.16. Ydre beklædninger af krydsfiner skal være af vellagret, skrællet, afskåret eller afsavet finer, som er tilstrækkeligt tørt og uden fejl, der kan svække beklædningen betydeligt. Alle lag skal være limet sammen ved hjælp af et vandfast klæbemiddel. Ydre beklædninger kan være fremstillet af krydsfiner kombineret med andre egnede materialer. De skal være sømmet fast til eller på anden måde fastgjort til hjørnestolper eller ender eller være samlet ved hjælp af andre lige så velegnede anordninger.6.5.3.4.17. Væggene i ydre beklædninger af fiberplade, spånplade og lign. skal være af vandfast presset træ som f.eks. træfiberplade, spånplade eller andre egnede typer. Andre dele af beklædningen kan være af andre egnede materialer.6.5.3.4.18. Til ydre beklædninger af pap skal der anvendes massivt pap eller dobbel-bølgepap (enkeltlags- eller flerlags-) af en god og stærk kvalitet svarende til beklædningens kapacitet og formål. Den ydre overflade skal være så vandfast, at der på en halv time ikke optages mere vand end 155 g/m2 målt efter Cobb-metoden til måling af sugeevnen, jf. standarden ISO 535:1991. Pappet skal kunne bøjes tilstrækkeligt uden at gå i stykker. Det skal være skåret, foldet uden at blive ridset samt slidset, således at beklædningen kan samles uden revnedannelse og uden iturevne eller unødigt bulede overflader. Bølgepappets rifling skal være limet fast til dæklagene.6.5.3.4.19. Enderne af ydre beklædninger af pap kan have en ramme af træ eller være helt af træ. De kan være forstærket ved hjælp af trælister.6.5.3.4.20. Sammenføjningerne i ydre beklædninger af pap skal være tilklæbet ved hjælp af klæbebånd, lapsamlet og limet, eller de skal være lapsamlet og hæftet med metalklammer. Lapsamlede sammenføjninger skal have et passende overlæg. Når lukningen sker ved hjælp af lim eller klæbebånd, skal klæbemidlet være vandfast.6.5.3.4.21. Såfremt den ydre beklædning er af et plastmateriale, finder de relevante bestemmelser i punkterne 6.5.3.4.6-6.5.3.4.9 anvendelse, idet kravene for den indvendige beholder i dette tilfælde finder anvendelse på den ydre beklædning i en komposit-IBC.6.5.3.4.22. Den ydre beklædning i en IBC af type 31HZ2 skal omslutte den indvendige beholder på alle sider.6.5.3.4.23. En pallesokkel, der indgår i en IBC, eller en aftagelig palle skal være egnet til mekanisk håndtering, når IBC'en er fyldt til den maksimalt tilladte bruttovægt.6.5.3.4.24. Pallen eller pallesoklen skal være konstrueret på en sådan måde, at eventuelle fremspring i IBC'ens bund, som kan forårsage skade ved håndtering, undgås.6.5.3.4.25. Den ydre beklædning skal fastgøres til en eventuel aftagelig palle for at sikre stabilitet under håndtering og transport. Hvis der benyttes en aftagelig palle, må der ikke være skarpe fremspring på overfladen, som kan beskadige IBC'en.6.5.3.4.26. Der kan benyttes forstærkningsanordninger, f.eks. træstrøer, til at øge den stablede mængde, men disse skal anbringes uden for den indvendige beholder.6.5.3.4.27. Hvis en IBC er beregnet til stabling, skal den bærende flade være udformet således, at belastningen fordeles sikkert. IBC'er af denne type skal være konstrueret på en sådan måde, at belastningen ikke bæres af den indvendige beholder.6.5.3.5. Særlige bestemmelser for IBC'er af pap6.5.3.5.1. Disse bestemmelser finder anvendelse på IBC'er af pap til transport af faste stoffer, hvor fyldning eller tømning sker under påvirkning af tyngdekraften. IBC'er af pap omfatter følgende type: 11G.6.5.3.5.2. IBC'er af pap må ikke være forsynet med anordninger til løft fra toppen.6.5.3.5.3. Til korpus skal der anvendes massivt pap eller dobbel-bølgepap (enkeltlags- eller flerlags-) af en god og stærk kvalitet svarende til IBC'ens kapacitet og formål. Den ydre overflade skal være så vandfast, at der på en halv time ikke optages mere vand end 155 g/m2 målt efter Cobb-metoden til måling af sugeevnen, jf. standarden ISO 535:1991. Pappet skal kunne bøjes tilstrækkeligt uden at gå i stykker. Det skal være skåret, foldet uden at blive ridset samt slidset, således at korpus kan samles uden revnedannelse og uden iturevne eller unødigt bulede overflader. Bølgepappets rifling skal være limet fast til dæklagene.6.5.3.5.4. Væggene samt top og bund skal have en gennembrudsstyrke på mindst 15 J målt i henhold til ISO-standard 3036:1975.6.5.3.5.5. Sammenføjningerne i IBC'ens korpus skal have et passende overlæg og være tilklæbet ved hjælp af klæbebånd, limet, hæftet med metalklammer eller fastgjort med andre midler, der er mindst lige så effektive. Når lukningen sker ved hjælp af lim eller klæbebånd, skal klæbemidlet være vandfast. Metalklammer skal gå hele vejen gennem alle de dele, der skal fastgøres, og være udformet eller afskærmet således, at en eventuel indvendig foring ikke kan afslides eller gennembrydes af dem.6.5.3.5.6. Foringen skal være fremstillet af et egnet materiale. Materialets styrke og foringens konstruktion skal svare til IBC'ens kapacitet og formål. Sammenføjninger og lukninger skal være støvtætte og skal kunne modstå de tryk og stød, der kan forekomme under normale håndterings- og transportforhold.6.5.3.5.7. En pallesokkel, der indgår i en IBC, eller en aftagelig palle skal være egnet til mekanisk håndtering, når IBC'en er fyldt til den maksimalt tilladte bruttovægt.6.5.3.5.8. Pallen eller pallesoklen skal være konstrueret på en sådan måde, at eventuelle fremspring i IBC'ens bund, som kan forårsage skade ved håndtering, undgås.6.5.3.5.9. Korpus skal fastgøres til en eventuel aftagelig palle for at sikre stabilitet under håndtering og transport. Hvis der benyttes en aftagelig palle, må der ikke være skarpe fremspring på overfladen, som kan beskadige IBC'en.6.5.3.5.10. Der kan benyttes forstærkningsanordninger, f.eks. træstrøer, til at øge den stablede mængde, men disse skal anbringes uden for foringen.6.5.3.5.11. Hvis en IBC er beregnet til stabling, skal den bærende flade være udformet således, at belastningen fordeles sikkert.6.5.3.6. Særlige bestemmelser for IBC'er af træ6.5.3.6.1. Disse bestemmelser finder anvendelse på IBC'er af træ til transport af faste stoffer, hvor fyldning eller tømning sker under påvirkning af tyngdekraften. IBC'er af træ omfatter følgende typer:>TABELPOSITION>6.5.3.6.2. IBC'er af træ må ikke være forsynet med anordninger til løft fra toppen.6.5.3.6.3. Materialets styrke og korpusets konstruktion skal svare til IBC'ens kapacitet og formål.6.5.3.6.4. Det anvendte naturtræ skal være vellagret, tilstrækkeligt tørt og uden fejl, der kan svække dele af IBC'en betydeligt. Hver del af IBC'en skal være skåret i ét stykke eller fremstillet på tilsvarende måde. En del svarer til en del skåret i ét stykke, såfremt den er limet sammen på en måde som f.eks.: "Lindermann-samling", samling med fjer og not, overfalsning, sammenfalsning eller plansamling med mindst to bølgesømme af metal ved hver samling eller andre mindst lige så effektive metoder.6.5.3.6.5. Krydsfiner, der anvendes til korpus, skal have mindst tre lag. Den skal være vellagret, skrællet, afskåret eller afsavet, tilstrækkeligt tør og uden fejl, der kan svække korpuset betydeligt. Alle lag skal være limet sammen ved hjælp af et vandfast klæbemiddel. Korpus kan være fremstillet af krydsfiner kombineret med andre egnede materialer.6.5.3.6.6. Korpus af fiberplade, spånplade og lign. skal være af vandfast presset træ som f.eks. træfiberplade, spånplade eller andre egnede typer.6.5.3.6.7. IBC'er skal være sømmet fast til eller på anden måde fastgjort til hjørnestolper eller ender eller være samlet ved hjælp af andre lige så velegnede anordninger.6.5.3.6.8. Foringen skal være fremstillet af et egnet materiale. Materialets styrke og foringens konstruktion skal svare til IBC'ens kapacitet og formål. Sammenføjninger og lukninger skal være støvtætte og skal kunne modstå de tryk og stød, der kan forekomme under normale håndterings- og transportforhold.6.5.3.6.9. En pallesokkel, der indgår i en IBC, eller en aftagelig palle skal være egnet til mekanisk håndtering, når IBC'en er fyldt til den maksimalt tilladte bruttovægt.6.5.3.6.10. Pallen eller pallesoklen skal være konstrueret på en sådan måde, at eventuelle fremspring i IBC'ens bund, som kan forårsage skade ved håndtering, undgås.6.5.3.6.11. Korpus skal fastgøres til en eventuel aftagelig palle for at sikre stabilitet under håndtering og transport. Hvis der benyttes en aftagelig palle, må der ikke være skarpe fremspring på overfladen, som kan beskadige IBC'en.6.5.3.6.12. Der kan benyttes forstærkningsanordninger, f.eks. træstrøer, til at øge den stablede mængde, men disse skal anbringes uden for foringen.6.5.3.6.13. Hvis en IBC er beregnet til stabling, skal den bærende flade være udformet således, at belastningen fordeles sikkert.6.5.4. Bestemmelser vedrørende prøvning af IBC'er6.5.4.1. Prøvningernes udførelse og hyppighed6.5.4.1.1. Hver IBC-konstruktionstype skal prøves i henhold til procedurer, der er fastlagt og godkendt af den kompetente myndighed, inden en IBC af den pågældende type tages i brug. En IBC-konstruktionstype er defineret ved parametrene konstruktion, størrelse, materiale, vægtykkelse, udførelse og fyldnings- og tømningsmetode, men kan omfatte forskellige former for overfladebehandling. Den inkluderer også IBC'er, der kun afviger fra konstruktionstypen ved at have mindre udvendige mål.6.5.4.1.2. Prøvningen skal udføres på IBC'er, der er klargjort til transport. IBC'er skal fyldes som anført i de relevante afsnit. De stoffer, der skal transporteres i IBC'erne, kan erstattes af andre stoffer, medmindre prøvningsresultaterne ikke længere er valide. Er der tale om faste stoffer, skal det eventuelle erstatningsstof have samme fysiske egenskaber (masse, kornstørrelse osv.) som det stof, der skal transporteres. Det er tilladt at anvende additiver som f.eks. sække med blyhagl for at opnå den nødvendige samlede kollivægt, blot de placeres på en sådan måde, at prøvningsresultaterne ikke påvirkes deraf.6.5.4.1.3. Såfremt der under faldprøven for væsker anvendes et andet stof, skal dette have samme relative massefylde og viskositet som det stof, der skal transporteres. Vand kan også benyttes ved faldprøven for væsker under overholdelse af følgende betingelser:a) Hvis de stoffer, der skal transporteres, har en relativ massefylde på højst 1,2, skal faldhøjden være, som angivet i tabellen i punkt 6.5.4.9.4.b) Hvis de stoffer, der skal transporteres, har en relativ massefylde på over 1,2, beregnes faldhøjden på grundlag af deres relative massefylde (d) angivet med én decimal (afrundet opad) som følger:>TABELPOSITION>6.5.4.2. Prøvninger af konstruktionstyper6.5.4.2.1. En IBC af hver konstruktionstype, størrelse, vægtykkelse og udførelse skal underkastes de prøver i den rækkefølge, der fremgår af punkt 6.5.4.3.5 og på den måde, som fremgår af underafsnittene 6.5.4.5-6.5.4.12. Denne prøvning af konstruktionstype skal udføres, som den kompetente myndighed foreskriver.6.5.4.2.2. Den kompetente myndighed kan tillade selektiv prøvning af IBC'er, som kun afviger i ringe grad fra den prøvede type, f.eks. har lidt mindre udvendige mål.6.5.4.2.3. Hvis der anvendes aftagelige paller ved prøvningen, skal prøvningsrapporten ifølge underafsnit 6.5.4.13 indeholde en teknisk beskrivelse af de anvendte paller.6.5.4.3. Klargøring af IBC'er med henblik på prøvning6.5.4.3.1. IBC'er af papir og pap samt komposit-IBC'er med ydre beklædning af pap skal konditioneres i mindst 24 timer i et miljø med kontrolleret temperatur og relativ luftfugtighed (rf). Der skal vælges en af tre muligheder. Den foretrukne mulighed er 23 ± 2 °C og 50 % ± 2 % rf. De øvrige to muligheder er 20 ± 2 °C og 65 % ± 2 % rf eller 27 ± 2 °C og 65 % ± 2 % rf.ANM.:Gennemsnitsværdierne skal ligge inden for disse grænser. Korttidsvariationer og måleunøjagtigheder kan medføre individuelle målinger, der varierer med op til ± 5 % relativ fugtighed uden væsentlig forringelse af prøvernes reproducerbarhed.6.5.4.3.2. Der skal træffes yderligere foranstaltninger til at sikre, at det plastmateriale, som anvendes til fremstilling af IBC'er af stiv plast (type 31H1 og 31H2) og komposit-IBC'er (type 31HZ1 og 31HZ2) opfylder kravene i henholdsvis punkterne 6.5.3.3.2-6.5.3.3.4 og 6.5.3.4.6-6.5.3.4.9.6.5.4.3.3. For at dokumentere tilstrækkelig kemisk forenelighed med indholdet skal den IBC, der prøves, først opbevares i 6 måneder, hvor den skal være fyldt med de stoffer, som den er beregnet til at transportere, eller med stoffer, der i mindst lige så alvorlig grad svækker eller medfører spændingsrevnedannelse eller molekylær nedbrydning i de pågældende plastmaterialer. Derefter underkastes prøveemnerne den relevante prøvning i henhold til tabellen i punkt 6.5.4.3.5.6.5.4.3.4. Såfremt plastmaterialets adfærd er fastlagt på tilfredsstillende vis på andre måder, kan der dispenseres fra ovennævnte forenelighedsprøve. Procedurerne skal mindst svare til ovennævnte forenelighedsprøve og være anerkendt af den kompetente myndighed.6.5.4.3.5. De påkrævede prøver af konstruktionstype og den rækkefølge, hvori de skal udføres>TABELPOSITION>6.5.4.4. Løfteprøve fra bunden6.5.4.4.1. AnvendelsesområdeAlle IBC'er af pap og træ samt alle typer af IBC'er, der er forsynet med anordninger til løft fra bunden, som prøve af konstruktionen.6.5.4.4.2. Klargøring af IBC'er med henblik på prøvningIBC'en skal fyldes til 1,25 gange den maksimalt tilladte bruttovægt, idet belastningen fordeles jævnt.6.5.4.4.3. PrøvningsmetodeIBC'en skal hæves og sænkes to gange med en gaffeltruck med gaflerne placeret centralt og således, at de spænder over 3/4 af den side, på hvilken de indføres (medmindre indføringspunkterne er faste). Gaflerne skal føres 3/4 frem i indføringsretningen. Prøven gentages fra alle mulige indføringsretninger.6.5.4.4.4. Kriterier for godkendt prøveDer må ikke opstå varig deformation, der kan påvirke IBC'ens og dens evt. pallesokkels sikkerhed under transport, og IBC'en må ikke blive utæt.6.5.4.5. Løfteprøve fra toppen6.5.4.5.1. AnvendelsesområdeAlle typer af IBC'er, der er beregnet til løft fra toppen, og fleksible IBC'er, som er beregnet til løft fra toppen eller siden, som prøve af konstruktionen.6.5.4.5.2. Klargøring af IBC'er med henblik på prøvningIBC'er af metal eller stiv plast og komposit-IBC'er skal fyldes til 2 gange den maksimalt tilladte bruttovægt. Fleksible IBC'er skal fyldes til 6 gange den maksimalt tilladte belastning, idet belastningen fordeles jævnt.6.5.4.5.3. PrøvningsmetoderIBC'er af metal og fleksible IBC'er skal løftes på den måde, hvortil de er konstrueret, indtil de er fri af gulvet, og holdes i denne stilling i 5 minutter.IBC'er af stiv plast og komposit-IBC'er skal løftes:a) ved hjælp af hvert par diagonalt modsatte løfteanordninger på en sådan måde, at løftekraften virker lodret, i 5 minutter ogb) ved hjælp af hvert par diagonalt modsatte løfteanordninger på en sådan måde, at løftekraften virker mod centrum i en vinkel på 45o i forhold til den lodrette akse, i 5 minutter.6.5.4.5.4. Andre mindst lige så effektive prøvnings- og klargøringsmetoder kan anvendes i forbindelse med fleksible IBC'er.6.5.4.5.5. Kriterier for godkendt prøvea) IBC'er af metal eller stiv plast og komposit-IBC'er: Der må ikke opstå varig deformation, der kan påvirke IBC'ens og dens evt. pallesokkels sikkerhed under transport, og IBC'en må ikke blive utæt.b) Fleksible IBC'er: Der må ikke ske beskadigelse af IBC'en eller dens løfteanordninger, der kan påvirke IBC'ens sikkerhed under transport.6.5.4.6. Stablingsprøve6.5.4.6.1. AnvendelsesområdeAlle typer af IBC'er, der er beregnet til stabling, som prøve af konstruktionen.6.5.4.6.2. Klargøring af IBC'er med henblik på prøvningIBC'er, bortset fra fleksible IBC'er, skal fyldes til den maksimalt tilladte bruttovægt. Fleksible IBC'er skal fyldes til mindst 95 % af kapaciteten og til den maksimalt tilladte belastning, idet belastningen fordeles jævnt.6.5.4.6.3. Prøvningsmetodea) IBC'en skal placeres på bunden på et plant, hårdt underlag og underkastes en ensartet fordelt overlejret prøvningsbelastning (se punkt 6.5.4.6.4). IBC'en underkastes prøvningsbelastningen i mindst:i) 5 minutter for IBC'er af metal.ii) 28 dage ved 40 °C for IBC'er af stiv plast af type 11H2, 21H2 og 31H2 og for komposit-IBC'er med ydre beklædning af plastmateriale, der bærer stablingsbelastningen (dvs. type 11HH1, 11HH2, 21HH1, 21HH2, 31HH1 og 31HH2).iii) 24 timer for alle andre IBC-typer.b) Belastningen skal påføres ved hjælp af en af nedenstående metoder:i) En eller flere IBC'er af samme type fyldes til den maksimalt tilladte bruttovægt og, for fleksible IBC'er, den maksimalt tilladte belastning, og stables oven på den IBC, der prøves.ii) Passende vægte på enten en plan plade eller en efterligning af IBC-bunden stables oven på den IBC, der prøves.6.5.4.6.4. Beregning af den overlejrede prøvningsbelastningDen belastning, der skal påføres IBC'en, skal svare til 1,8 gange den samlede maksimalt tilladte bruttovægt for det antal tilsvarende IBC'er, der må stables oven på IBC'en under transport.6.5.4.6.5. Kriterier for godkendt prøvea) Alle IBC-typer, bortset fra fleksible IBC'er: Der må ikke opstå varig deformation, der kan påvirke IBC'ens og dens evt. pallesokkels sikkerhed under transport, og IBC'en må ikke blive utæt.b) Fleksible IBC'er: Der må ikke ske beskadigelse af korpus, der kan påvirke IBC'ens sikkerhed under transport, og IBC'en må ikke blive utæt.6.5.4.7. Tæthedsprøvning6.5.4.7.1. AnvendelsesområdeTyper af IBC'er, der anvendes til væsker eller til faste stoffer, hvor fyldning eller tømning sker under tryk, som prøve af konstruktionen og prøve ved periodisk prøvning.6.5.4.7.2. Klargøring af IBC'er med henblik på prøvningPrøvningen skal udføres inden montering af nogen form for varmeisoleringsudstyr. Ventilerede lukkeanordninger skal enten udskiftes med tilsvarende ikke-ventilerede lukkeanordninger, eller udluftningsåbningen skal lukkes lufttæt.6.5.4.7.3. Prøvningsmetode og prøvningstrykPrøvningen skal foretages i mindst 10 minutter under trykluft med et overtryk på mindst 20 kPa (0,2 bar). IBC'ens lufttæthed skal bestemmes ved en egnet metode, f.eks. ved differensprøvning af lufttrykket eller ved nedsænkning i vand eller, i forbindelse med IBC'er af metal, ved at påføre sømme og sammenføjninger en sæbeopløsning. Ved nedsænkning i vand skal der anvendes en korrektionsfaktor for det hydrostatiske tryk. Andre mindst lige så effektive metoder kan anvendes.6.5.4.7.4. Kriterium for godkendt prøveDer må ikke ske luftudslip.6.5.4.8. Indvendig trykprøvning (hydraulisk)6.5.4.8.1. AnvendelsesområdeTyper af IBC'er, der anvendes til væsker eller til faste stoffer, hvor fyldning eller tømning sker under tryk, som prøve af konstruktionen.6.5.4.8.2. Klargøring af IBC'er med henblik på prøvningPrøvningen skal udføres inden montering af nogen form for varmeisoleringsudstyr. Trykaflastningsanordninger skal fjernes, og deres åbninger skal lukkes eller gøres uanvendelige.6.5.4.8.3. PrøvningsmetodePrøvningen skal foretages i mindst 10 minutter ved et hydraulisk tryk, der ikke må være mindre end det i punkt 6.5.4.8.4 angivne. IBC'en må ikke være mekanisk afstivet under prøvningen.6.5.4.8.4. Prøvningstryk6.5.4.8.4.1. IBC'er af metal:a) For IBC'er af type 21A, 21B og 21N til faste stoffer i emballagegruppe I: Et overtryk på 250 kPa (2,5 bar).b) For IBC'er af type 21A, 21B, 21N, 31A, 31B og 31N til stoffer i emballagegruppe II eller III: Et overtryk på 200 kPa (2 bar).c) Desuden, for IBC'er af type 31A, 31B og 31N: Et overtryk på 65 kPa (0,65 bar). Denne prøvning skal udføres inden prøvningen ved 200 kPa (2 bar).6.5.4.8.4.2. IBC'er af stiv plast og komposit-IBC'er:a) For IBC'er af type 21H1, 2lH2, 21HZ1 og 21HZ2: 75 kPa (0,75 bar) (overtryk).b) For IBC'er af type 31H1, 31H2, 31HZ1 og 31HZ2: Den største af to værdier, hvoraf den første bestemmes ved en af følgende metoder:i) det samlede overtryk i IBC'en (dvs. damptrykket for det påfyldte stof plus partialtrykket for luften eller andre inerte gasser minus 100 kPa) ved 55 °C multipliceret med en sikkerhedsfaktor på 1,5. Dette samlede overtryk bestemmes på grundlag af en maksimal fyldningsgrad i overensstemmelse med underafsnit 4.1.1.4 og en fyldningstemperatur på 15 °C,ii) 1,75 gange damptrykket for det stof, der skal transporteres, ved 50 °C minus 100 kPa, dog med et prøvningstryk på mindst 100 kPa, elleriii) 1,5 gange damptrykket for det stof, der skal transporteres, ved 55 °C minus 100 kPa, dog med et prøvningstryk på mindst 100 kPa.Den anden værdi bestemmes ved følgende metode:iv) 2 gange det statiske tryk for det stof, der skal transporteres, dog mindst 2 gange det statiske vandtryk.6.5.4.8.5. Kriterier for godkendt prøve:a) For IBC'er af type 21A, 21B, 21N, 31A, 31B og 31N, der har været underkastet det i punkt 6.5.4.8.4.1 a) eller b) angivne prøvningstryk: Der må ikke ske udslip.b) For IBC'er af type 31A, 31B og 31N, der har været underkastet det i punkt 6.5.4.8.4.1 c) angivne prøvningstryk: Der må ikke opstå varig deformation, der kan påvirke IBC'ens sikkerhed under transport, og der må ikke ske udslip.c) For IBC'er af stiv plast og komposit-IBC'er: Der må ikke forekomme varig deformation, der kan påvirke IBC'ens sikkerhed under transport, og der må ikke ske udslip.6.5.4.9. Faldprøve6.5.4.9.1. AnvendelsesområdeAlle typer af IBC'er, som prøve af konstruktionstype.6.5.4.9.2. Klargøring af IBC'er med henblik på prøvninga) IBC'er af metal: IBC'en skal fyldes til mindst 95 % af kapaciteten for faste stoffer og mindst 98 % for væsker i henhold til konstruktionstypen. Trykaflastningsanordninger skal fjernes, og deres åbninger skal lukkes eller gøres uanvendelige.b) Fleksible IBC'er: IBC'en skal fyldes til mindst 95 % af kapaciteten og til den maksimalt tilladte belastning, idet belastningen fordeles jævnt.c) IBC'er af stiv plast og komposit-IBC'er: IBC'en skal fyldes til mindst 95 % af kapaciteten for faste stoffer og 98 % for væsker i henhold til konstruktionstypen. Indretninger til trykaflastning kan fjernes og lukkes eller gøres uanvendelige. Prøvning af IBC'er skal udføres, når prøveemnets og dets indholds temperatur er sænket til minus - 18 °C eller derunder. Når prøveemner af komposit-IBC'er klargøres på denne måde, kan den i punkt 6.5.4.3.1 beskrevne konditionering undlades. De væsker, der anvendes til prøvningen, skal holdes flydende, om nødvendigt ved tilsætning af antifrostmidler. Denne konditionering kan undlades, såfremt de pågældende materialer ved lave temperaturer både er tilstrækkeligt deformerbare og har tilstrækkelig trækbrudstyrke.d) IBC'er af pap og træ: IBC'en skal fyldes til mindst 95 % af kapaciteten i henhold til konstruktionstypen.6.5.4.9.3. PrøvningsmetodeIBC'en skal falde på bunden på et stift, uelastisk, plant, glat og vandret underlag på en sådan måde, at anstødsfladen rammes af den del af bunden, der anses for den svageste.IBC'er med en kapacitet på højst 0,45 m3 skal endvidere underkastes følgende fald:a) IBC'er af metal: Anslag mod den svageste del næst efter den del af bunden, der blev prøvet første gang.b) Fleksible IBC'er: Anslag mod den svageste side.c) IBC'er af stiv plast, pap og træ samt komposit-IBC'er: Fladt med anslag mod en side, fladt med anslag mod toppen og med anslag mod et hjørne.Til faldene kan anvendes samme IBC'er eller forskellige IBC'er.6.5.4.9.4. Faldhøjde>TABELPOSITION>6.5.4.9.5. Kriterier for godkendt prøve:a) IBC'er af metal: IBC'en må ikke blive utæt.b) Fleksible IBC'er: IBC'en må ikke blive utæt. Et mindre udslip efter stød, f.eks. gennem lukkeanordninger eller sømhuller, har ingen betydning, forudsat at der ikke sker yderligere udslip, når IBC'en løftes fri af jorden.c) IBC'er af stiv plast, pap og træ samt komposit-IBC'er: IBC'en må ikke blive utæt. Et mindre udslip gennem en lukkeanordning, efter stød har ingen betydning, forudsat at der ikke sker yderligere udslip.6.5.4.10. Riveprøve6.5.4.10.1. AnvendelsesområdeAlle fleksible typer af IBC'er, som prøve af konstruktionstype.6.5.4.10.2. Klargøring af IBC'er med henblik på prøvningIBC'en skal fyldes til mindst 95 % af kapaciteten og til den maksimalt tilladte belastning, idet belastningen fordeles jævnt.6.5.4.10.3. PrøvningsmetodeNår IBC'en er placeret på jorden, skæres der med en kniv et snit på 100 mm helt igennem væggen på en bred side i en vinkel på 45o i forhold til IBC'ens hovedakse, halvvejs mellem bundfladen og indholdets overflade. IBC'en skal derefter underkastes en ensartet fordelt overlejret belastning svarende til 2 gange den maksimalt tilladte belastning. Belastningen skal vare mindst 5 minutter. En IBC, der er konstrueret til løft fra toppen eller fra siden, skal, efter at den overlejrede belastning er fjernet, løftes fri af gulvet og holdes i denne stilling i 5 minutter.6.5.4.10.4. Kriterier for godkendt prøveSnittet må ikke brede sig mere end 25 % af sin oprindelige længde.6.5.4.11. Vælteprøve6.5.4.11.1. AnvendelsesområdeAlle fleksible typer af IBC'er, som prøve af konstruktionstype.6.5.4.11.2. Klargøring af IBC'er med henblik på prøvningIBC'en skal fyldes til mindst 95 % af kapaciteten og til den maksimalt tilladte belastning, idet belastningen fordeles jævnt.6.5.4.11.3. PrøvningsmetodeIBC'en skal bringes til at vælte således at en hvilken som helst del af overdelen falder på et stift, uelastisk, plant, glat og vandret underlag.6.5.4.11.4. Væltehøjde>TABELPOSITION>6.5.4.11.5. Kriterier for godkendt prøveIBC'en må ikke blive utæt. Et mindre udslip efter stød, f.eks. gennem lukkeanordninger eller sømhuller, har ingen betydning, forudsat at der ikke sker yderligere udslip.6.5.4.12. Håndteringsprøve6.5.4.12.1. AnvendelsesområdeAlle fleksible IBC'er, som er beregnet til løft fra toppen eller siden, som prøve af konstruktionstype.6.5.4.12.2. Klargøring af IBC'er med henblik på prøvningIBC'en skal fyldes til mindst 95 % af kapaciteten og til den maksimalt tilladte belastning, idet belastningen fordeles jævnt.6.5.4.12.3. PrøvningsmetodeIBC'en skal liggende på siden løftes med en hastighed på mindst 0,1 m/s til opretstående stilling, fri af gulvet, ved hjælp af en løfteanordning eller ved hjælp af to løfteanordninger, hvis IBC'en er forsynet med fire.6.5.4.12.4. Kriterier for godkendt prøveDer må ikke ske beskadigelse af IBC'en eller dens løfteanordninger, der kan påvirke sikkerheden under transport eller håndtering.6.5.4.13. Prøvningsrapport6.5.4.13.1. Der skal udarbejdes en prøvningsrapport, der mindst indeholder følgende oplysninger, og som skal være til rådighed for brugerne af IBC'er:1. Prøvningsorganets navn og adresse.2. Ansøgerens navn og adresse (hvor dette er relevant).3. Entydig identifikation af prøvningsrapporten.4. Rapportens dato.5. Fabrikanten af IBC'en.6. Beskrivelse af konstruktionstypen (f.eks. mål, materialer, lukkeanordninger, vægtykkelse osv.), herunder fremstillingsmetode (f.eks. sprøjtestøbning), eventuelt med tegninger og/eller fotos.7. Maksimumkapacitet.8. Enkeltheder om prøvningens indhold, f.eks. viskositet og relativ massefylde for væsker og partikelstørrelse for faste stoffer.9. Prøvningsbeskrivelser og -resultater.10. Rapporten skal underskrives med angivelse af underskriverens navn og stilling.6.5.4.13.2. Prøvningsrapporten skal indeholde en erklæring om, at IBC'en, klargjort som til transport, er prøvet i overensstemmelse med de relevante krav i dette kapitel, og at brugen af andre emballeringsmetoder eller komponenter kan gøre den ugyldig. En genpart af prøvningsrapporten skal være til rådighed for den kompetente myndighed.6.5.4.14. Førstegangsprøvning og periodisk prøvning af IBC'er af metal eller stiv plast og komposit-IBC'er6.5.4.14.1. Prøvningerne skal udføres i overensstemmelse med den kompetente myndigheds bestemmelser.6.5.4.14.2. Hver enkelt IBC skal i alle henseender svare til konstruktionstypen.6.5.4.14.3. Alle IBC'er af metal eller stiv plast og komposit-IBC'er til væsker eller til faste stoffer, hvor fyldning eller tømning sker under tryk, skal underkastes tæthedsprøvning i forbindelse med førstegangsprøvningen (dvs. inden IBC'en tages i brug) og derefter med mellemrum på højst 21/2 år.6.5.4.14.4. Tæthedsprøvningen skal endvidere gentages efter enhver reparation, før IBC'en igen anvendes til transport.6.5.4.14.5. Prøvningsresultaterne skal registreres i prøvningsrapporter, der opbevares af IBC'ens ejer.KAPITEL 6.6Krav vedrørende konstruktion og prøvning af storemballager6.6.1. Generelt6.6.1.1. Kravene i dette kapitel finder ikke anvendelse på:- Emballager hørende til klasse 2, bortset fra storemballager til genstande, herunder aerosoler.- Emballager hørende til klasse 6.2, bortset fra storemballager til klinisk affald med UN-nr. 3291.- Kolli hørende til klasse 7, som indeholder radioaktive stoffer.6.6.1.2. Storemballager skal fremstilles og afprøves i henhold til et kvalitetssikringsprogram godkendt af den kompetente myndighed for at sikre, at enhver emballage opfylder kravene i dette kapitel.6.6.2. Kodemærkningssystem for storemballagerKoden, som bruges til storemballager, består af:a) to arabertal:50 for stive storemballager eller51 for fleksible storemballager; ogb) et stort bogstav (latinsk), der angiver materialets art, f.eks. træ, stål osv. De store bogstaver, som anvendes, skal være dem, som er vist i underafsnit 6.1.2.6.6.6.3. Mærkning6.6.3.1. Primær mærkning. Alle storemballager, der er fremstillet og beregnet til brug i henhold til bestemmelserne i dette direktiv, skal være forsynet med letlæselig og holdbar mærkning, som indeholder følgende angivelser:a) De Forenede Nationers emballagesymbol:>PIC FILE= "L_2004121DA.077501.TIF">I forbindelse med storemballager af metal, hvorpå mærkning er stemplet eller præget, kan de store bogstaver "UN" anvendes i stedet for symbolet.b) Tallet "50", der angiver en stiv storemballage, eller tallet "51", som angiver en fleksibel storemballage, efterfulgt af materialetypen i overensstemmelse med punkt 6.5.1.4.1 b).c) Et stort bogstav, der angiver den eller de emballagegrupper, som konstruktionstypen er godkendt til:X for emballagegruppe I, II og IIIY for emballagegruppe II og IIIZ udelukkende for emballagegruppe III.d) Fremstillingsmåned og -år (de sidste to cifre).e) De internationale kendingsbogstaver for den stat, i hvilken mærket blev tildelt(62)f) Fabrikantens navn eller symbol eller anden af den kompetente myndighed fastsat identifikation af storemballagen.g) Belastningen i kg ved stablingsprøvning. For storemballager, der ikke er beregnet til stabling, vises tallet "0".h) Den maksimalt tilladte bruttovægt i kg.Den primære mærkning, som er foreskrevet ovenfor skal anføres i den rækkefølge, de er beskrevet.6.6.3.2. Eksempler på mærkning>TABELPOSITION>6.6.4. Særlige krav for storemballager6.6.4.1. Særlige krav for storemballager af metal>TABELPOSITION>6.6.4.1.1. Storemballager skal være fremstillet af egnet smidigt metal, hvis svejsbarhed er fuldt påvist. Svejsningen skal være kvalificeret udført og yde den størst mulige sikkerhed. Hvor det er relevant, skal der tages højde for materialets ydeevne ved lave temperaturer.6.6.4.1.2. Der skal træffes foranstaltninger til at forebygge beskadigelse forårsaget af galvaniske reaktioner som følge af, at metaller af forskellig art er i berøring med hinanden.6.6.4.2. Særlige krav for storemballager af fleksibelt materiale>TABELPOSITION>6.6.4.2.1. Storemballager skal være fremstillet af egnede materialer. Materialets styrke og den fleksible storemballages konstruktion skal svare til dens kapacitet og formål.6.6.4.2.2. Alle materialer, som bruges til konstruktion af fleksible storemballager af type 51M, skal efter fuldstændig nedsænkning i vand i mindst 24 timer bevare mindst 85 % af den oprindelige trækbrudstyrke, som blev målt, da materialet var konditioneret til ligevægt ved en relativ luftfugtighed på højst 67 % eller derunder.6.6.4.2.3. Sømmene skal være dannet ved syning, varmeforsegling, limning eller anden tilsvarende metode. Alle syede sømender skal være sikret.6.6.4.2.4. Fleksible storemballager skal være tilstrækkelig bestandige over for ældning og nedbrydning forårsaget af ultraviolette stråler eller de klimatiske forhold eller det stof, de indeholder, således at de er egnede til deres formål.6.6.4.2.5. I forbindelse med fleksible storemballager af plast, der skal beskyttes mod ultraviolette stråler, skal beskyttelsen opnås ved tilsætning af kønrøg eller andre passende pigmenter eller inhibitorer. Disse tilsætningsstoffer skal være forenelige med indholdet og bevare deres virkning i hele storemballagens levetid. Såfremt der anvendes kønrøg, pigmenter eller inhibitorer af anden art end dem, der er anvendt til fremstilling af den prøvede konstruktionstype, kan der dispenseres fra kravet om fornyet prøvning, forudsat at ændringer i indholdet af kønrøg, pigmenter eller inhibitorer ikke forringer konstruktionsmaterialets fysiske egenskaber.6.6.4.2.6. Tilsætningsstoffer kan indgå som bestanddel af storemballagens materiale med henblik på at øge dets bestandighed over for ældning eller med andet formål, forudsat at de ikke forringer materialets fysiske eller kemiske egenskaber.6.6.4.2.7. I fyldt tilstand må forholdet mellem højde og bredde højst være 2:1.6.6.4.3. Særlige krav for storemballager af plast>TABELPOSITION>6.6.4.3.1. Storemballagen skal være fremstillet af et egnet plastmateriale med kendte specifikationer og have en passende styrke i forhold til kapacitet og formål. Materialet skal være tilstrækkeligt bestandigt over for ældning og over for nedbrydning forårsaget af indholdet eller, hvor det er relevant, af ultraviolette stråler. Der skal tages højde for materialets ydeevne ved lave temperaturer, hvor det er relevant. Eventuel gennemtrængning af indholdet må ikke udgøre en fare under normale transportforhold.6.6.4.3.2. Såfremt der kræves beskyttelse mod ultraviolette stråler, skal beskyttelsen opnås ved tilsætning af kønrøg eller andre passende pigmenter eller inhibitorer. Disse tilsætningsstoffer skal være forenelige med indholdet og bevare deres virkning i hele den ydre emballages levetid. Såfremt der anvendes kønrøg, pigmenter eller inhibitorer af anden art end dem, der er anvendt til fremstilling af den prøvede konstruktionstype, kan der dispenseres fra kravet om fornyet prøvning, forudsat at ændringer i indholdet af kønrøg, pigmenter eller inhibitorer ikke forringer konstruktionsmaterialets fysiske egenskaber.6.6.4.3.3. Tilsætningsstoffer kan indgå som bestanddel af storemballagens materiale med henblik på at øge dets bestandighed over for ældning eller med andet formål, forudsat at de ikke forringer materialets fysiske eller kemiske egenskaber.6.6.4.4. Særlige krav for storemballager af pap>TABELPOSITION>6.6.4.4.1. Der skal anvendes massivt pap eller dobbel-bølgepap (enkeltlags- eller flerlags-) af en god og stærk kvalitet svarende til storemballagens kapacitet og formål. Den ydre overflade skal være så vandfast, at der på en halv time ikke optages mere vand end 155 g/m2 målt efter Cobb-metoden til måling af sugeevnen (se standarden ISO 535:1991). Pappet skal kunne bøjes tilstrækkeligt uden at gå i stykker. Det skal være skåret, foldet uden at blive ridset samt slidset, således at beklædningen kan samles uden revnedannelse og uden iturevne eller unødigt bulede overflader. Bølgepappets rifling skal være limet fast til dæklagene.6.6.4.4.2. Væggene samt top og bund skal have en mindste gennembrudsstyrke på mindst 15 J målt efter standarden ISO 3036:1975.6.6.4.4.3. Sammenføjningerne i storemballagens ydre emballage skal have et passende overlæg og være tilklæbet ved hjælp af klæbebånd, limet, hæftet med metalklammer eller fastgjort med andre midler, der er mindst lige så effektive. Når lukningen sker ved hjælp af lim eller klæbebånd, skal klæbemidlet være vandfast. Metalklammerne skal gå hele vejen gennem alle de dele, der skal fastgøres, og være udformet eller afskærmet på en sådan måde, at en eventuel indvendig foring ikke kan afslides eller gennembrydes af dem.6.6.4.4.4. En pallesokkel, der indgår i en storemballage, eller en aftagelig palle skal kunne håndteres mekanisk, når storemballagen er fyldt til den maksimalt tilladte bruttovægt.6.6.4.4.5. Pallen eller pallesoklen skal være udformet på en sådan måde, at kontakt med eventuelle fremspring i bunden af storemballagen, som kan forårsage skade ved håndtering, undgås.6.6.4.4.6. Korpus skal fastgøres til en eventuel aftagelig palle for at sikre stabilitet under håndtering og transport. Hvis der benyttes en aftagelig palle, må der ikke være skarpe fremspring på dens overflade, som kan beskadige storemballagen.6.6.4.4.7. Der kan benyttes forstærkningsanordninger, f.eks. træstrøer, til at øge den stablede mængde, men disse skal anbringes uden for foringen.6.6.4.4.8. Hvis en storemballage er beregnet til stabling, skal den bærende flade være udformet således, at belastningen fordeles sikkert.6.6.4.5. Særlige krav for storemballager af træ>TABELPOSITION>6.6.4.5.1. De anvendte materialers styrke og udførelsen skal svare til storemballagens kapacitet og formål.6.6.4.5.2. Det anvendte naturtræ skal være vellagret, tilstrækkeligt tørt og uden fejl, der kan svække dele af storemballagen betydeligt. Hver del af storemballagen skal være skåret i ét stykke eller fremstillet på tilsvarende måde. En del svarer til en del skåret i ét stykke, såfremt den er limet sammen på en af følgende måder: "Lindermann-samling" (svalehale-forbindelse), samling med fjer og not, overfalsning, sammenfalsning eller plansamling med mindst to bølgesømme af metal ved hver samling eller andre mindst lige så effektive metoder.6.6.4.5.3. Krydsfiner, der anvendes til storemballager, skal have mindst tre lag. De skal være vellagret, skrællet, afskåret eller afsavet, tilstrækkeligt tør og uden fejl, der kan svække storemballagen betydeligt. Alle lag skal være limet sammen ved hjælp af et vandfast klæbemiddel. Storemballagen kan være fremstillet af krydsfiner kombineret med andre egnede materialer.6.6.4.5.4. Storemballager af fiberplade, spånplade og lign. skal være af vandfast presset træ som f.eks. træfiberplade, spånplade eller andre egnede typer.6.6.4.5.5. Storemballager skal være sømmet fast til eller på anden måde fastgjort til hjørnestolper eller ender eller være samlet ved hjælp af andre lige så egnede anordninger.6.6.4.5.6. En pallesokkel, der indgår i en storemballage, eller en aftagelig palle skal kunne håndteres mekanisk, når storemballagen er fyldt til den maksimalt tilladte bruttovægt.6.6.4.5.7. Pallen eller pallesoklen skal være udformet på en sådan måde, at kontakt med eventuelle fremspring i bunden af storemballagen, som kan forårsage skade ved håndtering, undgås.6.6.4.5.8. Korpus skal fastgøres til en eventuel aftagelig palle for at sikre stabilitet under håndtering og transport. Hvis der benyttes en aftagelig palle, må der ikke være skarpe fremspring på dens overflade, som kan beskadige storemballagen.6.6.4.5.9. Der kan benyttes forstærkningsanordninger, f.eks. træstrøer, til at øge den stablede mængde, men disse skal anbringes uden for foringen.6.6.4.5.10. Hvis en storemballage er beregnet til stabling, skal den bærende flade være udformet således, at belastningen fordeles sikkert.6.6.5. Krav vedrørende prøvning af storemballager6.6.5.1. Prøvningens udførelse og hyppighed6.6.5.1.1. Hver storemballages konstruktionstype skal prøves i henhold til underafsnit 6.6.5.3 i overensstemmelse med de af den kompetente myndighed fastlagte og godkendte procedurer.6.6.5.1.2. Prøvning af hver storemballages konstruktionstype skal udføres med tilfredsstillende resultat, før emballagen tages i brug. En storemballagens konstruktionstype er defineret ved parametrene konstruktion, størrelse, materiale, tykkelse, udførelse og emballering, men kan omfatte forskellige former for overfladebehandling. Den inkluderer også storemballager, som kun afviger fra konstruktionstypen ved at have en mindre konstruktionshøjde.6.6.5.1.3. Prøvningen skal gentages på produktionsprøver med mellemrum fastsat af den kompetente myndighed. Med hensyn til prøvning af storemballager af pap anses klargøring, der foretages i det omgivende miljø, som svarende til bestemmelserne i punkt 6.6.5.2.3.6.6.5.1.4. Prøvningen skal også gentages efter eventuelle ændringer i storemballagens konstruktion, materiale eller udførelse.6.6.5.1.5. Den kompetente myndighed kan tillade selektiv prøvning af storemballager, som kun afviger i ringe grad fra en prøvet type, f.eks. storemballager, hvor den indvendige emballage er mindre eller har en lavere nettovægt, og storemballager, som har lidt mindre udvendige mål.6.6.5.1.6. Såfremt en storemballage er prøvet med tilfredsstillende resultat sammen med forskellige typer indvendig emballage, kan storemballagen tillige samemballere forskellige indvendige emballager. Følgende variationer i indvendige emballager er endvidere tilladt uden yderligere prøvning af emballagen, forudsat at en tilsvarende ydeevne opretholdes:a) Indvendige emballager af tilsvarende eller mindre størrelse kan anvendes under følgende betingelser:i) de indvendige emballager har en konstruktion, som svarer til de prøvede indvendige emballagers (f.eks. form - rund, rektangulær osv.),ii) de indvendige emballagers konstruktionsmateriale (glas, plast, metal osv.) kan modstå slag og stød og belastning ved stabling i mindst samme grad som den oprindeligt prøvede indvendige emballage,iii) de indvendige emballager har samme eller mindre åbninger, og lukkeanordningen er af tilsvarende type (f.eks. skruehætte, friktionslåg osv.),iv) der anvendes tilstrækkeligt ekstra stødabsorberende materiale til at udfylde den overskydende plads og til at hindre de indvendige emballager i at bevæge sig væsentligt, ogv) de indvendige emballager er anbragt inden i storemballagerne på samme måde som i det prøvede kolli.b) Der kan anvendes et mindre antal af de prøvede indvendige emballager eller alternative former for indvendige emballager som beskrevet i a) ovenfor, såfremt der anvendes tilstrækkeligt stødabsorberende materiale til at udfylde den overskydende plads og til at hindre de indvendige emballager i at bevæge sig væsentligt.6.6.5.1.7. Den kompetente myndighed kan til enhver tid forlange dokumentation ved prøvning i overensstemmelse med dette afsnit for, at serieproducerede storemballager opfylder kravene i forbindelse med konstruktionstypeprøvning.6.6.5.1.8. Et prøveemne kan gennemgå flere prøver, såfremt prøvningsresultaternes gyldighed ikke påvirkes heraf og med godkendelse fra den kompetente myndighed.6.6.5.2. Klargøring med henblik på prøvning6.6.5.2.1. Prøvningen skal udføres på storemballager, herunder indvendige emballager eller genstande, der er klargjort som til transport. Indvendige emballager skal fyldes til mindst 98 % af den maksimale kapacitet for væsker og 95 % for faste stoffer. For storemballager, hvor de indvendige emballager er konstrueret til transport af væsker og faste stoffer, skal der udføres særskilt prøvning med indhold af såvel væske som fast stof. De stoffer i de indvendige emballager eller de genstande, som skal transporteres i storemballagerne, kan erstattes af andre stoffer eller genstande, medmindre prøvningsresultaterne herved bliver fordrejede. Når der anvendes andre indvendige emballager eller genstande, skal disse have samme fysiske egenskaber (vægt osv.) som de indvendige materialer eller genstande, der skal transporteres. Det er tilladt at bruge additiver, f.eks. sække med blyhagl, for at opnå den nødvendige samlede kollivægt, blot de placeres således, at prøvningsresultaterne ikke påvirkes heraf.6.6.5.2.2. Storemballager af plast og storemballager, som indeholder indvendige emballager af plast - bortset fra sække, der er beregnet til at indeholde faste stoffer eller genstande - skal gennemgå faldprøvning, når prøveemnets og dets indholds temperatur er nedsat til - 18 °C eller derunder. Denne konditionering kan undlades, såfremt de pågældende materialer har tilstrækkelig duktilitet og trækbrudstyrke ved lave temperaturer. Når prøveemner klargøres på denne måde, kan den i punkt 6.6.5.2.3 beskrevne konditionering undlades. De væsker, der anvendes til prøvningen, skal holdes flydende, om nødvendigt ved tilsætning af antifrostmidler.6.6.5.2.3. Storemballager af pap skal konditioneres i mindst 24 timer i et miljø med kontrolleret temperatur og relativ luftfugtighed (rf). Der skal vælges en af tre muligheder.Den foretrukne mulighed er 23 °C ± 2 °C og 50 % ± 2 % rf. De to andre muligheder er 20 °C ± 2 °C og 65 % ± 2 % rf eller 27 °C ± 2 °C og 65 % ± 2 % rf.ANM.:Gennemsnitsværdierne skal ligge inden for disse grænser. Korttidsvariationer og måleunøjagtigheder kan medføre individuelle målinger, der varierer med op til ± 5 % relativ fugtighed uden væsentlig forringelse af prøvernes reproducerbarhed.6.6.5.3. Prøvningskrav6.6.5.3.1. Løfteprøve fra bunden6.6.5.3.1.1. AnvendelsesområdeAlle typer storemballage, der er forsynet med anordninger til løft fra bunden, som konstruktionstypeprøve.6.6.5.3.1.2. Klargøring af storemballagen med henblik på prøvningStoremballagen skal fyldes til 1,25 gange den maksimalt tilladte bruttovægt, idet belastningen fordeles jævnt.6.6.5.3.1.3. PrøvningsmetodeStoremballagen skal hæves og sænkes to gange med en gaffeltruck med gaflerne placeret centralt og således, at de spænder over tre fjerdedele af den side, på hvilken de indføres (medmindre indføringspunkterne er faste). Gaflerne skal føres tre fjerdedele frem i indføringsretningen. Prøvningen gentages fra alle mulige indføringsretninger.6.6.5.3.1.4. Kriterier for godkendt prøveDer må ikke opstå varig deformation, der kan påvirke storemballagens sikkerhed under transport, og den må ikke blive utæt.6.6.5.3.2. Løfteprøve fra toppen6.6.5.3.2.1. AnvendelsesområdeAlle typer storemballage, der er forsynet med anordninger til løft fra toppen, som konstruktionstypeprøve.6.6.5.3.2.2. Klargøring af storemballagen med henblik på prøvningStoremballagen skal fyldes til to gange den maksimalt tilladte bruttovægt.6.6.5.3.2.3. PrøvningsmetodeStoremballagen skal løftes på den måde, hvortil den er beregnet, indtil den er fri af gulvet, og holdes i denne stilling i 5 minutter.6.6.5.3.2.4. Kriterier for godkendt prøveDer må ikke opstå varig deformation, der kan påvirke storemballagens sikkerhed under transport, og den må ikke blive utæt.6.6.5.3.3. Stablingsprøve6.6.5.3.3.1. AnvendelsesområdeAlle typer storemballage, der er beregnet til stabling, som konstruktionstypeprøve.6.6.5.3.3.2. Klargøring af storemballagen med henblik på prøvningStoremballagen skal fyldes til den maksimalt tilladte bruttovægt.6.6.5.3.3.3. PrøvningsmetodeStoremballagen skal placeres på bunden på et plant, hårdt underlag og underkastes en ensartet fordelt overlejret prøvningsbelastning (se punkt 6.6.5.3.3.4) i mindst 5 minutter, storemballager af træ, pap og plast dog i 24 timer.6.6.5.3.3.4. Beregning af den overlejrede prøvningsbelastningDen belastning, der skal placeres på storemballagen, skal svare til 1,8 gange den samlede maksimalt tilladte bruttovægt for det antal tilsvarende storemballager, der må stables oven på storemballagen under transport.6.6.5.3.3.5. Kriterier for godkendt prøveDer må ikke opstå varig deformation, der kan påvirke storemballagens sikkerhed under transport, og den må ikke blive utæt.6.6.5.3.4. Faldprøve6.6.5.3.4.1. AnvendelsesområdeAlle typer storemballage, som konstruktionstypeprøve.6.6.5.3.4.2. Klargøring af storemballagen med henblik på prøvningStoremballagen skal fyldes i overensstemmelse med punkt 6.6.5.2.1.6.6.5.3.4.3. PrøvningsmetodeStoremballagen skal falde på et stift, uelastisk, plant, glat og vandret underlag på en sådan måde, at anstødsfladen rammes af den del af storemballagens bund, der anses for den svageste.6.6.5.3.4.4. Faldhøjde>TABELPOSITION>ANM.:Storemballager til stoffer og genstande hørende til klasse 1, selvnedbrydende stoffer hørende til klasse 4.1 og organiske peroxider hørende til klasse 5.2 skal prøves på niveauet for emballagegruppe II.6.6.5.3.4.5. Kriterier for godkendt prøve6.6.5.3.4.5.1. Storemballagen må ikke udvise skader, som kan påvirke sikkerheden under transport. Der må ikke ske udslip af det påfyldte stof fra indvendige emballager eller genstande.6.6.5.3.4.5.2. Der må ikke opstå brud på storemballager til genstande hørende til klasse 1, således at der kan løbe løse eksplosive stoffer eller genstande ud fra storemballagerne.6.6.5.3.4.5.3. Når en storemballage underkastes en faldprøve, består prøveemnet prøven, hvis intet af indholdet er løbet ud, selv hvis lukkeanordningen ikke længere er støvtæt.6.6.5.4. Attestering og prøvningsrapport6.6.5.4.1. For hver konstruktionstype for storemballager skal der udstedes en attest og et mærke (i henhold til afsnit 6.6.3), der bekræfter, at konstruktionstypen og dens udstyr opfylder prøvningskravene.6.6.5.4.2. Der skal udarbejdes en prøvningsrapport, der mindst indeholder følgende oplysninger, og som skal være tilgængelig for brugerne af storemballagen:1. Prøvningsorganets navn og adresse.2. Ansøgerens navn og adresse (hvor dette er relevant).3. Entydig identifikation af prøvningsrapporten.4. Rapportens dato.5. Fabrikanten af storemballagen.6. Beskrivelse af storemballagens konstruktionstype (f.eks. mål, materiale, lukkeanordninger, tykkelse osv.) og/eller fotos.7. Maksimal kapacitet/ maksimal tilladt bruttovægt.8. Enkeltheder om prøvningens indhold, f.eks. type og beskrivelse af de anvendte indvendige emballager eller genstande.9. Beskrivelse af prøvningerne og deres resultat.10. Rapporten skal underskrives med angivelse af underskriverens navn og stilling6.6.5.4.3. Prøvningsrapporten skal indeholde en erklæring om, at storemballagen, klargjort som til transport, er prøvet i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i dette kapitel, og at brugen af andre emballeringsmetoder eller komponenter kan gøre den ugyldig. En genpart af prøvningsrapporten skal være til rådighed for den kompetente myndighed.KAPITEL 6.7Bestemmelser for konstruktion, fremstilling, kontrol og prøvning af UN-tankeANM.:For tankvogne, aftagelige tanke, tankcontainere og tankveksellad med råtanke fremstillet af metalliske materialer og batterivogne og multielement gascontainere (MEGC'er), se kapitel 6.8; for tanke fremstillet af fiberforstærket plast, se kapitel 6.9.6.7.1. Anvendelsesområde og generelle bestemmelser6.7.1.1. Bestemmelserne i dette kapitel gælder for UN-tanke, der er beregnet til transport af farligt gods i klasse 2, 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1, 6.2, 7, 8 og 9 med alle transportmidler. I tillæg til bestemmelserne i dette kapitel skal, med mindre andet er specificeret, de relevante bestemmelser i "International Convention for Safe Containers" (CSC) 1972, med ændringer, være opfyldt af enhver multimodal UN-tank, der svarer til definitionen "container" i denne konvention. Tilsvarende bestemmelser gælder for off-shore UN-tanke, der håndteres på åbent hav.6.7.1.2. anerkendelse af videnskabelige og teknologiske fremskridt kan de tekniske bestemmelser i dette kapitel erstattes af alternative ordninger. Disse alternative ordninger skal bidrage til et sikkerhedsniveau, der ikke er mindre end bestemmelserne i dette kapitel med hensyn til foreneligheden af de transporterede stoffer og UN-tankens evne til at modstå stød, forholdene ved læsning og brand. De alternative ordninger for UN-tanke skal til international transport være godkendt af den pågældende kompetente myndighed.6.7.1.3. Når et stof ikke er tilskrevet en bestemmelse for UN-tanke (T1 til T 23, T50 eller T75) i kolonne (10) i tabel A i kapitel 3.2, kan den kompetente myndighed i oprindelseslandet udstede en midlertidig godkendelse til transporten. Godkendelsen skal være inkluderet i dokumentationen for forsendelsen og skal mindst indeholde de oplysninger, der normalt er foreskrevet i bestemmelser for UN-tanke og de betingelser, der gælder, når stoffet skal transporteres.6.7.2. Bestemmelser for konstruktion, fremstilling, kontrol og prøvning af UN-tanke, der er beregnet til transport af stoffer i klasse 3 til 9.6.7.2.1. DefinitionerI dette afsnit betyder:UN-tank: En multimodal tank med en kapacitet på mere end 450 liter, som anvendes til transport af stoffer i klasse 3 til 9. En UN-tank omfatter en råtank med betjeningsudstyr og støtteindretninger, der er nødvendig for transport af farlige stoffer. En UN-tank skal være i stand til at blive fyldt og tømt, uden at dens støtteindretninger fjernes. Den skal have stabiliserende dele udvendigt på tanken og skal kunne løftes i fyldt tilstand. Den skal primært være konstrueret til at blive lastet på et transportkøretøj eller et skib og skal være udstyret med skinner, beslag eller armatur for at muliggøre mekanisk håndtering. Tankvogne, ikke-metalliske tanke og mellemstore bulkcontainere (IBC'er) anses ikke for at være UN-tanke.Råtank: Den del af UN-tanken, der indeholder det stof, der skal transporteres (selve tanken), inklusive åbninger og deres lukkeanordninger, men ikke betjeningsudstyr eller udvendige støtteindretninger.Betjeningsudstyr: Måleinstrumenter og udstyr til fyldning, tømning, udluftning, sikkerhed, opvarmning, køling og isolering.Støtteindretninger: Anordninger til forstærkning, fastgørelse, beskyttelse og stabilisering anbragt udvendigt på råtanken.Højeste tilladte arbejdstryk (MAWP): Et tryk, som ikke må være lavere end det højeste af de følgende tryk målt i toppen af råtanken, når denne er i betjeningsposition:a) Det højeste effektive overtryk, som tillades i råtanken under fyldning eller tømning, ellerb) det højeste effektive overtryk, som råtanken er konstrueret til og som ikke er mindre end summen af:i) stoffets absolutte damptryk (i bar) ved 65 °C minus 1 bar, ogii) partialtrykket (i bar) for luft og andre gasser i ekspansionsrummet beregnet ved en maksimumtemperatur i ekspansionsrummet på 65 °C og væskeekspansion, som følge af en stigning i lastens gennemsnitstemperatur på tr - tf (tf = påfyldningstemperatur, normalt 15 °C; tr = lastens højeste gennemsnitstemperatur, 50 °C).Beregningstryk: Trykket, som skal anvendes i beregninger, og som kræves i en anerkendt trykbeholderstandard. Beregningstrykket må ikke være mindre end det højeste af de følgende tryk:a) det højeste effektive overtryk, som tillades i råtanken under fyldning eller tømning; ellerb) summen af:i) stoffets absolutte damptryk (i bar) ved 65 °C minus 1 bar,ii) partialtrykket (i bar) for luft og andre gasser i ekspansionsrummet beregnet ved en maksimumtemperatur i ekspansionsrummet på 65 °C og væskeekspansion, som følge af en stigning i lastens gennemsnitstemperatur på tr - tf (tf = påfyldningstemperatur, normalt 15 °C; tr = lastens højeste gennemsnitstemperatur, 50 °C), ogiii) et tryk beregnet på baggrund af de dynamiske kræfter, som specificeret i punkt 6.7.2.2.12, dog ikke mindre end 0,35 bar; ellerc) to tredjedele af det laveste prøvningstryk, som specificeret i den relevante bestemmelse for UN-tanke i punkt 4.2.4.2.6.Prøvningstryk: Det højeste overtryk i toppen af råtanken under den hydrauliske trykprøvning, som ikke må være mindre end 1,5 gange beregningstrykket. Det laveste prøvningstryk for UN-tanke, der er beregnet til transport af visse stoffer, er specificeret i den relevante bestemmelse for UN-tanke i punkt 4.2.4.2.6.Tæthedsprøvning: En prøvning, hvor tanken og tankens betjeningsudstyr ved hjælp af gas udsættes for et effektivt indre tryk, som ikke må være mindre end 25 % af højeste tilladte arbejdstryk.Største tilladte bruttovægt (MPGM): Summen af UN-tankens taravægt og den tungeste last, som tillades til transport;.Referencestål: Stål med en trækbrudstyrke på 370 N/mm2 og en brudforlængelse på 27 %.Konstruktionsstål: Stål med en garanteret mindste trækbrudstyrke på mellem 360 N/mm2 og 440 N/mm2 og en garanteret mindste brudforlængelse i overensstemmelse med punkt 6.7.2.3.3.3.Konstruktionstemperaturområdet: Temperaturen skal være i intervallet - 40 °C til 50 °C for stoffer, som transporteres ved omgivelsernes temperatur. For stoffer, som håndteres ved forhøjet temperatur, må konstruktionstemperaturen ikke være mindre end den højeste temperatur, stoffet har under fyldning, tømning eller transport. Det skal overvejes, om der skal stilles strengere krav til konstruktionstemperaturen for UN-tanke, der udsættes for ekstreme klimatiske forhold.6.7.2.2. Generelle bestemmelser for konstruktion og fremstilling6.7.2.2.1. Råtanke skal konstrueres og fremstilles i overensstemmelse med bestemmelserne i en trykbeholderstandard, som er anerkendt af den kompetente myndighed. Råtanke skal være fremstillet af metalliske materialer, der er egnet til bearbejdning. Materialerne skal i princippet være i overensstemmelse med nationale eller internationale materialestandarder. Til svejste råtanke må kun anvendes materialer, som beviseligt har gode svejsegenskaber. Svejsesømmene skal være af bedste håndværksmæssige udførelse og skal yde fuld sikkerhed. Råtanken skal, når det findes nødvendigt for fremstillingsprocessen eller materialerne, udsættes for egnet varmebehandling for at garantere en tilstrækkelig slagsejhed i svejsesømmene og de varmepåvirkede zoner. Ved valg af materiale skal der tages hensyn til konstruktionstemperaturområdet med hensyn til risiko for sprødbrud, revnedannelse som følge af spændingskorrosion samt modstand mod stød. Såfremt der anvendes finkornstål, må den garanterede værdi for flydespændingen ikke overstige 460 N/mm2, og den garanterede maksimumværdi for trækbrudstyrken ikke overstige 725 N/mm2 ifølge materialespecifikationen. Aluminium må kun anvendes som konstruktionsmateriale, når det er forskrevet i en særlig bestemmelse for UN-tanke for et specifikt stof i kolonne (11) i tabel A i kapitel 3.2, eller hvis den kompetente myndighed har godkendt det. Hvis aluminium er tilladt, skal det være isoleret, således at et væsentligt tab af de fysiske egenskaber forhindres, når det underkastes en varmebelastning på 110 kW/m2 i mindst 30 minutter. Isoleringen skal forblive effektiv ved alle temperaturer mindre end 649 °C og skal være omsluttet af et materiale med et smeltepunkt højere end 700 °C. Materiale anvendt til UN-tanke skal være egnet til det ydre miljø, hvori UN-tankene bliver transporteret.6.7.2.2.2. Råtanke, armatur og rørsystem på UN-tanke skal fremstilles af materialer, som er:a) i høj grad modstandsdygtige over for de stoffer, som skal transporteres,b) blevet tilstrækkelig passiviseret eller neutraliseret ved kemisk reaktion, ellerc) foret med et materiale, der er modstandsdygtigt over for korrosion, og som er direkte bundet til råtanken eller på tilsvarende måde fastgjort til råtanken.6.7.2.2.3. Pakninger skal fremstilles af materialer, som ikke bliver angrebet af stoffer, der skal transporteres i UN-tanken.6.7.2.2.4. Når råtanke er forsynet med en foring, skal denne være tilstrækkelig modstandsdygtig over for angreb af de transporterede stoffer og være homogen, ikke porøs, uden perforering, tilstrækkelig elastisk og forenelig med råtankens varmeudvidelsesegenskaber. Foringer på alle råtanke, tankarmatur og rørsystemer skal være sammenhængende og skal fortsætte rundt udvendigt på alle flanger. Når de ydre beslag er svejst på råtanken, skal foringen være sammenhængende gennem beslagene og rundt på udvendige flanger.6.7.2.2.5. Samlinger og søm i foringen skal fremstilles ved at smelte materialerne sammen eller med andre tilsvarende effektive metoder.6.7.2.2.6. Kontakt mellem forskellige metaller, som kan resultere i skader forårsaget af galvanisk reaktion, skal undgås.6.7.2.2.7. Materialerne i UN-tanke, herunder alle anordninger, pakninger, foringer og tilbehør, må ikke have en ugunstig påvirkning på de stoffer, der skal transporteres i UN-tanken.6.7.2.2.8. UN-tanke skal konstrueres og fremstilles med støtter for at sikre et forsvarligt fundament under transporten og med egnede løfte- og surringsanordninger.6.7.2.2.9. UN-tanke skal, uden tab af indholdet, konstrueres til at modstå mindst det indre tryk, som stammer fra indholdet og de statiske, dynamiske og termiske påvirkninger, der fremkommer under normale håndterings- og transportforhold. Det skal påvises, at der ved konstruktionen er taget hensyn til nedbrydningseffekter, som følge af gentagne påvirkninger gennem UN-tankens levetid.6.7.2.2.10. En råtank, som er udstyret med en vakuumventil, skal konstrueres, så den kan modstå et ydre tryk, som er mindst 0,21 bar højere end det indre tryk, uden at der opstår permanente deformationer. Vakuumventilen skal indstilles til at åbne ved tryk, der ikke må være lavere end minus (-) 0,21 bar, med mindre råtanken er konstrueret til et højere ydre overtryk. I dette tilfælde må åbningstrykket på vakuumventilen ikke være højere end det undertryk, som råtanken er konstrueret til. En råtank, som ikke er udstyret med en vakuumventil, skal konstrueres, så den kan modstå et ydre tryk på mere end 0,4 bar over det indre tryk, uden at der opstår permanente deformationer.6.7.2.2.11. Vakuumventiler, der anvendes på UN-tanke, som er beregnet til at transportere stoffer, der opfylder flammepunktskriterierne for klasse 3, inklusive stoffer, der transporteres ved forhøjet temperatur ved eller over deres flammepunkt, skal forhindre en direkte passage af flammer ind i råtanken, eller også skal UN-tanken være i stand til at modstå en indvendig eksplosion, som følge af at en flamme når ind i tanken, uden at der opstår en lækage.6.7.2.2.12. UN-tanke og deres fastgørelsesanordninger skal ved den største tilladte last kunne absorbere følgende statiske kræfter, når de optræder hver for sig:a) I kørselsretningen: to gange den største tilladte bruttovægt multipliceret med tyngdeaccelerationen (g)(63).b) Vandret, vinkelret på kørselsretningen: den største tilladte bruttovægt (hvis kørselsretningen ikke er entydig bestemt: to gange den største tilladte bruttovægt) multipliceret med tyngdeaccelerationen (g)(64).c) Lodret nedefra og opefter: den største tilladte bruttovægt multipliceret med tyngdeaccelerationen (g)(65).d) Lodret oppefra og nedefter: to gange den største tilladte bruttovægt (samlet belastning inklusiv effekten af tyngdekræften) multipliceret med tyngdeaccelerationen (g)(66).6.7.2.2.13. For hver af de nævnte kræfter i 6.7.2.2.12 skal der anvendes en sikkerhedsfaktor som følger:a) For metaller med en klart defineret flydegrænse er sikkerhedsfaktoren 1,5 i forhold til den garanterede flydespænding, ellerb) for metaller uden en fastsat flydegrænse er sikkerhedsfaktoren 1,5 i forhold til spændingen ved den garanterede 0,2 % blivende forlængelse, og for austenitstål: spændingen ved 1 % blivende forlængelse.6.7.2.2.14. Værdierne for flydespænding og spænding ved blivende forlængelse skal være værdier, der er i overensstemmelse med nationale eller internationale materialestandarder. Ved anvendelse af austenitisk stål kan de i materialestandarderne anførte minimumsværdier for flydespænding og spænding ved blivende forlængelse øges med op til 15 %, såfremt disse højere værdier er anført i kontrolbeviset. Såfremt der ikke eksisterer nogle materialestandarder for et aktuelt metal, skal værdien af flydespændingen eller spændingen ved blivende forlængelse godkendes af den kompetente myndighed.6.7.2.2.15. UN-tanke, der er beregnet til at transportere stoffer, som opfylder flammepunktskriteriet for klasse 3, inklusive stoffer, der transporteres ved forhøjet temperatur ved eller over deres flammepunkt, skal kunne jordes elektrisk. Der skal træffes foranstaltninger for at forhindre farlig elektrostatisk udladning.6.7.2.2.16. Når det for visse stoffer fremgår af bestemmelserne gældende for UN-tanke, der er anført i kapitel 3.2 tabel A kolonne (10) og beskrevet i punkt 4.2.4.2.6 eller i de særlige bestemmelser gældende for UN-tanke, der er anført i kapitel 3.2 tabel A kolonne (11) og beskrevet i underafsnit 4.2.4.3, skal UN-tankene være forsynet med en særlig beskyttelse, som kan være ekstra vægtykkelse eller et højere prøvningstryk, og hvor den ekstra vægtykkelse eller det højere prøvningstryk skal fastsættes på baggrund af den fare, der er forbundet med transporten af de pågældende stoffer.6.7.2.3. Konstruktionskriterier6.7.2.3.1. Råtanke skal have en konstruktion, hvor spændingerne kan analyseres matematisk eller eksperimentelt ved hjælp af spændingsmålinger, eller andre metoder, der er godkendt af den kompetente myndighed.6.7.2.3.2. Råtanke skal konstrueres og fremstilles til at modstå et hydraulisk prøvningstryk på ikke mindre end 1,5 gange konstruktionstrykket. Særlige krav fremgår for visse stoffer i de relevante bestemmelser gældende for UN-tanke, der er anført i kapitel 3.2 tabel A kolonne (10), og beskrevet i punkt 4.2.4.2.6 eller i de særlige bestemmelser gældende for UN-tanke, der er anført i kapitel 3.2 tabel A kolonne (11) og beskrevet i underafsnit 4.2.4.3. Opmærksomheden skal henledes på bestemmelserne vedrørende råtankens mindste vægtykkelse, som er beskrevet i punkterne 6.7.2.4.1-6.7.2.4.10.6.7.2.3.3. For metaller, der har en klart defineret flydegrænse eller er karakteriseret ved en garanteret blivende forlængelse (almindeligvis 0,2 % blivende forlængelse eller 1 % blivende forlængelse for austenitisk stål) skal den primære spænding σ (sigma) i råtanken ikke overskride den mindste værdi af 0,75 Re eller 0,50 Rm ved prøvningstrykket, hvor:Re= flydespændingen i N/mm2 eller spændingen ved 0,2 % blivende forlængelse, eller for austenitisk stål: spændingen ved 1 % blivende forlængelse.Rm= trækbrudstyrke i N/mm2.6.7.2.3.3.1. Værdierne af Re og Rm, der skal anvendes, skal være minimumsværdier, der er anført i overensstemmelse med nationale eller internationale materialestandarder. Ved anvendelse af austenitisk stål kan de i materialestandarderne anførte minimumsværdier af Re og Rm overskrides med op til 15 %, såfremt disse højere værdier er anført i kontrolbeviset. Såfremt der ikke eksisterer nogle materialestandarder for et aktuelt metal, skal værdien af Re og Rm godkendes af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne.6.7.2.3.3.2. Stål, der har et Re/Rm forhold, der overstiger 0,85, er ikke tilladt til fremstilling af svejste råtanke. Værdierne af Re og Rm, der skal anvendes til at bestemme dette forhold, skal være dem, der er anført i kontrolbeviset.6.7.2.3.3.3. Stål, der anvendes til fremstilling af råtanke, skal have en brudforlængelse i % svarende til mindst 10000/Rm, dog således, at brudforlængelsen ikke må være under 16 % for finkornstål og ikke under 20 % for andet stål. Aluminium og aluminiumlegeringer, der anvendes til fremstilling af råtanke, skal have en brudforlængelse i % svarende til mindst 10000/6Rm med et absolut minimum på 12 %.6.7.2.3.3.4. Når de faktiske værdier skal bestemmes for et materiale, skal man sørge for, at prøvestykker af metalpladen udtages vinkelret på valseretningen. Den varige brudforlængelse skal måles på prøvestykker med et rektangulært tværsnit i overensstemmelse med standarden ISO 6892:1988 og med en målelængde på 50 mm.6.7.2.4. Mindste vægtykkelse af råtanken6.7.2.4.1. Mindste vægtykkelse af råtanken skal være den største af tykkelserne baseret på:a) den mindste tykkelse bestemt i overensstemmelse med kravene i punkterne 6.7.2.4.2-6.7.2.4.10,b) den mindste tykkelse bestemt i overensstemmelse med den anerkendte trykbeholderstandard inklusive kravene i underafsnit 6.7.2.3, ogc) den mindste tykkelse, der er anført i de almindelige bestemmelser gældende for UN-tanke i kapitel 3.2 tabel A kolonne (10) og beskrevet i punkt 4.2.4.2.6 eller i de særlige bestemmelser gældende for UN-tanke, der er anført i kapitel 3.2 tabel A kolonne (11) og beskrevet i underafsnit 4.2.4.3.6.7.2.4.2. De cylindriske dele, enderne og mandehulsdækslerne på råtanke med en diameter på højst 1,80 m, skal have en tykkelse på mindst 5 mm, når råtanken er fremstillet af referencestål, eller en tilsvarende tykkelse, når den er fremstillet af et andet metal. For råtanke med en diameter større end 1,80 m skal tykkelsen være mindst 6 mm, når råtanken er fremstillet af referencestål, eller en tilsvarende tykkelse, når den er fremstillet af et andet metal, dog ikke for råtanke til transport af pulverformige eller granulerede stoffer i emballagegruppe II eller III, hvor den mindste tykkelse kan nedsættes til 5 mm, når råtanken er fremstillet af referencestål, eller en tilsvarende tykkelse, når den er fremstillet af et andet metal.6.7.2.4.3. Når råtanke er forsynet med yderligere beskyttelse mod beskadigelse, kan den kompetente myndighed tillade, at de foreskrevne minimumstykkelser for UN-tanke med et prøvningstryk mindre end 2,65 bar kan nedsættes i forhold til den anvendte beskyttelse. Minimumstykkelsen for råtanke med en diameter på højst 1,80 m er dog 3 mm, når råtanken er fremstillet af referencestål, eller en tilsvarende tykkelse, når den er fremstillet af et andet metal. For råtanke med en diameter større end 1,80 m må tykkelsen ikke være mindre end 4 mm, når råtanken er fremstillet af referencestål, eller en tilsvarende tykkelse, når den er fremstillet af et andet metal.6.7.2.4.4. De cylindriske dele, enderne og mandehulsdækslerne på alle råtanke skal have en tykkelse på mindst 3 mm uanset hvilket materiale, de er fremstillet af.6.7.2.4.5. En yderligere beskyttelse som omtalt i punkt 6.7.2.4.3 kan være i form af en ydre konstruktionsbeskyttelse som i en "sandwichkonstruktion", hvor beklædningen er fastgjort til råtanken, en dobbeltvægskonstruktion eller en konstruktion, hvor råtanken understøttes af et komplet skelet med langsgående og tværgående støtteelementer.6.7.2.4.6. I punkt 6.7.2.4.2 angives vægtykkelsen i referencestål. Den tilsvarende vægtykkelse for råtanke fremstillet af et andet metal kan beregnes ud fra følgende formel:>PIC FILE= "L_2004121DA.078601.TIF">hvore1= Den foreskrevne tilsvarende vægtykkelse (i mm) for det metal, der skal anvendes;eo= Den foreskrevne minimumsvægtykkelse (i mm) for referencestålet, som anført i de relevante bestemmelser gældende for UN-tanke, der er anført i kapitel 3.2 tabel A kolonne (10) og beskrevet i punkt 4.2.4.2.6 eller som anført i de særlige bestemmelser gældende for UN-tanke, der er anført i kolonne (11) i tabel A i kapitel 3.2 og beskrevet i underafsnit 4.2.4.3;Rm1= Den garanterede minimums-trækbrudstyrke (i N/mm2) for det metal, der skal anvendes (se punkt 6.7.2.3.3);A1= Den garanterede minimums-brudforlængelse (i %) for det metal, der skal anvendes, i henhold til nationale eller internationale standarder.6.7.2.4.7. Det skal bemærkes, at når der i bestemmelserne gældende for UN-tanke i punkt 4.2.4.2.6 er anført minimumsvægtykkelser på 8 mm, 10 mm eller 12 mm, er disse vægtykkelser baseret på referencestålets egenskaber og en tankdiameter på 1,80 m. Såfremt der anvendes et andet metal end konstruktionsstål (se underafsnit 6.7.2.1), eller råtanken har en diameter større end 1,80 m, skal tykkelsen beregnes ud fra følgende formel:>PIC FILE= "L_2004121DA.078602.TIF">hvor:e1= Den foreskrevne tilsvarende vægtykkelse (i mm) for det metal, der skal anvendes;eo= Den foreskrevne minimumsvægtykkelse (i mm) for referencestålet, som anført i de relevante bestemmelser gældende for UN-tanke, der er anført i kapitel 3.2 tabel A kolonne (10) og beskrevet i punkt 4.2.4.2.6 eller som anført i de særlige bestemmelser gældende for UN-tanke, der er anført i kolonne (11) i tabel A i kapitel 3.2 og beskrevet i underafsnit 4.2.4.3;d1= råtankens diameter (m), dog ikke mindre end 1,80 m;Rm1= Den garanterede minimums-trækbrudstyrke (i N/mm2) for det metal, der skal anvendes (se punkt 6.7.2.3.3);A1= Den garanterede minimums-brudforlængelse (i %) for det metal, der skal anvendes, i henhold til nationale eller internationale standarder.6.7.2.4.8. Vægtykkelsen må under ingen omstændigheder være mindre end det, som er anført i punkterne 6.7.2.4.2, 6.7.2.4.3 og 6.7.2.4.4. Alle råtankens dele skal have en minimumstykkelse som beskrevet i punkterne 6.7.2.4.2-6.7.2.4.4. Disse vægtykkelser er eksklusive eventuelle korrosionstillæg.6.7.2.4.9. Beregning ved hjælp af formlen i punkt 6.7.2.4.6 er ikke nødvendig, når der anvendes konstruktionsstål (se underafsnit 6.7.2.1) til fremstilling.6.7.2.4.10. Der må ikke forekomme pludselige ændringer i pladetykkelsen i samlingen, hvor den cylindriske del og enderne mødes.6.7.2.5. Betjeningsudstyr6.7.2.5.1. Betjeningsudstyr skal være anbragt således, at det er beskyttet mod at blive revet løs eller beskadiget under håndtering og transport. Når forbindelsen mellem rammen og råtanken tillader en relativ bevægelse imellem undergrupper af komponenter, skal udstyret være fastgjort således, at det kan modstå sådanne bevægelser uden at beskadige væsentlige dele. De ydre tømningsanordninger (rørfatninger, lukkeanordninger), den indre stopventil og dens sæde skal være beskyttet mod at blive revet løs af ydre påvirkninger (f.eks. ved anvendelse af forskydningsdele). Fyldnings- og tømningsanordninger (inklusive flanger og skruepropper) og alle beskyttelseshætter skal kunne sikres mod utilsigtet åbning.6.7.2.5.2. Alle åbninger i råtanken, der er beregnet til fyldning eller tømning af UN-tanken, skal være monteret med en manuel betjent stopventil, der er anbragt så tæt ved råtanken, som praktisk muligt. Andre åbninger, med undtagelse af udluftnings- og trykaflastningsanordninger, skal være udstyret med stopventil eller en anden egnet lukkeanordning, der er så tæt ved råtanken som praktisk muligt.6.7.2.5.3. Alle UN-tanke skal være monteret med et mandehul eller en anden inspektionsåbning af en passende størrelse, der gør det muligt at inspicere råtanken indvendigt og giver tilstrækkelig adgang til vedligeholdelse og reparation af råtankens indre. UN-tanke, der er opdelt i flere rum, skal for hvert rum have et mandehul eller en anden inspektionsåbning med en passende størrelse.6.7.2.5.4. Så vidt det er praktisk muligt, skal udvendige anordninger monteres sammen. Anordninger, der er placeret i toppen af isolerede UN-tanke, skal være omsluttet af et opsamlingsreservoir til spild med et passende afløb.6.7.2.5.5. Alle tilslutninger til en UN-tank skal være markeret tydeligt for at indikere deres funktion.6.7.2.5.6. Alle stopventiler eller andre lukkeanordninger skal være konstrueret og fremstillet til et tryk på ikke mindre end råtankens højeste tilladte arbejdstryk, under hensyntagen til de forventede temperaturer under transporten. Alle stopventiler med skruespindler skal lukkes ved at dreje håndtaget med uret. På andre stopventiler skal positionen (åben og lukket) og lukkeretningen fremgå utvetydigt. Alle stopventiler skal være konstrueret til at forhindre utilsigtet åbning.6.7.2.5.7. Ingen bevægelige dele såsom dæksler, lukkekomponenter mv. må laves af ubeskyttet korroderbart stål, når disse kan komme i friktions- eller slagkontakt med UN-tanke, der er fremstillet af aluminium, og der er beregnet til at transportere stoffer, som opfylder flammepunktskriteriet for klasse 3 inklusive stoffer, der transporteres ved forhøjet temperatur ved eller over deres flammepunkt.6.7.2.5.8. Rør skal være konstrueret, fremstillet og installeret således, at beskadigelse på grund af termisk udvidelse og sammentrækning, mekaniske rystelser og vibrationer undgås. Alle rør skal fremstilles af et egnet metallisk materiale. Der skal, hvor det er muligt, anvendes svejste rørsamlinger.6.7.2.5.9. Samlinger af kobberrør skal være hårdt loddede eller have et tilsvarende kraftigt samlestykke af metal. Smeltepunktet for hårdt loddede materialer skal mindst være 525 °C. Samlingerne må ikke mindske rørenes styrke, f.eks. ved gevindskæring.6.7.2.5.10. Sprængningstrykket for alle rør og rørdele må ikke være mindre end fire gange råtankens højeste tilladte arbejdstryk eller fire gange det tryk, som disse er udsat for under drift af pumpe eller anden anordning (undtagen trykaflastningsanordninger).6.7.2.5.11. Der skal anvendes strækbart metal til fremstilling af ventiler og tilbehør.6.7.2.6. Bundåbninger6.7.2.6.1. Visse stoffer må ikke transporteres i UN-tanke med bundåbninger. Når det af de relevante tankanvisninger, der er anført i kapitel 3.2 tabel A kolonne (10) og beskrevet i punkt 4.2.4.2.6, fremgår, at bundåbninger ikke er tilladte, må der ikke, når råtanken er fyldt til største tilladte fyldningsgrad, være åbninger under væskens niveau. Såfremt en eksisterende åbning er lukket, skal lukningen fuldendes ved at svejse en plade på råtanken både indvendigt og udvendigt.6.7.2.6.2. Bundtømningsudløbet for UN-tanke, hvori der transporteres visse faste stoffer, krystalliserbare eller højviskøse stoffer, skal være udstyret med mindst to lukkeanordninger, der er monteret i serie, og som er gensidigt uafhængige. Konstruktionen af udstyret skal være tilfredsstillende for den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne og skal inkludere:a) En ydre stopventil monteret så tæt ved råtanken som praktisk muligt, ogb) En vandtæt lukkeanordning i enden af tømningsanordningen, som kan være en boltet blindflange eller en skrueprop.6.7.2.6.3. Alle bundtømningsudløb med undtagelse af dem, der er beskrevet i punkt 6.7.2.6.2, skal være udstyret med tre lukkeanordninger, der er monteret i serie, og som er gensidigt uafhængige. Konstruktionen af udstyret skal være anerkendt af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne og skal inkludere:a) En selvlukkende indvendig stopventil, som er en stopventil inden i råtanken eller inden i en svejst flange eller dens ledsagende flange, således at:i) kontrolanordningen til betjening af ventilen er konstrueret således, at enhver uønsket åbning forårsaget pga. stød eller anden uagtsom handling forhindres,ii) ventilen kan betjenes ovenfra eller nedenfra,iii) ventilens indstilling (åben eller lukket) skal kunne ses fra jorden, hvor dette er muligt,iv) det skal være muligt at lukke ventilen fra et tilgængeligt sted på UN-tanken, som er fjernt fra selve ventilen. Dette gælder ikke for UN-tanke med en kapacitet på højst 1000 liter, ogv) ventilen skal på trods af en skade på den ydre anordning, der betjener ventilen, fortsat være effektiv.b) En ydre stopventil monteret så tæt ved råtanken som praktisk muligt.c) En vandtæt lukkeanordning i enden af tømningsanordningen, som kan være en boltet blindflange eller en skrueprop.6.7.2.6.4. På råtanke med indvendig foring kan den indvendige stopventil, der er påkrævet i henhold til punkt 6.7.2.6.3 a), erstattes af en tilsvarende ydre stopventil. Fabrikanten skal opfylde de krav, der stilles af den kompetent myndighed eller et organ udpeget af denne.6.7.2.7. Sikkerhedsanordninger6.7.2.7.1. Alle UN-tanke skal være udstyret med mindst én trykaflastningsanordning. Alle trykaflastningsanordninger skal være konstrueret, fremstillet og markeret på en måde, der er anerkendt af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne.6.7.2.8. Trykaflastningsanordninger6.7.2.8.1. Alle UN-tanke med en kapacitet på mindst 1900 liter og hvert uafhængigt rum i en UN-tank med samme kapacitet, skal være udstyret med en eller flere trykaflastningsanordninger af den fjederbelastede type og kan derudover have en sprængskive eller en smeltesikring parallelt med den fjederbelastede anordning, medmindre det i den pågældende tankanvisning i punkt 4.2.4.2.6 er anført, at det ikke er tilladt med henvisning til punkt 6.7.2.8.3. Trykaflastningsanordningerne skal have en tilstrækkelig kapacitet til at forhindre brud på råtanken forårsaget af overtryk eller vakuum, som kan være et resultat af fyldning, tømning eller opvarmning af indholdet.6.7.2.8.2. Trykaflastningsanordninger skal være konstrueret til at forhindre, at fremmede stoffer trænger ind i råtanken, at væske trænger ud, eller at der udvikles et farligt overtryk i tanken.6.7.2.8.3. Når det for visse stoffer er påkrævet i de pågældende tankanvisninger, der er anført i kapitel 3.2 tabel A kolonne (10) og beskrevet i punkt 4.2.4.2.6, skal UN-tanke have en trykaflastningsanordning, der er godkendt af den kompetente myndighed. Aflastningsanordningen skal bestå af en fjederbelastet trykaflastningsanordning, foran hvilken der er monteret en sprængskive, medmindre det er en UN-tank beregnet til transport af bestemt gods og udstyret med en godkendt aflastningsanordning, der er fremstillet af materiale, der er foreneligt med lasten. Når en sprængskive indsættes i serie med den påkrævede aflastningsanordning, skal rummet mellem sprængskiven og aflastningsanordningen udstyres med en trykmåler eller et andet anvendeligt kontrolinstrument, der detekterer brud på skiven, små huller eller lækage, som kan forårsage en fejlfunktion af trykaflastningssystemet. Sprængskiven skal sprænge ved et nominelt tryk, som er 10 % over trykaflastningsanordningens åbningstryk.6.7.2.8.4. Alle UN-tanke med en kapacitet mindre end 1900 liter skal være udstyret med en trykaflastningsanordning, som kan være en sprængskive, når denne skive efterkommer kravene i punkt 6.7.2.11.1. Såfremt der ikke anvendes en fjederbelastet trykaflastningsanordning, skal sprængskiven indstilles til at sprænge ved et nominelt tryk lig prøvningstrykket.6.7.2.8.5. Når råtanken er udstyret med trykaflastning, skal indløbslinjen være udstyret med en passende trykaflastningsanordning, som åbner sig ved et tryk, der ikke er højere end råtankens højeste tilladte arbejdstryk, og en stopventil placeret så tæt ved råtanken som praktisk muligt.6.7.2.9. Indstillinger af trykaflastningsanordninger6.7.2.9.1. Det skal bemærkes, at trykaflastningsanordninger kun må åbne sig i forbindelse med, at temperaturen stiger kraftigt, da råtanken ikke skal udsættes for uacceptable trykvariationer under normale transport forhold (se punkt 6.7.2.12.2).6.7.2.9.2. Den påkrævede trykaflastningsanordning skal indstilles til at åbne ved et nominelt tryk på fem sjettedele af prøvningstrykket for råtanke med et prøvningstryk på ikke højere end 4,5 bar og 110 % af to tredjedele af prøvningstrykket for råtanke med et prøvningstryk over 4,5 bar. Efter åbning skal anordningen lukke ved et tryk, der ikke er mere end 10 % anvendelse af vakuumventiler eller en kombination af trykaflastningsanordninger og vakuumventiler.6.7.2.10. Smeltesikring6.7.2.10.1. Smeltesikringer skal virke ved en temperatur mellem 110 °C og 149 °C under forudsætning af, at trykket i råtanken ved smeltetemperaturen ikke bliver højere end prøvningstrykket. De skal placeres i toppen af råtanken med deres indløb ind i gasfasen, og de må under ingen omstændigheder afskærmes fra udvendig varmepåvirkning. Smeltesikringer må ikke benyttes på UN-tanke med et prøvningstryk, der overstiger 2,65 bar. Smeltesikringer, der er monteret på UN-tanke, der er beregnet til at transportere stoffer, som transporteres ved forhøjet temperatur, skal konstrueres til at virke ved en temperatur højere end den højeste temperatur, der vil forkomme under transporten, og konstruktionen skal være anerkendt af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne.6.7.2.11. Sprængskiver6.7.2.11.1. Med mindre andet er angivet i punkt 6.7.2.8.3, skal sprængskiver indstilles til at sprænge ved et nominelt tryk, som i hele konstruktionstemperaturområdet er lig med prøvningstrykket. Såfremt der anvendes sprængskiver, skal bestemmelserne i punkterne 6.7.2.5.1 og 6.7.2.8.3 særlig iagttages.6.7.2.11.2. Sprængskiver skal tilpasses det undertryk, som kan opstå i UN-tanken.6.7.2.12. Trykaflastningsanordningers kapacitet6.7.2.12.1. Den fjederbelastede trykaflastningsanordning, der er påkrævet i henhold til punkt 6.7.2.8.1, skal mindst have et gennemstrømningsareal, som tilsvarer en åbning med en diameter på 31,75 mm. Vakuumventiler skal, når de anvendes, have et gennemstrømningsareal, der ikke er mindre end 284 mm2.6.7.2.12.2. Aflastninganordningers samlede kapacitet skal være tilstrækkelig til at begrænse trykket i råtanken til 20 % over trykbegrænsningsanordningernes åbningstryk, hvis UN-tanken skulle blive fuldstændig omgivet af flammer. Trykaflastningsanordninger beregnet til nødsituationer kan anvendes til at opnå den fulde kapacitet. Disse anordninger kan være smeltesikringer, fjederbelastede anordninger eller sprængskiver, eller en kombination af fjederbelastede anordninger og sprængskiver. Den totale påkrævede kapacitet af trykaflastningsanordningerne kan beregnes ved at anvende formlen i punkt 6.7.2.12.2.1 eller tabellen i punkt 6.7.2.12.2.3.6.7.2.12.2.1. Til beregning af den totale påkrævede kapacitet af trykaflastningsanordningerne, som skal være summen af de individuelle kapaciteter af alle bidragende anordninger, skal følgende formel anvendes:>PIC FILE= "L_2004121DA.078901.TIF">hvor:Q= mindste påkrævede udstrømningshastighed af luft (m3/s) ved standardbetingelser: 1 bar og 0 °C (273 K).F= er en koefficient med følgende værdi:F = 1, for uisolerede råtanke,F = U(649 - t)/13,6, for isolerede råtanke, dog aldrig mindre end 0,25, hvor:hvor:U= isoleringens varmegennemgangstal ved 38 °C (kWm-2 K-1).t= den aktuelle temperatur af stoffet under fyldning (°C); hvis denne temperatur er ukendt: lad t = 15 °C.Ovenstående værdi af F for isolerede råtanke kan benyttes under forudsætning af, at isoleringen er i overensstemmelse med 6.7.2.12.2.4.A= det totale udvendige areal af råtanken (m2).Z= gaskompressibilitetsfaktoren under akkumuleringsbetingelser; hvis denne faktor er ukendt: lad Z = 1,0.T= den absolutte temperatur i Kelvin (°C + 273) over trykaflastningsanordningen under akkumuleringsbetingelser.L= væskens fordampningsvarme under akkumuleringsbetingelser (kJ/kg).M= gasudladningens molekylvægt.C= en konstant, som er afledt af en af de følgende formler, som en funktion af k, som er forholdet mellem de specifikke varmefylder:>PIC FILE= "L_2004121DA.079001.TIF">hvor:Cp er varmefylden ved konstant tryk, ogCv er varmefylden ved konstant volumen.hvis k  > 1:>PIC FILE= "L_2004121DA.079002.TIF">hvis k = 1 eller k er ukendt:>PIC FILE= "L_2004121DA.079003.TIF">hvor e er den matematiske konstant 2,7183.>TABELPOSITION>6.7.2.12.2.2. Som et alternativ til ovenstående formel, kan råtanke, der er konstrueret til at transportere væsker, have aflastningsanordninger, hvis størrelse er i overensstemmelse med tabellen i punkt 6.7.2.12.2.3. Denne tabel antager en isoleringsfaktor F = 1, og tabellen skal justeres tilsvarende, hvis råtanken er isoleret. De øvrige værdier, der er anvendt til beregningerne i denne tabel, er:M= 86,7L= 334,94 kJ/kgZ= 1T= 394 KC= 0,6076.7.2.12.2.3. Mindste påkrævede udstrømningshastighed, Q, i kubikmeter luft per sekund ved 1 bar og 0 °C (273 K):>TABELPOSITION>6.7.2.12.2.4. Isoleringssystemer, der anvendes med det formål at reducere udstrømningskapaciteten, skal være godkendt af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne. Isoleringssystemer, der er godkendt til dette formål, skal i alle tilfælde:a) forblive effektive ved alle temperaturer op til 649 °C, ogb) være omsluttet af et materiale med et smeltepunkt på 700 °C eller højere.6.7.2.13. Mærkning af trykaflastningsanordninger6.7.2.13.1. Alle trykaflastningsanordninger skal være tydeligt og permanent mærket med følgende:a) Trykket (i bar eller kPa) eller temperaturen (i °C), ved hvilket/hvilken anordningen er indstillet til at åbne.b) Den tilladelige tolerance for fjederbelastede anordningers åbningstryk.c) Referencetemperaturen, som tilsvarer sprængskivers nominelle tryk.d) Den tilladelige temperaturtolerance for smeltesikringer.e) Anordningens nominelle udstrømningskapacitet i kubikmeter luft per sekund (m3/s) under normalbetingelser.Når det er praktisk muligt, skal følgende information også vises:f) Fabrikantens navn og aktuelt katalognummer for trykaflastningsanordningen.6.7.2.13.2. Den nominelle udstrømningskapacitet, der er angivet på trykaflastningsanordningen, skal bestemmes i overensstemmelse med standarden ISO 4126-1:1991.6.7.2.14. Tilslutninger til trykaflastningsanordninger6.7.2.14.1. Tilslutninger til trykaflastningsanordninger skal være dimensioneret tilstrækkelig store, således at det er muligt for den påkrævede udstrømning at passere uhindret til sikkerhedsanordningen. Der må ikke monteres stopventiler imellem råtanken og trykaflastningsanordningen, medmindre der er et dobbelt sæt anordninger af hensyn til vedligeholdelse eller af andre grunde, og stopventilen, der betjener den anordning, der anvendes, er fastlåst i åben stilling, eller stopventilerne er forbundet således, at en af anordningerne altid er i brug. Der må ikke være nogen forhindring i en åbning, der leder til en udluftningsanordning eller trykaflastningsanordning, som kan hindre eller aflukke udstrømningen fra råtanken til anordningen. Såfremt der anvendes udluftningsrør fra trykaflastningsanordningen, skal de ventilere den frigjorte gas eller væske til atmosfæren med et minimum af trykfald i røret.6.7.2.15. Placering af trykaflastningsanordninger6.7.2.15.1. Alle indløb til trykaflastningsanordninger skal være placeret på toppen af råtanken så nær ved midterpunktet i langsgående og tværgående retning som praktisk muligt. Alle trykaflastningsanordningers indløb skal ved maksimal fyldning være placeret i råtankens gasfase, og anordningerne skal være placeret således, at den frigjorte gas kan ventileres uhindret ud. Hvad angår brandfarlige stoffer, skal den frigjorte gas ledes væk fra råtanken på en sådan måde, at den ikke rammer råtanken. Beskyttelsesanordninger, der afbøjer strømmen af gassen, er tilladt på betingelse af, at den påkrævede kapacitet af aflastningsanordningen ikke reduceres.6.7.2.15.2. Der skal træffes foranstaltninger, der hindrer uvedkommendes adgang til trykaflastningsanordningerne, og foranstaltninger, der beskytter anordningerne mod beskadigelse, såfremt UN-tanken vælter.6.7.2.16. Måleanordninger6.7.2.16.1. Niveaumålere af glas og måleanordninger af andet skrøbeligt materiale, som er i direkte kontakt med indholdet i råtanken, må ikke anvendes.6.7.2.17. UN-tankes støtter, rammer og løfte- og surringsanordninger6.7.2.17.1. UN-tanke skal konstrueres og fremstilles med en støtteanordning for at give et forsvarligt fundament for transporten. Kræfterne, der er beskrevet i punkt 6.7.2.2.12 og sikkerhedsfaktoren, der er beskrevet i punkt 6.7.2.2.13, skal respekteres. Meder, rammer, bøjler eller andre lignende konstruktioner er acceptable.6.7.2.17.2. De kombinerede påvirkninger, som skyldes UN-tankes montering (f.eks. bøjler, rammer, osv.) og UN-tankes løfte- og surringsanordninger, må ikke give for store påvirkninger på nogle dele af råtanken. Permanente løfte- og surringsanordninger skal monteres på alle UN-tanke. De skal fortrinsvis monteres på UN-tankens støtter, men kan blive fastgjort til forstærkningsplader, som er anbragt på råtanken på de steder, den understøttes.6.7.2.17.3. Ved konstruktion af støtter og rammer skal der tages hensyn til effekterne af miljøbetinget korrosion.6.7.2.17.4. Gaffelindføringsåbninger skal kunne lukkes. Gaffelindføringsåbningernes lukkeanordninger skal være en permanent del af rammen eller permanent fastgjort til rammen. Enkeltrums UN-tanke med en længde på mindre end 3,65 m behøver ikke at have lukkede gaffelindføringsåbninger på betingelse af, at:a) råtanken inklusive alt armatur er tilstrækkeligt beskyttet mod at blive ramt af gaffeltruckens gaffel, ogb) afstanden mellem centrene af gaffelindføringsåbningerne er mindst halvdelen af den maksimale længde af UN-tanken.6.7.2.17.5. Hvis UN-tanke ikke er beskyttet under transporten i overensstemmelse med underafsnit 4.2.1.2, skal råtanken og betjeningsudstyret beskyttes mod beskadigelse som følge af stød fra siden eller i længderetningen eller som følge af væltning. Udvendigt udstyr skal beskyttes for at forhindre udslip fra råtanken som følge af stød eller væltning af UN-tanken på dets armatur. Eksempler på beskyttelse omfatter:a) Beskyttelse mod stød langs råtanken, hvilket kan bestå af stænger langs råtanken, der beskytter råtanken på begge sider på medianlinjens niveau.b) Beskyttelse af UN-tanken ved væltning, hvilket kan bestå af forstærkningsringe eller stænger, der er monteret i kryds over rammen.c) Beskyttelse mod stød på bagenden af råtanken, hvilket kan bestå af en kofanger eller en ramme.d) Beskyttelse af råtanken mod skade fra stød eller væltning ved anvendelse af en ISO-ramme i overensstemmelse med standarden ISO 1496-3:1995.6.7.2.18. Typegodkendelse6.7.2.18.1. Den kompetente myndighed eller et af denne udpeget organ skal for hver ny type UN-tank udstede en konstruktionsgodkendelsesattest. Denne attest skal dokumentere, at en UN-tank er blevet undersøgt af myndigheden, at den er anvendelig til det ønskede formål, og at den opfylder bestemmelserne i dette kapitel og de relevante bestemmelser for stofferne i kapitel 4.2 og i tabel A i kapitel 3.2. Hvis der fremstilles en serie af UN-tanke uden ændringer i konstruktionen, gælder attesten for hele serien. Attesten skal referere til typeprøvningsrapporten, stofferne eller grupperne af stoffer, som råtanken er godkendt til at transportere, råtankens konstruktionsmaterialer og foringer (hvor sådanne anvendes) og et godkendelsesnummer. Godkendelsesnummeret skal bestå af kendingsbogstaver eller mærket for det land, hvor godkendelsen er udstedt, dvs. de kendingsbogstaver, der skal anvendes i international trafik, som beskrevet i Færdselskonventionen (Wien, 1968) og et registreringsnummer. Eventuelle alternative løsninger i overensstemmelse med underafsnit 6.7.1.2 skal fremgå af attesten. En konstruktionsgodkendelse kan gælde som godkendelse for mindre UN-tanke, der er fremstillet af materialer af samme slags og tykkelse, med samme fremstillingsteknik og med identiske støtter, samt tilsvarende lukkeanordninger og andet tilbehør.6.7.2.18.2. Typeprøvningsrapporten for typegodkendelse af konstruktionen skal mindst omfatte følgende:a) Resultatet af den relevante rammeprøvning som foreskrevet i standarden ISO 1496-3:1995.b) Resultatet af det første eftersyn og den første prøvning i henhold til punkt 6.7.2.19.3.c) Resultatet af stødprøvningen i punkt 6.7.2.19.1, såfremt der er krav om en sådan prøvning.6.7.2.19. Eftersyn og prøvning6.7.2.19.1. Når UN-tanke opfylder definitionen på container i "CSC", skal en prototype for hver konstruktion underkastes en stødprøvning. Prototypen af en UN-tank skal kunne absorbere kræfterne fra et stød, der er mindst 4 gange (4 g) den største tilladte bruttovægt af en fuldt lastet UN-tank med en varighed, som er typisk for de mekaniske stød, der forekommer under jernbanetransport. Følgende er en liste over standardmetoder, der accepteres til gennemførelse af stødprøvningen:- Association of American Railroads,Manual of Standards and Recommended Practices,Specifications for Acceptability of Tank Containers (AAR.600), 1992- Canadian Standards Association (CSA),Highway Tanks and Portable Tanks for the Transportation of Dangerous Goods (B620-1987)- Deutsche Bahn AGZentralbereich Technik, MindenTankcontainer, dynamische Ablaufprüfungen (Portable tanks, longitudinal dynamic impact test)- Société Nationale des Chemins de Fer FrançaisC.N.E.S.T. 002-1996Conteneurs-citernes, épreuves de contraintes longitudinales externes et essais dynamique de choc (Tank containers, longitudinal external stresses and dynamic impact tests)- Spoornet, South AfricaEngineering Development Centre (EDC)Testing of ISO Tank ContainersMethod EDC/TES/023/000/1991-066.7.2.19.2. Råtank og udstyr på alle UN-tanke skal efterses og prøves, førend de tages i brug (første eftersyn og prøvning) og derefter mindst hvert femte år (5-årligt periodisk eftersyn og prøvning) med et mellemliggende periodisk eftersyn og prøvning (2,5-årligt periodisk eftersyn og prøvning) midtvejs mellem det 5-årlige periodiske eftersyn og prøvning. Det 2,5-årlige eftersyn og prøvning kan udføres inden for ± 3 måneder fra den fastsatte dato. Et ekstraordinært eftersyn og prøvning skal udføres uafhængigt af datoen for det sidste periodiske eftersyn og prøvning, når det er nødvendigt ifølge punkt 6.7.2.19.7.6.7.2.19.3. Det første eftersyn og den første prøvning af en UN-tank skal omfatte et eftersyn af konstruktionens karakteristika, en indvendig og udvendig undersøgelse af UN-tanken og dens armatur under hensyn til de stoffer, som råtanken er beregnet til at transportere, samt en trykprøvning. Førend UN-tanken tages i brug, skal der ligeledes udføres en tæthedsprøvning og en kontrol af, at alt betjeningsudstyret fungerer korrekt. Hvis råtanken og dens udstyr er trykprøvet hver for sig, skal de underkastes en tæthedsprøvning som en samlet enhed.6.7.2.19.4. Det 5-årlige periodiske eftersyn og prøvning skal omfatte en indvendig og udvendig undersøgelse og som hovedregel en hydraulisk trykprøvning. Beklædning, varmeisolering og lignende skal kun fjernes i det omfang, dette er nødvendigt for at opnå en forsvarlig bedømmelse af UN-tanken. Hvis råtanken og dens udstyr er trykprøvet hver for sig, skal de underkastes en tæthedsprøvning som en samlet enhed.6.7.2.19.5. Det mellemliggende 2,5-årlige periodiske eftersyn og prøvning skal mindst omfatte en indvendig og udvendig undersøgelse af UN-tanken og dens armatur under hensyn til de stoffer, som råtanken er beregnet til at transportere, en tæthedsprøvning og en kontrol af, at alt betjeningsudstyret fungerer korrekt. Beklædning, varmeisolering o. lign. skal kun fjernes i det omfang, dette er nødvendigt for at opnå en forsvarlig bedømmelse af UN-tanken. Den 2,5-årlige indvendige undersøgelse kan for UN-tanke, der kun er beregnet til at transportere et enkelt stof, udelades eller erstattes af andre prøvningsmetoder eller eftersynsprocedurer, der er fastsat af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne.6.7.2.19.6. En UN-tank må ikke fyldes eller transporteres efter udløbet af fristen for udførelsen af det 5-årlige eller 2,5-årlige periodiske eftersyn og prøvning, der er påkrævet i punkt 6.7.2.19.2. En UN-tank, der er fyldt før fristen for udførelse af det periodiske eftersyn og prøvning, kan dog i en periode på højst tre måneder efter fristens udløb fortsat transporteres. Endvidere kan en UN-tank transporteres efter fristens udløb:a) efter tømning men før rensning, med henblik på udførelse af det påkrævede eftersyn eller prøvning før den igen fyldes, ogb) medmindre den kompetente myndighed tillader noget andet, i en periode, der ikke overstiger seks måneder efter udløbet af fristen for udførelsen af det periodiske eftersyn eller prøvning, for at farligt gods skal kunne returneres med henblik på bortskaffelse eller genanvendelse. Der skal refereres til denne undtagelse i transportdokumentet.6.7.2.19.7. Et ekstraordinært eftersyn og prøvning er nødvendigt, hvis UN-tanken har synlige skader eller korroderede områder, lækager eller andre forhold, der indikerer en defekt, der kan påvirke hele UN-tanken. Omfanget af det ekstraordinære eftersyn og prøvning afhænger af omfanget af skader på eller nedbrydningen af UN-tanken. Det skal mindst omfatte det 2,5-årlige eftersyn og prøvning i overensstemmelse med punkt 6.7.2.19.5.6.7.2.19.8. Den indvendige og udvendige undersøgelse skal sikre:a) at råtanken er undersøgt for grubetæring, korrosion, slidtage, buler, deformationer, defekter i svejsningerne eller ethvert andet forhold inklusive lækage, der kan betyde, at UN-tanken ikke er tilstrækkelig sikker til transport,b) at rør, ventiler, varme/kølesystemer og pakninger er undersøgt for korroderede områder, defekter eller andre forhold inklusive lækage, der kan betyde, at UN-tanken ikke er tilstrækkelig sikker til fyldning, tømning eller transport,c) at spændeanordninger til mandehulsdækslet fungerer, og at der ikke er lækager i mandehulsdækslet eller pakningerne,d) at tabte eller løse bolte eller skruer på alle flangeforbindelser eller blindflanger er udskiftet eller spændt fast,e) at alle sikkerhedsanordninger og ventiler er uden korrosion, deformationer og andre skader eller defekter, der kan forhindre deres normale funktion; fjernbetjente lukkeanordninger og selvlukkende stopventiler skal afprøves for at demonstrere, at de virker efter hensigten,f) at foringer, hvis der er nogen, er undersøgt i overensstemmelse med kriterierne, der er givet fra fabrikanten af foringerne,g) at påkrævede mærkninger på UN-tanken er tydelige og i overensstemmelse med de gældende bestemmelser, ogh) at rammen, støtter og anordninger til løftning af UN-tanken er i tilfredsstillende stand.6.7.2.19.9. Eftersyn og prøvninger i henhold til punkterne 6.7.2.19.1, 6.7.2.19.3, 6.7.2.19.4, 6.7.2.19.5 og 6.7.2.19.7 skal udføres eller bevidnes af en sagkyndig, der er godkendt af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne. Hvis trykprøvning er en del af eftersynet og prøvningen, skal prøvningstrykket være det, der er indikeret på datapladen på UN-tanken. Mens UN-tanken holdes under tryk, skal den undersøges for lækager i råtanken, rør eller udstyr.6.7.2.19.10. Når der er udført skæring, brænding eller svejsning på råtanken, skal arbejdet altid godkendes af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne, og der skal tages hensyn til den trykbeholderstandard, der er anvendt ved fremstilling af råtanken. Når arbejdet er udført, skal der udføres en trykprøvning ved det oprindelige prøvningstryk.6.7.2.19.11. Når der opdages tegn på, at UN-tanken ikke yder den fornødne sikkerhed, må UN-tanken tages i anvendelse, førend den er repareret, og prøvning er gentaget og godkendt.6.7.2.20. Mærkning6.7.2.20.1. Alle UN-tanke skal være forsynet med en korrosionsbestandig metalplade, som er permanent fastgjort til UN-tanken på et synligt sted, hvor den er let tilgængelig for eftersyn. Hvis UN-tankens anordninger af en eller anden grund bevirker, at pladen ikke kan fastgøres permanent til råtanken, skal råtanken mindst mærkes med de informationer, der kræves ifølge trykbeholderstandarden. Som et minimum skal følgende informationer være mærket på pladen ved hjælp af stempling eller andre lignende metoder:>TABELPOSITION>Fabrikantens navn eller mærkeFabrikantens serienummerKonstruktionsgodkendende myndighed eller organEjerens registreringsnummerFabrikationsårTrykbeholderstandarden, der er anvendt ved fremstilling af råtankenPrøvningstryk ... bar/kPa (overtryk)(67)Højst tilladelige driftstryk (MAWP) ... bar/kPa (overtryk)(68)Udvendigt konstruktionstryk(69) ... bar/kPa (overtryk)(70)Konstruktionstemperaturområde ... °C til ... °CVandkapacitet ved 20 °C ... literVandkapacitet af hvert rum ved 20 °C ... literFørste trykprøvningsdato og navnet på den sagkyndigeHøjst tilladelige driftstryk (MAWP) for varme/kølesystem ... bar/kPa (overtryk)(71)Råtankens materiale(r) og reference(r) på materialestandarderneTilsvarende tykkelse i referencestål ... mmForingens fremstillingsmateriale (hvor dette er relevant)Dato og type af seneste periodiske prøvning(er)Måned ... År ... Prøvningstryk ... bar/kPa (overtryk)(72)Stempel af den sagkyndige, som udførte eller var vidne til den seneste prøvning.6.7.2.20.2. Følgende informationer skal afmærkes enten på selve UN-tanken eller på en metalplade, der er fastgjort til UN-tanken:Brugerens navnDet/de transporterede stof(fer)s navn, som det er tilladt at transportere i tanken, og den maksimale gennemsnitstemperatur af lasten, såfremt den er højere end 50 °CStørste tilladte bruttovægt (MPGM) ... kgTaravægt ... kgANM.:For identifikation af de transporterede stoffer, se del 5.6.7.2.20.3. Såfremt en UN-tank er konstrueret og godkendt til søtransport skal ordene "OFFSHORE PORTABLE TANK" fremgå af identifikationspladen.6.7.3. Bestemmelser for konstruktion, fremstilling, eftersyn og prøvning af UN-tanke, der er beregnet til transport af ikke-kølede, fordråbede gasser6.7.3.1. DefinitionerI dette afsnit forstås ved:UN-tank: En multimodal tank med en kapacitet på mere end 450 liter, som anvendes til transport af ikke-kølede, fordråbede gasser i klasse 2. En UN-tank omfatter en råtank med betjeningsudstyr og støtteindretninger, der er nødvendig for transport af gasser. En UN-tank skal være i stand til at blive fyldt og tømt, uden at dens støtteindretninger fjernes. Den skal have stabiliserende dele udvendigt på tanken og skal kunne løftes i fyldt tilstand. Den skal primært være konstrueret til at blive lastet på et transportkøretøj eller et skib og skal være udstyret med skinner, beslag eller armatur for at muliggøre mekanisk håndtering. Tankvogne, ikke-metalliske tanke, mellemstore bulkcontainere (IBC'er), gasflasker og store beholdere anses ikke for at være UN-tanke.Råtank: Den del af UN-tanken, der indeholder den ikke-kølede, fordråbede gas, der skal transporteres (selve tanken), inklusive åbninger og deres lukkeanordninger, men ikke betjeningsudstyr eller udvendige støtteindretninger.Betjeningsudstyr: Måleinstrumenter og udstyr til fyldning, tømning, udluftning, sikkerhed, og isolering;Støtteindretninger: Anordninger til forstærkning, fastgørelse, beskyttelse og stabilisering anbragt udvendigt på råtanken;Højeste tilladte arbejdstryk (MAWP): Et tryk, som ikke må være lavere end det højeste af de følgende tryk målt i toppen af råtanken, når denne er i betjeningsposition, men ikke mindre end 7 bar:a) det højeste effektive overtryk, som tillades i råtanken under fyldning eller tømning, ellerb) det højeste effektive overtryk, som råtanken er konstrueret til, og som:i) for en ikke-kølet fordråbet gas, der er angivet i tankanvisning T50 i punkt 4.2.4.2.6, er MAWP (i bar) angivet i T50 for denne gas,ii) for andre ikke-kølede, fordråbede gasser, ikke mindre end summen af:- det absolutte damptryk (i bar) af den ikke-kølede, fordråbede gas ved konstruktionens referencetemperatur minus 1 bar, og- partialtrykket (i bar) for luft og andre gasser i ekspansionsrummet beregnet ud fra konstruktionens referencetemperatur og væskeekspansionen, som følge af en stigning i lastens gennemsnitstemperatur på tr - tf (tf = påfyldningstemperatur, normalt 15 °C; tr = lastens højeste gennemsnitstemperatur, 50 °C).Beregningstryk: Trykket, som skal anvendes i beregninger, og som kræves i en anerkendt trykbeholderstandard. Beregningstrykket må ikke være mindre end det højeste af de følgende tryk:a) Det højeste effektive overtryk, som tillades i råtanken under fyldning eller tømning, ellerb) summen af:i) det højeste effektive overtryk, som råtanken er konstrueret til, og som er defineret under b) i definitionen for MAWP (se ovenfor), ogii) et tryk, som bestemmes på baggrund af de dynamiske kræfter beskrevet i punkt 6.7.3.2.9, dog ikke mindre end 0,35 bar.Prøvningstryk: Det højeste overtryk i toppen af råtanken under trykprøvning.Tæthedsprøvning: En prøvning, hvor tanken og tankens betjeningsudstyr ved hjælp af gas udsættes for et effektivt indre tryk, som ikke må være mindre end 25 % af højeste tilladte arbejdstryk.Største tilladte bruttovægt (MPGM): Summen af UN-tankens taravægt og den tungeste last, som tillades til transport.Referencestål: Stål med en trækbrudstyrke på 370 N/mm2 og en brudforlængelse på 27 %.Konstruktionsstål: Stål med en garanteret mindste trækbrudstyrke på mellem 360 N/mm2 og 440 N/mm2 og en garanteret mindste brudforlængelse i overensstemmelse med punkt 6.7.3.3.3.3.Konstruktionstemperaturområdet: Temperaturen skal være i intervallet - 40 °C til + 50 °C for ikke-kølede, fordråbede gasser, som transporteres ved omgivelsernes temperatur. Det skal overvejes, om der skal stilles strengere krav til konstruktionstemperaturen for UN-tanke, der udsættes for ekstreme klimatiske forhold.Konstruktionsreferencetemperatur: Den temperatur, ved hvilken indholdets damptryk bestemmes med det formål at beregne MAWP. Konstruktionsreferencetemperaturen skal være mindre end den kritiske temperatur for den ikke-kølede, fordråbede gas, der skal transporteres, for dermed at sikre, at gassen er flydende hele tiden. Denne værdi for hver type UN-tank er som følger:a) Råtanke med en diameter på 1,5 meter eller mindre: 65 °C.b) Råtanke med en diameter større end 1,5 meter:i) uden isolering eller solskærm: 60 °C.ii) med solskærm (se punkt 6.7.3.2.12): 55 °C.iii) med isolering (se punkt 6.7.3.2.12): 50 °C.Fyldningsdensitet: Den gennemsnitlige vægt af ikke-kølede, fordråbede gasser per liter af råtankens kapacitet (kg/L). Fyldningsdensiteten er angivet i tankanvisning T50 i punkt 4.2.4.2.6.6.7.3.2. Generelle bestemmelser for konstruktion og fremstilling6.7.3.2.1. Råtanke skal konstrueres og fremstilles i overensstemmelse med bestemmelserne i en trykbeholderstandard, som er anerkendt af den kompetente myndighed. Råtanke skal være fremstillet af stål, der er egnet til bearbejdning. Materialerne skal i princippet være i overensstemmelse med nationale eller internationale materialestandarder. Til svejste råtanke må kun anvendes materialer, som beviseligt har gode svejsegenskaber. Svejsesømmene skal være af bedste håndværksmæssige udførelse og skal yde fuld sikkerhed. Råtanken skal, når det findes nødvendigt for fremstillingsprocessen eller materialerne, udsættes for egnet varmebehandling, for at garantere en tilstrækkelig slagsejhed i svejsesømmene og de varmepåvirkede zoner. Ved valg af materiale skal der tages hensyn til konstruktionstemperaturområdet med hensyn til risiko for sprødbrud, revnedannelse som følge af spændingskorrosion samt modstand mod stød. Såfremt der anvendes finkornstål, må den garanterede værdi for flydespændingen ikke overstige 460 N/mm2, og den garanterede maksimumværdi for trækbrudstyrken ikke overstige 725 N/mm2 ifølge materialespecifikationen. Materiale anvendt til UN-tanke skal være egnet til det ydre miljø, hvori UN-tankene bliver transporteret.6.7.3.2.2. Råtanke, armatur og rørsystem på UN-tanke skal fremstilles af materialer, som er:a) i høj grad modstandsdygtige over for ikke-kølede, fordråbede stoffer, som skal transporteres, ellerb) blevet tilstrækkelig passiviseret eller neutraliseret ved kemisk reaktion.6.7.3.2.3. Pakninger skal fremstilles af materialer, som er forenelige med de ikke-kølede, fordråbede gasser, der skal transporteres i UN-tanken.6.7.3.2.4. Kontakt mellem forskellige metaller, som kan resultere i skader forårsaget af galvanisk reaktion, skal undgås.6.7.3.2.5. Materialerne i UN-tanke, herunder alle anordninger, pakninger og tilbehør, må ikke have en ugunstig påvirkning på de ikke-kølede, fordråbede gasser, der skal transporteres i UN-tanken.6.7.3.2.6. UN-tanke skal konstrueres og fremstilles med støtter for at sikre et forsvarligt fundament under transporten og med egnede løfte- og surringsanordninger.6.7.3.2.7. UN-tanke skal, uden tab af indholdet, konstrueres til at modstå mindst det indre tryk, som stammer fra indholdet og de statiske, dynamiske og termiske påvirkninger, der fremkommer under normale håndterings- og transportforhold. Det skal påvises, at der ved konstruktionen er taget hensyn til nedbrydningseffekter, som følge af gentagne påvirkninger gennem UN-tankens levetid.6.7.3.2.8. Råtanke skal være konstrueret til at modstå et ydre tryk på mindst 0,4 bar over det indvendige tryk uden permanente deformationer. Hvis råtanken er udsat for et væsentligt vakuum før fyldning eller under tømning, skal den konstrueres til at modstå et ydre tryk på mindst 0,9 bar over det indvendige tryk, og skal prøves ved dette tryk.6.7.3.2.9. UN-tanke og deres fastgørelsesanordninger skal ved den største tilladte last kunne absorbere følgende statiske kræfter, når de optræder hver for sig:a) I kørselsretningen: to gange den største tilladte bruttovægt multipliceret med tyngdeaccelerationen (g)(73).b) Vandret, vinkelret på kørselsretningen: den største tilladte bruttovægt (hvis kørselsretningen ikke er entydig bestemt: to gange den største tilladte bruttovægt) multipliceret med tyngdeaccelerationen (g)(74).c) Lodret nedefra og opefter: den største tilladte bruttovægt multipliceret med tyngdeaccelerationen (g)(75).d) Lodret oppefra og nedefter: to gange den største tilladte bruttovægt (samlet belastning inklusive effekten af tyngdekræften) multipliceret med tyngdeaccelerationen (g)(76).6.7.3.2.10. For hver af de nævnte kræfter i punkt 6.7.3.2.9 skal der anvendes en sikkerhedsfaktor som følger:a) For metaller med en klart defineret flydegrænse er sikkerhedsfaktoren 1,5 i forhold til den garanterede flydespænding, ellerb) for metaller uden en fastsat flydegrænse er sikkerhedsfaktoren 1,5 i forhold til spændingen ved den garanterede 0,2 % blivende forlængelse, og for austenitisk stål: spændingen ved 1 % blivende forlængelse.6.7.3.2.11. Værdierne for flydespænding og spænding ved blivende forlængelse skal være værdier, der er i overensstemmelse med nationale eller internationale materialestandarder. Ved anvendelse af austenitisk stål kan de i materialestandarderne anførte minimumsværdier for flydespænding og spænding ved blivende forlængelse øges med op til 15 %, såfremt disse højere værdier er anført i kontrolbeviset. Såfremt der ikke eksisterer nogle materialestandarder for stålet, skal værdien af flydespændingen eller spændingen ved blivende forlængelse godkendes af den kompetente myndighed.6.7.3.2.12. Hvis UN-tanke, der er beregnet til at transportere ikke-kølede, fordråbede gasser, er udstyret med varmeisolering, skal varmeisoleringen være tilfredsstillende i henhold til følgende bestemmelser:a) Den skal bestå af en skærm, der dækker mindst den øvre tredjedel, men ikke mere end den øverste halvdel af råtankens overflade, og skal være adskilt fra selve råtanken af et luftrum på 40 mm, ellerb) den skal bestå af en komplet beklædning af en tilstrækkelig tykkelse af beskyttet isoleringsmateriale, der forhindrer tilgang af fugt og skade under normale transport forhold og sørger for, at varmegennemgangstallet ikke overstiger 0,67 Wm-2K-1,c) hvis den beskyttende beklædning er så tæt, at den er gastæt, skal en anordning sørge for at hindre, at der udvikles farligt tryk i det isolerende lag i tilfælde af, at råtanken eller dens udstyr ikke er tilstrækkelig gastæt, ogd) den termiske isolering må ikke begrænse tilgangen til armatur og tømningsanordninger.6.7.3.2.13. UN-tanke, der er beregnet til transport af brandfarlige, ikke-kølede, fordråbede gasser, skal kunne jordes elektrisk.6.7.3.3. Konstruktionskriterier6.7.3.3.1. Råtanke skal have et cirkulært tværsnit.6.7.3.3.2. Råtanke skal konstrueres og fremstilles til at modstå et prøvningstryk på ikke mindre end 1,3 gange konstruktionstrykket. Ved råtankens konstruktion skal der tages hensyn til de mindste MAWP-værdier, der fremgår af tankanvisning T50 i punkt 4.2.4.2.6 for hver enkelt ikke-kølede, fordråbede gas, der skal transporteres. Opmærksomheden skal henledes på minimumskravene, der vedrører tykkelsen af tankvæggene for disse råtanke. Disse krav er fastsat i underafsnit 6.7.3.4.6.7.3.3.3. For stål, der har en klart defineret flydegrænse eller er karakteriseret ved en garanteret blivende forlængelse (almindeligvis 0,2 % blivende forlængelse eller 1 % blivende forlængelse for austenitisk stål), må den primære spænding δ (sigma) i råtanken ikke overskride den mindste af værdierne af 0,75 Re eller 0,50 Rm ved prøvningstrykket, hvor:Re= flydespændingen i N/mm2 eller spændingen ved 0,2 % blivende forlængelse, eller for austenitisk stål: spændingen ved 1 % blivende forlængelse.Rm= trækbrudstyrke i N/mm2.6.7.3.3.3.1. Værdierne af Re og Rm, der skal anvendes, skal være minimumsværdier, der er anført i overensstemmelse med nationale eller internationale materialestandarder. Ved anvendelse af austenitisk stål kan de i materialestandarderne anførte minimumsværdier af Re og Rm overskrides med op til 15 %, såfremt disse højere værdier er anført i kontrolbeviset. Såfremt der ikke eksisterer nogle materialestandarder for stålet, skal værdien af Re og Rm godkendes af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne.6.7.3.3.3.2. Stål, der har et Re/Rm forhold, der overstiger 0,85, er ikke tilladt til fremstilling af svejste råtanke. Værdierne af Re og Rm, der skal anvendes til at bestemme dette forhold, skal være dem, der er anført i kontrolbeviset.6.7.3.3.3.3. Stål, der anvendes til fremstilling af råtanke, skal have en brudforlængelse i % svarende til mindst 10000/Rm, dog således, at brudforlængelsen ikke må være under 16 % for finkornstål og ikke under 20 % for andet stål.6.7.3.3.3.4. Når de faktiske værdier skal bestemmes for et materiale, skal det påses, at prøvestykker af metalpladen udtages vinkelret på valseretningen. Den varige brudforlængelse skal måles på prøvestykker med et rektangulært tværsnit i overensstemmelse med standarden ISO 6892:1988 og med en målelængde på 50 mm.6.7.3.4. Minimums vægtykkelse af råtanken6.7.3.4.1. Mindste vægtykkelse af råtanken skal være den største af tykkelserne baseret på:a) den mindste tykkelse bestemt i overensstemmelse med kravene i underafsnit 6.7.3.4, ogb) den mindste tykkelse bestemt i overensstemmelse med den anerkendte trykbeholderstandard samt kravene i underafsnit 6.7.3.3.6.7.3.4.2. De cylindriske dele, enderne og mandehulsdækslerne på råtanke med en diameter på højst 1,80 m skal have en tykkelse på mindst 5 mm, når råtanken er fremstillet af referencestål, eller en tilsvarende tykkelse, når den er fremstillet af andet stål. For råtanke med en diameter større end 1,80 m skal tykkelsen være mindst 6 mm, når råtanken er fremstillet af referencestål, eller en tilsvarende tykkelse, når den er fremstillet af andet stål.6.7.3.4.3. De cylindriske dele, enderne og mandehulsdækslerne på alle råtanke skal have en tykkelse på mindst 4 mm uanset hvilket materiale, de er fremstillet af.6.7.3.4.4. I punkt 6.7.3.4.2 angives vægtykkelsen i referencestål. Den tilsvarende vægtykkelse for råtanke fremstillet af et andet stål kan beregnes ud fra følgende formel:>PIC FILE= "L_2004121DA.080001.TIF">hvore1= Den foreskrevne tilsvarende vægtykkelse (i mm) for det stål, der skal anvendes;eo= Den foreskrevne minimumsvægtykkelse (i mm) for referencestålet, som anført i punkt 6.7.3.4.2;Rm1= Den garanterede minimums-trækbrudstyrke (i N/mm2) for det stål, der skal anvendes (se punkt 6.7.3.3.3);A1= Den garanterede minimums-brudforlængelse (i %) for det stål, der skal anvendes, i henhold til nationale eller internationale standarder.6.7.3.4.5. Vægtykkelsen må under ingen omstændigheder være mindre end det, som er anført i punkterne 6.7.3.4.1-6.7.3.4.3. Alle råtankens dele skal have en minimumstykkelse, som beskrevet i punkterne 6.7.3.4.1-6.7.3.4.3. Disse vægtykkelser er eksklusive eventuelle korrosionstillæg.6.7.3.4.6. Beregning ved hjælp af formlen i punkt 6.7.3.4.4 er ikke nødvendig, når der anvendes konstruktionsstål (se underafsnit 6.7.3.1) til fremstilling.6.7.3.4.7. Der må ikke forekomme pludselige ændringer i pladetykkelsen i samlingen, hvor den cylindriske del og enderne mødes.6.7.3.5. Betjeningsudstyr6.7.3.5.1. Betjeningsudstyr skal være anbragt således, at det er beskyttet mod at blive revet løs eller beskadiget under håndtering og transport. Når forbindelsen mellem rammen og råtanken tillader en relativ bevægelse imellem undergrupper af komponenter, skal udstyret være fastgjort således, at det kan modstå sådanne bevægelser uden at beskadige væsentlige dele. De ydre tømningsanordninger (rørfatninger, lukkeanordninger), den indre stopventil og dens sæde skal være beskyttet mod at blive revet løs af ydre påvirkninger (f.eks. ved anvendelse af forskydningsdele). Fyldnings- og tømningsanordninger (inklusive flanger og skruepropper) og alle beskyttelseshætter skal kunne sikres mod utilsigtet åbning.6.7.3.5.2. Alle åbninger med en diameter større end 1,5 mm på UN-tanken, med undtagelse af åbninger på trykaflastningsanordninger, åbninger i relation til eftersyn og lukkede drænhuller, skal være udstyret med mindst tre gensidigt uafhængige lukkeanordninger i serie. Den første skal være en indvendig stopventil, overløbsventil eller en tilsvarende anordning. Den anden skal være en udvendig stopventil, og den tredje skal være en blindflange eller en tilsvarende anordning.6.7.3.5.2.1. Hvis en UN-tank er udstyret med en overløbsventil, skal denne ventil være monteret således, at dens sæde er inde i råtanken eller inde i en svejst flange. Hvis den er monteret udvendigt, skal fastgørelsen konstrueres således, at dens effektivitet bibeholdes i tilfælde af stød. En overløbsventil skal vælges og monteres således, at den lukkes automatisk, når den af fabrikanten angivne strømning opnås. Tilslutninger og tilbehør, der leder strømmen til eller fra overløbsventilen, skal have en strømningskapacitet, der er større end den angivne strømning.6.7.3.5.3. For fyldnings- og tømningsåbninger skal den første lukkeanordning være en indvendig stopventil, og den anden skal være en stopventil tilgængeligt placeret på hvert tømnings- og fyldningsrør.6.7.3.5.4. Den indvendige stopventil i bundåbninger til fyldning og tømning skal på UN-tanke, der er beregnet til transport af brandfarlige og/eller giftige, ikke-kølede, fordråbede gasser, være en hurtiglukkende sikkerhedsventil, som lukker automatisk i tilfælde af, at UN-tanken laver en utilsigtet bevægelse under fyldning eller tømning, eller hvis råtanken bliver omgivet af flammer. Det skal, med undtagelse af UN-tanke hvis kapacitet ikke overstiger 1000 liter, være muligt at fjernbetjene disse ventiler.6.7.3.5.5. I tillæg til åbninger til fyldning, tømning og trykudligning kan råtanke have åbninger, hvor måleinstrumenter, termometre og manometre kan monteres. Tilslutninger til sådanne instrumenter skal være fremstillet af velegnede svejste studse eller lommer og ikke af skruede forbindelser gennem råtanken.6.7.3.5.6. Alle UN-tanke skal være monteret med et mandehul eller en anden inspektionsåbning af en passende størrelse, der gør det muligt at inspicere råtanken indvendigt og giver tilstrækkelig adgang til vedligeholdelse og reparation af råtankens indre.6.7.3.5.7. Udvendige anordninger skal monteres sammen, så vidt det er praktisk muligt.6.7.3.5.8. Alle tilslutninger til en UN-tank skal være markeret tydeligt for at indikere deres funktion.6.7.3.5.9. Alle stopventiler eller andre lukkeanordninger skal være konstrueret og fremstillet til et tryk på ikke mindre end råtankens højeste tilladte arbejdstryk, under hensyntagen til de forventede temperaturer under transporten. Alle stopventiler med skruespindler skal lukkes ved at dreje håndtaget med uret. På andre stopventiler skal positionen (åben og lukket) og lukkeretningen fremgå utvetydigt. Alle stopventiler skal være konstrueret til at forhindre utilsigtet åbning.6.7.3.5.10. Rør skal være konstrueret, fremstillet og installeret således, at beskadigelse på grund af termisk udvidelse og sammentrækning, mekaniske rystelser og vibrationer undgås. Alle rør skal fremstilles af et egnet metallisk materiale. Der skal, hvor det er muligt, anvendes svejste rørsamlinger.6.7.3.5.11. Samlinger af kobberrør skal være hårdt loddede eller have et tilsvarende kraftigt samlestykke af metal. Smeltepunktet for hårdt loddede materialer skal mindst være 525 °C. Samlingerne må ikke mindske rørenes styrke, f.eks. ved gevindskæring.6.7.3.5.12. Sprængningstrykket for alle rør og rørdele må ikke være mindre end fire gange råtankens højeste tilladte arbejdstryk eller fire gange det tryk, som disse er udsat for under drift af pumpe eller anden anordning (undtagen trykaflastningsanordninger).6.7.3.5.13. Strækbart metal skal anvendes ved fremstilling af ventiler og tilbehør.6.7.3.6. Bundåbninger6.7.3.6.1. Visse ikke-kølede, fordråbede gasser må ikke transporteres i UN-tanke med bundåbninger, når det i tankanvisning T50 i punkt 4.2.4.2.6 er anført, at bundåbninger ikke er tilladte. Der må ikke være nogle åbninger under væskens niveau, når råtanken er fyldt til største tilladte fyldningsgrad.6.7.3.7. Trykaflastningsanordninger6.7.3.7.1. UN-tanke skal være udstyret med en eller flere fjederbelastede trykaflastningsanordninger. Trykaflastningsanordningen skal åbne automatisk ved et tryk, der ikke er mindre end MAWP, og den skal være fuldstændig åben ved 110 % af MAWP. Efter aflastning skal anordningerne lukke ved et tryk, der ikke er lavere end 10 % under åbningstrykket, og anordningerne skal forblive lukket ved alle lavere tryk. Trykaflastningsanordninger skal være af en type, der kan modstå dynamiske kræfter, herunder væskebevægelser. Det er ikke tilladt at anvende sprængskiver, der ikke er monteret i serie med fjederbelastede trykaflastningsanordninger.6.7.3.7.2. Trykaflastningsanordninger skal være konstrueret således, at det forhindres, at fremmede stoffer trænger ind i råtanken, at væske trænger ud, eller at der udvikles et farligt overtryk i tanken.6.7.3.7.3. UN-tanke, der er beregnet til transport af visse ikke-kølede, fordråbede gasser som angivet i tankanvisning T50 i punkt 4.2.4.2.6, skal have en trykaflastningsanordning, der er godkendt af den kompetente myndighed. Aflastningsanordningen bestå af en fjederbelastet trykaflastningsanordning, foran hvilken der er monteret en sprængskive, medmindre det er en UN-tank beregnet til transport af bestemt gods og udstyret med en godkendt aflastningsanordning, der er fremstillet af materiale, der er foreneligt med lasten. Når en sprængskive indsættes i serie med den påkrævede aflastningsanordning, skal rummet mellem sprængskiven og aflastningsanordningen udstyres med en trykmåler eller et andet anvendeligt kontrolinstrument. Dette skal gøre det muligt at detektere brud på skiven, små huller eller lækage, som kan forårsage en fejlfunktion af trykaflastningssystemet. Sprængskiven skal sprænge ved et nominelt tryk, som er 10 % over trykaflastningsanordningens åbningstryk.6.7.3.7.4. I tilfælde af at UN-tanke har flere formål, skal trykaflastningsanordningerne åbne ved det tryk, som er angivet i punkt 6.7.3.7.1 for den gas, der har det højeste tilladte tryk af alle de gasser, det er tilladt at transportere i UN-tanken.6.7.3.8. Trykaflastningsanordningers kapacitet6.7.3.8.1. Trykaflastningsanordningernes samlede kapacitet skal være tilstrækkelig til at begrænse trykket i råtanken til 120 % af MAWP, hvis UN-tanken skulle blive fuldstændig omgivet af flammer. Der skal anvendes fjederbelastede aflastningsanordninger for at opnå den fulde kapacitet. I tilfælde af, at UN-tanke har flere formål skal trykaflastningsanordningens samlede kapacitet bestemmes ud fra den gas, som kræver den højeste kapacitet af alle de gasser, det er tilladt at transportere i UN-tanken.6.7.3.8.1.1. Til beregning af den totale påkrævede kapacitet af trykaflastningsanordningerne, som skal være summen af de individuelle kapaciteter af alle bidragende anordninger, skal følgende formel(77) anvendes:>PIC FILE= "L_2004121DA.080201.TIF">hvor:Q= mindste påkrævede udstrømningshastighed af luft (m3/s) ved standardbetingelser: 1 bar og 0 °C (273 K).F= er en koefficient med følgende værdi:F = 1, for uisolerede råtanke,F = U(649 - t)/13,6, for isolerede råtanke, dog aldrig mindre end 0,25, hvor:U= isoleringens varmegennemgangstal ved 38 °C (kWm-2 K-1).t= den aktuelle temperatur af den ikke-kølede gas under fyldningen (°C); hvis denne temperatur er ukendt: lad t = 15 °C.Ovenstående værdi af F for isolerede råtanke kan benyttes under forudsætning af, at isoleringen er i overensstemmelse med punkt 6.7.3.8.1.2.A= det totale udvendige areal af råtanken (m2).Z= gaskompressibilitetsfaktoren under akkumuleringsbetingelser; hvis denne faktor er ukendt: lad Z = 1,0.T= den absolutte temperatur i Kelvin (°C + 273) over trykaflastningsanordningen under akkumuleringsbetingelser.L= væskens fordampningsvarme under akkumuleringsbetingelser (kJ/kg).M= gasudladningens molekylvægt.C= en konstant, som er afledt af en af de følgende formler, som en funktion af k, som er forholdet mellem de specifikke varmefylder:>PIC FILE= "L_2004121DA.080202.TIF">hvor:Cp er varmefylden ved konstant tryk, ogCv er varmefylden ved konstant volumen.hvis k  > 1:>PIC FILE= "L_2004121DA.080301.TIF">hvis k = 1 eller k er ukendt:>PIC FILE= "L_2004121DA.080302.TIF">hvor e er den matematiske konstant 2,7183.>TABELPOSITION>6.7.3.8.1.2. Isoleringssystemer, der anvendes med det formål at reducere udstrømningskapaciteten, skal være godkendt af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne. Isoleringssystemer, der er godkendt til dette formål, skal i alle tilfælde:a) forblive effektiv ved alle temperaturer op til 649 °C, ogb) være omsluttet af et materiale med et smeltepunkt på 700 °C eller højere.6.7.3.9. Mærkning af trykaflastningsanordninger6.7.3.9.1. Alle trykaflastningsanordninger skal være tydeligt og permanent mærket med følgende:a) Trykket (i bar eller kPa), ved hvilket anordningen er indstillet til at åbne.b) Den tilladelige tolerance for fjederbelastede anordningers åbningstryk.c) Referencetemperaturen, som tilsvarer sprængskivers nominelle tryk.d) Anordningens nominelle udstrømningskapacitet i standard kubikmeter luft per sekund (m3/s).Når det er praktisk muligt, skal følgende information også vises:e) Fabrikantens navn og aktuelt katalognummer for trykaflastningsanordningen.6.7.3.9.2. Den nominelle udstrømningskapacitet, der er angivet på trykaflastningsanordningen, skal bestemmes i overensstemmelse med standarden ISO 4126-1:1991.6.7.3.10. Tilslutninger til trykaflastningsanordninger6.7.3.10.1. Tilslutninger til trykaflastningsanordninger skal være dimensioneret tilstrækkelig store, således at det er muligt for den påkrævede udstrømning at passere uhindret til sikkerhedsanordningen. Der må ikke monteres stopventiler imellem råtanken og trykaflastningsanordningen, medmindre der er et dobbelt sæt anordninger af hensyn til vedligeholdelse eller af andre grunde, og stopventilen, der betjener den anordning, der anvendes, er fastlåst i åben stilling, eller stopventilerne er forbundet således, at en af anordningerne altid er i brug, og at bestemmelserne i underafsnit 6.7.3.8 altid er opfyldt. Der må ikke være nogen forhindring i en åbning, der leder til en udluftningsanordning eller trykaflastningsanordning, som kan hindre eller aflukke udstrømningen fra råtanken til anordningen. Såfremt der anvendes udluftningsrør fra trykaflastningsanordningen, skal de ventilere den frigjorte gas eller væske til atmosfæren med et minimum af trykfald i røret.6.7.3.11. Placering af trykaflastningsanordninger6.7.3.11.1. Alle indløb til trykaflastningsanordninger skal være placeret på toppen af råtanken så nær ved midtpunktet i langsgående og tværgående retning som praktisk muligt. Alle trykaflastningsanordningers indløb skal ved maksimal fyldning være placeret i råtankens gasfase, og anordningerne skal være placeret således, at den frigjorte gas kan ventileres uhindret ud. Hvad angår brandfarlige, ikke-kølede, fordråbede gasser, skal den frigjorte gas ledes væk fra råtanken på en sådan måde, at den ikke rammer råtanken. Beskyttelsesanordninger, der afbøjer strømmen af gassen, er tilladt på betingelse af, at den påkrævede kapacitet af aflastningsanordningen ikke reduceres.6.7.3.11.2. Der skal træffes foranstaltninger, der hindrer uvedkommendes adgang til trykaflastningsanordningerne, og foranstaltninger, der beskytter anordningerne mod beskadigelse, såfremt UN-tanken vælter.6.7.3.12. Måleanordninger6.7.3.12.1. En UN-tank skal udstyres med en eller flere måleanordninger, medmindre den er beregnet til at blive fyldt efter vægt. Niveaumålere af glas og måleanordninger af andet skrøbeligt materiale, som er i direkte kontakt med indholdet i råtanken, må ikke anvendes.6.7.3.13. UN-tankes støtter, rammer og løfte- og surringsanordninger6.7.3.13.1. UN-tanke skal konstrueres og fremstilles med en støtteanordning for at give et forsvarligt fundament for transporten. Kræfterne, der er beskrevet i punkt 6.7.3.2.9, og sikkerhedsfaktoren, der er beskrevet i punkt 6.7.3.2.10, skal respekteres. Meder, rammer, bøjler eller andre lignende konstruktioner er acceptable.6.7.3.13.2. De kombinerede påvirkninger, som skyldes UN-tankes montering (f.eks. bøjler, rammer, osv.) og UN-tankes løfte- og surringsanordninger, må ikke give for store påvirkninger på nogle dele af råtanken. Der skal monteres permanente løfte- og surringsanordninger på alle UN-tanke. De skal fortrinsvis monteres på UN-tankens støtter, men kan blive fastgjort til forstærkningsplader, som er anbragt på råtanken på de steder, hvor den understøttes.6.7.3.13.3. Ved konstruktion af støtter og rammer skal der tages hensyn til effekterne af miljøbetinget korrosion.6.7.3.13.4. Gaffelindføringsåbninger skal kunne lukkes. Gaffelindføringsåbningernes lukkeanordninger skal være en permanent del af rammen eller permanent fastgjort til rammen. Enkeltrums UN-tanke med en længde på mindre end 3,65 m behøver ikke at have lukkede gaffelindføringsåbninger på betingelse af at:a) råtanken inklusive alt armatur er tilstrækkeligt beskyttet mod at blive ramt af gaffeltruckens gaffel, ogb) afstanden mellem centrene af gaffelindføringsåbningerne er mindst halvdelen af den maksimale længde af UN-tanken.6.7.3.13.5. Hvis UN-tanke ikke er beskyttet under transporten i overensstemmelse med underafsnit 4.2.2.3, skal råtanken og betjeningsudstyret beskyttes mod beskadigelse som følge af stød fra siden eller i længderetningen eller som følge af væltning. Udvendigt udstyr skal beskyttes for at forhindre udslip fra råtanken som følge af stød eller væltning af UN-tanken på dets armatur. Eksempler på beskyttelse omfatter:a) Beskyttelse mod stød langs råtanken, hvilket kan bestå af stænger langs råtanken, der beskytter råtanken på begge sider på medianlinjens niveau.b) Beskyttelse af UN-tanken ved væltning, som kan bestå af forstærkningsringe eller stænger, der er monteret i kryds over rammen.c) Beskyttelse mod stød på bagenden af råtanken, hvilket kan bestå af en kofanger eller en ramme.d) Beskyttelse af råtanken mod skade fra stød eller væltning ved anvendelse af en ISO-ramme i overensstemmelse med standarden ISO 1496-3:1995.6.7.3.14. Typegodkendelse6.7.3.14.1. Den kompetente myndighed eller et af denne udpeget organ skal for hver ny type UN-tank udstede en konstruktionsgodkendelsesattest. Denne attest skal dokumentere, at en UN-tank er blevet undersøgt af myndigheden, at den er anvendelig til det ønskede formål, og at den opfylder bestemmelserne i dette kapitel og de relevante bestemmelser for gasser, som beskrevet i tankanvisning T50 i punkt 4.2.4.2.6. Hvis der fremstilles en serie af UN-tanke uden ændringer i konstruktionen, gælder attesten for hele serien. Attesten skal referere til typeprøvningsrapporten, gasserne som råtanken er godkendt til at transportere, råtankens konstruktionsmaterialer og et godkendelsesnummer. Godkendelsesnummeret skal bestå af kendingsbogstaver eller mærket for det land, hvor godkendelsen er udstedt, dvs. de kendingsbogstaver, der skal anvendes i international trafik, som beskrevet i Færdselskonventionen (Wien, 1968) og et registreringsnummer. Eventuelle alternative løsninger i overensstemmelse med underafsnit 6.7.1.2 skal fremgå af attesten. En konstruktionsgodkendelse kan gælde som godkendelse for mindre UN-tanke, der er fremstillet af materialer af samme slags og tykkelse, med samme fremstillingsteknik og med identiske støtter, samt tilsvarende lukkeanordninger og andet tilbehør.6.7.3.14.2. Typeprøvningsrapporten for typegodkendelse af konstruktionen skal mindst omfatte følgende:a) Resultatet af den relevante rammeprøvning som foreskrevet i standarden ISO 1496-3:1995.b) Resultatet af det første eftersyn og den første prøvning i henhold til punkt 6.7.3.15.3.c) Resultatet af stødprøvningen i punkt 6.7.3.15.1, såfremt der er krav om sådan en prøvning.6.7.3.15. Eftersyn og prøvning6.7.3.15.1. Når UN-tanke opfylder definitionen på container i "CSC", skal en prototype for hver konstruktion underkastes en stødprøvning. Prototypen af en UN-tank skal kunne absorbere kræfterne fra et stød, der er mindst 4 gange (4 g) den største tilladte bruttovægt af en fuldt lastet UN-tank med en varighed, som er typisk for de mekaniske stød, der forekommer under jernbanetransport. Følgende er en liste over standardmetoder, der accepteres til gennemførelse af stødprøvningen:- Association of American Railroads,Manual of Standards and Recommended Practices,Specifications for Acceptability of Tank Containers (AAR.600), 1992- Canadian Standards Association (CSA),Highway Tanks and Portable Tanks for the Transportation of Dangerous Goods (B620-1987)- Deutsche Bahn AGZentralbereich Technik, MindenTankcontainer, dynamische Ablaufprüfungen (Portable tanks, longitudinal dynamic impact test)- Société Nationale des Chemins de Fer FrançaisC.N.E.S.T. 002-1996Conteneurs-citernes, épreuves de contraintes longitudinales externes et essais dynamique de choc (Tank containers, longitudinal external stresses and dynamic impact tests)- Spoornet, South AfricaEngineering Development Centre (EDC)Testing of ISO Tank ContainersMethod EDC/TES/023/000/1991-066.7.3.15.2. Råtank og udstyr på alle UN-tanke skal efterses og prøves, førend de tages i brug (første eftersyn og prøvning) og derefter mindst hvert femte år (5-årligt periodisk eftersyn og prøvning) med et mellemliggende periodisk eftersyn og prøvning (2,5-årligt periodisk eftersyn og prøvning) midtvejs mellem det 5-årlige periodiske eftersyn og prøvning. Det 2,5-årlige eftersyn og prøvning kan udføres inden for ± 3 måneder fra den fastsatte dato. Et ekstraordinært eftersyn og prøvning skal udføres uafhængigt af datoen for det sidste periodiske eftersyn og prøvning, når det er nødvendigt ifølge punkt 6.7.3.15.7.6.7.3.15.3. Det første eftersyn og den første prøvning af en UN-tank skal omfatte et eftersyn af konstruktionens karakteristika, en indvendig og udvendig undersøgelse af UN-tanken og dens armatur under hensyn til de ikke-kølede, fordråbede gasser, som råtanken er beregnet til at transportere, samt en trykprøvning med henvisning til prøvningstrykkene i punkt 6.7.3.3.2. Trykprøvningen kan udføres som en hydraulisk prøvning eller ved hjælp af andre væsker eller gasser efter tilladelse fra den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne. Førend UN-tanken tages i brug, skal der ligeledes udføres en tæthedsprøvning og en kontrol af, at alt betjeningsudstyret fungerer korrekt. Hvis råtanken og dens udstyr er trykprøvet hver for sig, skal de underkastes en tæthedsprøvning som en samlet enhed. Alle svejsninger i råtanken, der er underkastet højt belastningsniveau, skal undersøges under den første prøvning ved hjælp af en radiografisk undersøgelse, ultralydsundersøgelse eller en anden egnet ikke-destruktiv prøvningsmetode. Dette gælder ikke beklædningen.6.7.3.15.4. Det 5-årlige periodiske eftersyn og prøvning skal omfatte en indvendig og udvendig undersøgelse og som hovedregel en hydraulisk trykprøvning. Beklædning, varmeisolering og lignende skal kun fjernes i det omfang, dette er nødvendigt for at opnå en forsvarlig bedømmelse af UN-tanken. Hvis råtanken og dens udstyr er trykprøvet hver for sig, skal de underkastes en tæthedsprøvning som en samlet enhed.6.7.3.15.5. Det mellemliggende 2,5-årlige periodiske eftersyn og prøvning skal mindst omfatte en indvendig og udvendig undersøgelse af UN-tanken og dens armatur under hensyn til de ikke-kølede, fordråbede gasser, som råtanken er beregnet til at transportere, en tæthedsprøvning og en kontrol af, at alt betjeningsudstyret fungerer korrekt. Beklædning, varmeisolering og lignende skal kun fjernes i det omfang, dette er nødvendigt for at opnå en forsvarlig bedømmelse af UN-tanken. Den 2,5-årlige indvendige undersøgelse kan for UN-tanke, der kun er beregnet til at transportere én ikke-kølet fordråbet gas, udelades eller erstattes af andre prøvningsmetoder eller eftersynsprocedurer, der er fastsat af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne.6.7.3.15.6. En UN-tank må ikke fyldes eller transporteres efter udløbet af fristen for udførelsen af det 5-årlige eller 2,5-årlige periodiske eftersyn og prøvning, der er påkrævet i punkt 6.7.3.15.2. En UN-tank, der er fyldt før fristen for udførelsen af det periodiske eftersyn og prøvning, kan dog i en periode på højst tre måneder efter fristens udløb fortsat transporteres. Endvidere kan en UN-tank transporteres efter fristens udløb:a) efter tømning men før rensning, med henblik på udførelse af det påkrævede eftersyn eller prøvning før den igen fyldes, ogb) medmindre den kompetente myndighed tillader noget andet, i en periode, der ikke overstiger seks måneder efter udløbet af fristen for udførelsen af det periodiske eftersyn eller prøvning, for at farligt gods skal kunne retuneres med henblik på bortskaffelse eller genanvendelse. Der skal refereres til denne undtagelse i transportdokumentet.6.7.3.15.7. Et ekstraordinært eftersyn og prøvning er nødvendig, hvis UN-tanken har synlige skader eller korroderede områder, lækager eller andre forhold, der indikerer en defekt, der kan påvirke hele UN-tanken. Omfanget af det ekstraordinære eftersyn og prøvning afhænger af omfanget af skader på eller nedbrydningen af UN-tanken. Det skal mindst omfatte det 2,5-årlige eftersyn og prøvning i overensstemmelse med punkt 6.7.3.15.5.6.7.3.15.8. Den indvendige og udvendige undersøgelse skal sikre:a) at råtanken er undersøgt for grubetæring, korrosion, slidtage, buler, deformationer, defekter i svejsningerne eller ethvert andet forhold inklusive lækage, der kan betyde, at UN-tanken ikke er tilstrækkelig sikker til transport,b) at rør, ventiler og pakninger er undersøgt for korroderede områder, defekter eller ethvert andet forhold inklusive lækage, der kan betyde, at UN-tanken ikke er tilstrækkelig sikker til fyldning, tømning eller transport,c) at spændeanordninger til mandehulsdækslet fungerer, og at der ikke er lækager i mandehulsdækslet eller pakningerne,d) at tabte eller løse bolte eller skruer på alle flangeforbindelser eller blindflanger er udskiftet eller spændt fast,e) at alle sikkerhedsanordninger og ventiler er uden korrosion, deformationer og andre skader eller defekter, der kan forhindre deres normale funktion; fjernbetjente lukkeanordninger og selvlukkende stopventiler skal afprøves for at demonstrere, at de virker efter hensigten,f) at påkrævede mærkninger på UN-tanken er tydelige og i overensstemmelse med de gældende bestemmelser, ogg) at rammen, støtter og anordninger til løftning af UN-tanken er i tilfredsstillende stand.6.7.3.15.9. Eftersyn og prøvninger i henhold til punkterne 6.7.3.15.1, 6.7.3.15.3, 6.7.3.15.4, 6.7.3.15.5 og 6.7.3.15.7 skal udføres eller bevidnes af en sagkyndig, der er godkendt af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne. Hvis trykprøvning er en del af eftersynet og prøvningen, skal prøvningstrykket være det, der er indikeret på datapladen på UN-tanken. Mens UN-tanken holdes under tryk, skal den undersøges for lækager i råtanken, rør eller udstyr.6.7.3.15.10. Når der er udført skæring, brænding eller svejsning på råtanken, skal arbejdet altid godkendes af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne, og der skal tages hensyn til den trykbeholderstandard, der er anvendt ved fremstilling af råtanken. Når arbejdet er udført, skal der udføres en trykprøvning ved det oprindelige prøvningstryk.6.7.3.15.11. Når der opdages tegn på, at UN-tanken ikke yder den fornødne sikkerhed, må UN-tanken ikke tages i anvendelse, førend den er repareret, og prøvning er gentaget og godkendt.6.7.3.16. Mærkning6.7.3.16.1. Alle UN-tanke skal være forsynet med en korrosionsbestandig metalplade, som er permanent fastgjort til UN-tanken på et synligt sted, hvor den er let tilgængelig for eftersyn. Hvis UN-tankens anordninger af en eller anden grund bevirker, at pladen ikke kan fastgøres permanent til råtanken, skal råtanken mindst mærkes med de informationer, der kræves ifølge trykbeholderstandarden. Som et minimum skal mindst følgende informationer være mærket på pladen ved hjælp af stempling eller andre lignende metoder:>TABELPOSITION>Fabrikantens navn eller mærkeFabrikantens serienummerKonstruktionsgodkendende myndighed eller organEjerens registreringsnummerFabrikationsårTrykbeholderstandarden, der er anvendt ved fremstilling af råtankenPrøvningstryk ... bar/kPa (overtryk)(78)Højst tilladelige driftstryk (MAWP) ... bar/kPa (overtryk)(79)Udvendigt konstruktionstryk(80) ... bar/kPa (overtryk)(81)Konstruktionstemperaturområde ... °C til ... °CKonstruktionsreferencetemperatur ... °CVandkapacitet ved 20 °C ... literVandkapacitet af hvert rum ved 20 °C ... literFørste trykprøvningsdato og navnet på den sagkyndigeRåtankens materiale(r) og reference(r) på materialestandarderneTilsvarende tykkelse i referencestål ... mmDato og type af seneste periodiske prøvning(er)Måned ... År ... Prøvningstryk ... bar/kPa (overtryk)(82)Stempel af den sagkyndige, som udførte eller var vidne til den seneste prøvning.6.7.3.16.2. Følgende informationer skal afmærkes enten på selve UN-tanken eller på en metalplade, der er fastgjort til UN-tanken:Brugerens navnNavn(e) på den/de ikke-kølede, fordråbede gas(ser), som det er tilladt at transportere i tankenStørste tilladte lastet mængde for hver af de ikke-kølede, fordråbede gasser, som det er tilladt at transportere i tanken ... kgStørste tilladte bruttovægt (MPGM) ... kgTaravægt ... kgANM.:For identifikation af de ikke-kølede, fordråbede gasser, se del 5.6.7.3.16.3. Såfremt en UN-tank er konstrueret og godkendt til søtransport skal ordene "OFFSHORE PORTABLE TANK" fremgå af identifikationspladen.6.7.4. Bestemmelser for konstruktion, fremstilling, eftersyn og prøvning af UN-tanke, der er beregnet til transport af kølede, fordråbede gasser6.7.4.1. DefinitionerI dette afsnit forstås ved:UN-tank: En varmeisoleret multimodal tank med en kapacitet på mere end 450 liter forsynet med betjeningsudstyr og støtteindretninger, der er nødvendig for transport af kølede, fordråbede gasser. UN-tanken skal være i stand til at blive fyldt og tømt, uden at dens støtteindretninger fjernes. Den skal have stabiliserende dele udvendigt på tanken og skal kunne løftes i fyldt tilstand. Den skal primært være konstrueret til at blive lastet på et transportkøretøj eller et skib og skal være udstyret med skinner, beslag eller armatur for at muliggøre mekanisk håndtering. Tankkøretøjer, jernbanetankvogne, ikke-metalliske tanke, mellemstore bulkcontainere (IBC'er), gasflasker og store beholdere anses ikke for at være UN-tanke.Tank: En konstruktion, der normalt består af enten:a) En yderskal med en eller flere indre råtanke, hvor afstanden mellem råtanken/råtankene og skallen er lufttom (vakuumisoleret) og kan rumme et varmeisoleringssystem, ellerb) en yderskal med en indre råtank med et mellemliggende lag af fast varmeisoleringsmateriale (f.eks. fast skum).Råtank: Den del af UN-tanken, der indeholder den kølede, fordråbede gas, der skal transporteres, inklusive åbninger og deres lukkeanordninger, men ikke betjeningsudstyr eller udvendige støtteindretninger.Yderskal: Den ydre isoleringskappe eller et lag, som kan være en del af isoleringssystemet.Betjeningsudstyr: Måleinstrumenter og udstyr til fyldning, tømning, udluftning, sikkerhed, trykluftsforsyning, køling og varmeisoleringsanordninger.Støtteindretninger: Anordninger til forstærkning, fastgørelse, beskyttelse og stabilisering anbragt udvendigt på råtanken.Højeste tilladte arbejdstryk (MAWP): Det højeste tilladte effektive overtryk målt i toppen af råtanken af en fyldt UN-tank, når denne er i betjeningsposition, herunder det højeste effektive tryk under fyldning og tømning.Prøvningstryk: Det højeste overtryk i toppen af råtanken under trykprøvning.Tæthedsprøvning: En prøvning med gas, hvor råtanken og råtankens betjeningsudstyr udsættes for et effektivt indre tryk på 90 % af MAWP eller derover.Største tilladte bruttovægt (MPGM): Summen af UN-tankens taravægt og den tungeste last, som tillades til transport.Holdetid: Den tid, der går, fra den oprindelige påfyldningstilstand er etableret, til trykket som følge af varmetilgangen har nået det laveste tryk, som trykbegrænsningsanordningerne er indstillet til.Referencestål: Stål med en trækbrudstyrke på 370 N/mm2 og en brudforlængelse på 27 %.Laveste konstruktionstemperatur: Den temperatur, som er lagt til grund ved konstruktion og fremstilling af råtanken, og som ikke er højere end den laveste (koldeste) temperatur (drifts-temperatur) af indholdet under normale forhold for fyldning, tømning og transport.6.7.4.2. Generelle bestemmelser for konstruktion og fremstilling6.7.4.2.1. Råtanke skal konstrueres og fremstilles i overensstemmelse med bestemmelserne i en trykbeholderstandard, som er anerkendt af den kompetente myndighed. Råtank og yderskal skal være fremstillet af metalliske materialer, der er egnet til bearbejdning. Yderskallen skal fremstilles af stål. Ikke-metalliske materialer kan anvendes til armatur og støtteanordninger mellem råtanken og yderskallen på betingelse af, at deres materialeegenskaber ved den laveste konstruktionstemperatur er tilstrækkelig eftervist. Materialerne skal i princippet være i overensstemmelse med nationale eller internationale materialestandarder. Til svejste råtanke og yderskaller må kun anvendes materialer, som beviseligt har gode svejsegenskaber. Svejsesømmene skal være af bedste håndværksmæssige udførelse og skal yde fuld sikkerhed. Råtanken skal, når det findes nødvendigt for fremstillingsprocessen eller materialerne, udsættes for egnet varmebehandling, for at garantere en tilstrækkelig slagsejhed i svejsesømmene og de varmepåvirkede zoner. Ved valg af materiale skal der tages hensyn til den laveste konstruktionstemperatur med hensyn til risiko for sprødbrud, hydrogenskørhed, revnedannelse som følge af spændingskorrosion og modstand mod stød. Såfremt der anvendes finkornstål, må den garanterede værdi for flydespændingen ikke overstige 460 N/mm2, og den garanterede maksimumværdi for trækbrudstyrken ikke overstige 725 N/mm2 ifølge materialespecifikationen. Materiale anvendt til UN-tanke skal være egnet til det ydre miljø, hvori UN-tankene bliver transporteret.6.7.4.2.2. Alle dele på en UN-tank, herunder armatur, pakninger og rørledninger, som normalt kan forventes at komme i kontakt med den transporterede kølede, fordråbede gas, skal være forenelige med den kølede, fordråbede gas.6.7.4.2.3. Kontakt mellem forskellige metaller, som kan resultere i skader forårsaget af galvanisk reaktion, skal undgås.6.7.4.2.4. Varmeisoleringssystemet skal omfatte en fuldstændig dækning af råtanken/råtankene med et effektiv isoleringsmateriale. Udvendig isolering skal være beskyttet af en yderskal for at forhindre tilgang af fugt og andre skader under normale transportforhold.6.7.4.2.5. Når en yderskal er så tæt, at den er gastæt, skal en anordning forhindre, at der udvikles farligt tryk i det isolerende lag.6.7.4.2.6. UN-tanke, der er beregnet til transport af kølede, fordråbede gasser med et kogepunkt, der er lavere end minus (-) 182 °C ved atmosfærisk tryk, må ikke indeholde materialer, som kan reagere med oxygen eller oxygenberiget atmosfære på en farlig måde, når disse materialer er placeret i dele af varmeisoleringen, hvor der er risiko for kontakt med oxygen og oxygenberiget væske eller gas.6.7.4.2.7. Isoleringsmaterialet må ikke forringes væsentligt under drift.6.7.4.2.8. Der skal for hver kølet, fordråbet gas, der ønskes transporteret i en UN-tank, bestemmes en referenceholdetid.6.7.4.2.8.1. Referenceholdetiden skal bestemmes ved hjælp af en metode, der er anerkendt af den kompetente myndighed, på basis af følgende:a) Isoleringssystemets effektivitet skal bestemmes i overensstemmelse med punkt 6.7.4.2.8.2,b) den/de trykbegrænsende anordnings/anordningers laveste trykindstilling,c) forholdene ved starten af fyldningen,d) en antaget omgivelsestemperatur på 30 °C, oge) de fysiske egenskaber af den enkelte kølede, fordråbede gas, som skal transporteres.6.7.4.2.8.2. Isoleringssystemets effektivitet (varmetilgang i watt) skal bestemmes ved hjælp af en typeprøvning af UN-tanken i overensstemmelse med en procedure, der er anerkendt af den kompetente myndighed. Denne prøvning skal bestå af enten:a) en prøvning ved konstant tryk (f.eks. ved atmosfærisk tryk), hvor tabet af den kølede, fordråbede gas måles over en tidsperiode, ellerb) en prøvning med lukket system, hvor trykstigningen måles i råtanken over en tidsperiode.Når der udføres prøvning ved konstant tryk, skal der tages højde for variationerne i atmosfæretrykket. Ved udførelse af den ene eller den anden prøvning skal der korrigeres for eventuelle variationer mellem omgivelsestemperaturen og den antagne referencetemperatur på 30 °C.ANM.:Til bestemmelse af den faktiske holdetid før hver transport påbegyndes henvises til underafsnit 4.2.3.7.6.7.4.2.9. Yderskallen på en vakuumisoleret dobbeltvægget tank skal enten have et udvendigt konstruktionstryk, der ikke er mindre end 100 kPa (1bar) (overtryk) beregnet i overensstemmelse med en anerkendt teknisk standard eller et beregnet kritisk tryk for kollaps, der ikke er mindre end 200 kPa (2 bar) (overtryk). Indvendige og udvendige forstærkninger kan inkluderes i beregningen af skallens evne til at modstå det udvendige tryk.6.7.4.2.10. UN-tanke skal konstrueres og fremstilles med støtter for at sikre et forsvarligt fundament under transporten og med egnede løfte- og surringsanordninger.6.7.4.2.11. UN-tanke skal, uden tab af indholdet, konstrueres til at modstå mindst det indre tryk, som stammer fra indholdet og de statiske, dynamiske og termiske påvirkninger, der fremkommer under normale håndterings- og transportforhold. Det skal påvises, at der ved konstruktionen er taget hensyn til nedbrydningseffekter, som følge af gentagne påvirkninger gennem UN-tankens levetid.6.7.4.2.12. UN-tanke og deres fastgørelsesanordninger skal ved den største tilladte last kunne absorbere følgende statiske kræfter, når de optræder hver for sig:a) I kørselsretningen: to gange den største tilladte bruttovægt multipliceret med tyngdeaccelerationen (g)(83).b) Vandret, vinkelret på kørselsretningen: den største tilladte bruttovægt (hvis kørselsretningen ikke er entydig bestemt: to gange den største tilladte bruttovægt) multipliceret med tyngdeaccelerationen (g)(84).c) Lodret nedefra og opefter: den største tilladte bruttovægt multipliceret med tyngdeaccelerationen (g)(85).d) Lodret oppefra og nedefter: to gange den største tilladte bruttovægt (samlet belastning inklusive effekten af tyngdekræften) multipliceret med tyngdeaccelerationen (g)(86).6.7.4.2.13. For hver af de nævnte kræfter i punkt 6.7.4.2.12, skal der anvendes en sikkerhedsfaktor, som følger:a) For metaller med en klart defineret flydegrænse er sikkerhedsfaktoren 1,5 i forhold til den garanterede flydespænding, ellerb) for metaller uden en fastsat flydegrænse er sikkerhedsfaktoren 1,5 i forhold til spændingen ved den garanterede 0,2 % blivende forlængelse, og for austenitisk stål: spændingen ved 1 % blivende forlængelse.6.7.4.2.14. Værdierne for flydespænding og spænding ved blivende forlængelse skal være værdier, der er i overensstemmelse med nationale eller internationale materialestandarder. Ved anvendelse af austenitisk stål kan de i materialestandarderne anførte minimumsværdier øges med op til 15 %, såfremt disse højere værdier er anført i kontrolbeviset. Såfremt der ikke eksisterer nogle materialestandarder for metallet, skal værdien af flydespændingen eller spændingen ved blivende forlængelse godkendes af den kompetente myndighed.6.7.4.2.15. UN-tanke, der er beregnet til at transportere brandfarlige, kølede, fordråbede gasser, skal kunne jordes elektrisk.6.7.4.3. Konstruktionskriterier6.7.4.3.1. Råtanke skal have et cirkulært tværsnit.6.7.4.3.2. Råtanke skal konstrueres og fremstilles til at modstå et prøvningstryk på mindst 1,3 gange MAWP. Prøvningstrykket for råtanke med vakuumisolering skal mindst være 1,3 gange summen af MAWP og 100 kPa (1 bar). Prøvningstrykket må under ingen omstændigheder være mindre end 300 kPa (3 bar) (overtryk). Opmærksomheden skal henledes på minimumskravene vedrørende tykkelsen af tankvæggene, jf. punkterne 6.7.4.4.2-6.7.4.4.7.6.7.4.3.3. For metaller, der har en klart defineret flydegrænse eller er karakteriseret ved en garanteret blivende forlængelse (almindeligvis 0,2 % blivende forlængelse eller 1 % blivende forlængelse for austenitisk stål) skal den primære spænding δ (sigma) i råtanken ikke overskride den mindste af værdierne af 0,75 Re eller 0,50 Rm ved prøvningstrykket, hvor:Re= flydespændingen i N/mm2 eller spændingen ved 0,2 % blivende forlængelse, eller for austenitisk stål: spændingen ved 1 % blivende forlængelse.Rm= trækbrudstyrke i N/mm2.6.7.4.3.3.1. Værdierne af Re og Rm, der skal anvendes, skal være minimumsværdier, der er anført i overensstemmelse med nationale eller internationale materialestandarder. Ved anvendelse af austenitisk stål kan de i materialestandarderne anførte minimumsværdier af Re og Rm overskrides med op til 15 %, såfremt disse højere værdier er anført i kontrolbeviset. Såfremt der ikke eksisterer nogle materialestandarder for metallet, skal værdien af Re og Rm godkendes af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne.6.7.4.3.3.2. Stål, der har et Re/Rm forhold, der overstiger 0,85, er ikke tilladt til fremstilling af svejste råtanke. Værdierne af Re og Rm, der skal anvendes til at bestemme dette forhold, skal være dem, der er anført i kontrolbeviset.6.7.4.3.3.3. Stål, der anvendes til fremstilling af råtanke, skal have en brudforlængelse i % svarende til mindst 10000/Rm, dog således, at brudforlængelsen ikke må være under 16 % for finkornstål og ikke under 20 % for andet stål. Aluminium og aluminiumslegeringer, der anvendes til fremstilling af råtanke, skal have en brudforlængelse i % svarende til mindst 10000/6Rm med et absolut minimum på 12 %.6.7.4.3.3.4. Når de faktiske værdier skal bestemmes for et materiale, skal det påses, at prøvestykker af metalpladen udtages vinkelret på valseretningen. Den varige brudforlængelse skal måles på prøvestykker med et rektangulært tværsnit i overensstemmelse med standarden ISO 6892:1988 og med en målelængde på 50 mm.6.7.4.4. Minimums vægtykkelse af råtanken6.7.4.4.1. Mindste vægtykkelse af råtanken skal være den største af tykkelserne baseret på:a) den mindste tykkelse bestemt i overensstemmelse med kravene i punkterne 6.7.4.4.2-6.7.4.4.7, ellerb) den mindste tykkelse bestemt i overensstemmelse med den anerkendte trykbeholderstandard samt kravene i underafsnit 6.7.4.3.6.7.4.4.2. Råtanke med en diameter på højst 1,80 m skal have en tykkelse på mindst 5 mm, såfremt råtanken er fremstillet af referencestål, eller en tilsvarende tykkelse, når den er fremstillet af et andet metal. For råtanke med en diameter større end 1,80 m skal tykkelsen være mindst 6 mm, såfremt råtanken er fremstillet af referencestål, eller en tilsvarende tykkelse, når den er fremstillet af et andet metal.6.7.4.4.3. Råtanke i vakuumisolerede tanke med en diameter på højst 1,80 m skal have en tykkelse på mindst 3 mm, såfremt råtanken er fremstillet af referencestål, eller en tilsvarende tykkelse, når den er fremstillet af et andet metal. Råtanke i vakuumisolerede tanke med en diameter større end 1,80 m skal have en tykkelse på mindst 4 mm, såfremt råtanken er fremstillet af referencestål, eller en tilsvarende tykkelse, når den er fremstillet af et andet metal.6.7.4.4.4. For vakuumisolerede tanke skal den samlede tykkelse af yderskallen og råtanken opfylde minimumstykkelsen beskrevet i punkt 6.7.4.4.2. Tykkelsen af selve råtanken må ikke være mindre end minimumstykkelsen beskrevet i punkt 6.7.4.4.3.6.7.4.4.5. Råtanke skal, uanset hvilket materiale de er fremstillet af, være mindst 3 mm tykke.6.7.4.4.6. I punkterne 6.7.4.4.2 og 6.7.4.4.3 angives vægtykkelsen i referencestål. Den tilsvarende vægtykkelse for råtanke fremstillet af et andet metal kan beregnes ud fra følgende formel:>PIC FILE= "L_2004121DA.081101.TIF">hvore1= Den foreskrevne tilsvarende vægtykkelse (i mm) for det metal, der skal anvendes;eo= Den foreskrevne minimumsvægtykkelse (i mm) for referencestålet, som specificeret i punkterne 6.7.4.4.2 og 6.7.4.4.3.Rm1= Den garanterede minimums-trækbrudstyrke (i N/mm2) for det metal, der skal anvendes (se punkt 6.7.4.3.3);A1= Den garanterede minimums-brudforlængelse (i %) for det metal, der skal anvendes, i henhold til nationale eller internationale standarder.6.7.4.4.7. Vægtykkelsen må under ingen omstændigheder være mindre end det, som er anført i 6.7.4.4.1-6.7.4.4.5. Alle råtankens dele skal have en minimumstykkelse, som beskrevet i 6.7.4.4.1-6.7.4.4.6. Disse vægtykkelser er eksklusive eventuelle korrosionstillæg:.6.7.4.4.8. Der må ikke forekomme pludselige ændringer i pladetykkelsen i samlingen, hvor den cylindriske del og enderne mødes.6.7.4.5. Betjeningsudstyr6.7.4.5.1. Betjeningsudstyr skal være anbragt således, at det er beskyttet mod at blive revet løs eller beskadiget under håndtering og transport. Når forbindelsen mellem rammen og tanken eller yderskallen og råtanken tillader en relativ bevægelse, skal udstyret være fastgjort således, at det kan modstå sådanne bevægelser uden at beskadige væsentlige dele. De ydre tømningsanordninger (rørfatninger, lukkeanordninger), den indre stopventil og dens sæde skal være beskyttet mod at blive revet løs af ydre påvirkninger (f.eks. ved anvendelse af forskydningsdele). Fyldnings- og tømningsanordninger (inklusive flanger og skruepropper) og alle beskyttelseshætter skal kunne sikres mod utilsigtet åbning.6.7.4.5.2. Alle fyldnings- og tømningsåbninger i UN-tanke, der anvendes til transport af brandfarlige, kølede, fordråbede gasser, skal udstyres med mindst tre gensidigt uafhængige lukkeanordninger i serie. Den første skal være en stopventil placeret så tæt ved yderskallen, som det er praktisk muligt. Den anden skal være en stopventil, og den tredje skal være en blindflange eller lignende anordning. Den lukkeanordning, der er tættest på yderskallen, skal være en hurtigtlukkende anordning, som lukker automatisk i tilfælde af, at UN-tanken laver en uønsket bevægelse under fyldning eller tømning, eller hvis råtanken er omgivet af flammer. Denne anordning skal også kunne betjenes med fjernkontrol6.7.4.5.3. Alle fyldnings- og tømningsåbninger i UN-tanke, der anvendes til transport af ikke-brandfarlige, kølede, fordråbede gasser, skal udstyres med mindst to gensidigt uafhængige lukkeanordninger i serie. Den første skal være en stopventil placeret så tæt ved yderskallen, som det er praktisk muligt, og den anden skal være en blindflange eller lignende anordning.6.7.4.5.4. I rørledninger, der kan lukkes i begge ender, og hvor væskeprodukter kan opholde sig, skal en form for automatisk trykaflastning sikre, at der ikke dannes et overtryk i rørene.6.7.4.5.5. Vakuumisolerede tanke behøver ikke at have en inspektionsåbning.6.7.4.5.6. Udvendige anordninger skal placeres sammen, så vidt det er praktisk muligt.6.7.4.5.7. Alle tilslutninger til en UN-tank skal være markeret tydeligt for at indikere deres funktion.6.7.4.5.8. Alle stopventiler eller andre lukkeanordninger skal være konstrueret og fremstillet til et tryk på ikke mindre end råtankens højeste tilladte arbejdstryk, under hensyntagen til de forventede temperaturer under transporten. Alle stopventiler med skruespindler skal lukkes ved at dreje håndtaget med uret. På andre stopventiler skal positionen (åben og lukket) og lukkeretningen fremgå utvetydigt. Alle stopventiler skal være konstrueret til at forhindre utilsigtet åbning.6.7.4.5.9. Såfremt der anvendes trykopbyggende enheder, skal disses væske- og gastilslutninger være udstyret med en ventil så tæt ved yderskallen som praktisk muligt for at forhindre tab af indholdet i tilfælde af beskadigelse af den trykopbyggende enhed.6.7.4.5.10. Rør skal være konstrueret, fremstillet og installeret således, at beskadigelse på grund af termisk udvidelse og sammentrækning, mekaniske rystelser og vibrationer undgås. Alle rør skal fremstilles af et egnet materiale. For at forhindre lækage som følge af brand, må der kun anvendes stålrør og svejste samlinger mellem yderskal og tilslutningen til ethvert udløbs første lukkeanordning. Metoden, hvormed lukkeanordninger er fastgjort til denne tilslutning, skal være anerkendt af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne. Alle andre steder skal rørsamlinger svejses om nødvendigt.6.7.4.5.11. Samlinger af kobberrør skal være hårdt loddede eller have et tilsvarende kraftigt samlestykke af metal. Smeltepunktet for hårdt loddede materialer skal mindst være 525 °C. Samlingerne må ikke mindske rørenes styrke, f.eks. ved gevindskæring.6.7.4.5.12. Det materiale, som ventiler og tilbehør er fremstillet af, skal have tilfredsstillende egenskaber ved UN-tankens laveste driftstemperatur.6.7.4.5.13. Sprængningstrykket for alle rør og rørdele må ikke være mindre end fire gange råtankens MAWP eller fire gange det tryk, som disse er udsat for under drift af en pumpe eller en anden anordning (undtagen trykaflastningsanordninger).6.7.4.6. Trykaflastningsanordninger6.7.4.6.1. UN-tanke skal være udstyret med mindst to uafhængige fjederbelastede trykaflastningsanordninger. Trykaflastningsanordningerne skal åbne automatisk ved et tryk, der ikke er mindre end MAWP, og de skal være fuldstændig åbne ved 110 % af MAWP. Efter aflastning skal anordningerne lukke ved et tryk, der ikke er lavere end 10 % under åbningstrykket, og anordningerne skal forblive lukket ved alle lavere tryk. Trykaflastningsanordninger skal være af en type, der kan modstå dynamiske kræfter, herunder væskebevægelser.6.7.4.6.2. Råtanke til ikke-brandfarlige, kølede, fordråbede gasser og hydrogen kan ligeledes have sprængskiver parallelt med den fjederbelastede anordning som beskrevet i punkterne 6.7.4.7.2 og 6.7.4.7.3.6.7.4.6.3. Trykaflastningsanordninger skal være konstrueret således, at det forhindres, at fremmede stoffer trænger ind i råtanken, at gas lækker, eller at der udvikles et farligt overtryk i råtanken.6.7.4.6.4. Trykaflastningsanordninger skal være godkendt af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne.6.7.4.7. Trykaflastningsanordningers kapacitet og indstilling6.7.4.7.1. Den samlede kapacitet af alle installerede trykaflastningsanordninger skal i tilfælde af et vakuumtab i en vakuumisoleret tank eller et tab af 20 % af isoleringen i en tank, der er isoleret med fast materiale, være tilstrækkelig til, at trykket (inklusive akkumulering) inde i råtanken ikke overstiger 120 % af MAWP.6.7.4.7.2. Denne kapacitet kan for ikke-brandfarlige, kølede, fordråbede gasser (undtagen oxygen) og hydrogen opnås ved at anvende en sprængskive parallelt med den påkrævede sikkerhedsaflastningsanordning. Sprængskiver skal sprænge ved et nominelt tryk, der tilsvarer råtankens prøvningstryk.6.7.4.7.3. Den samlede kapacitet af alle installerede trykaflastningsanordninger skal være tilstrækkelig til at begrænse trykket i råtanken til prøvningstrykket i de tilfælde, der er beskrevet i punkterne 6.7.4.7.1 og 6.7.4.7.2, og hvis tanken er fuldstændigt omgivet af flammer.6.7.4.7.4. Den påkrævede kapacitet af trykaflastningsanordningerne skal beregnes i overensstemmelse med en veletableret teknisk standard(87), der er anerkendt af den kompetente myndighed.6.7.4.8. Mærkning af trykaflastningsanordninger6.7.4.8.1. Alle trykaflastningsanordninger skal være tydeligt og permanent mærket med følgende:a) Trykket (i bar eller kPa), ved hvilket anordningen er indstillet til at åbne.b) Den tilladelige tolerance for fjederbelastede anordningers åbningstryk.c) Referencetemperaturen, som tilsvarer sprængskivers nominelle tryk.d) Anordningens nominelle udstrømningskapacitet i standard kubikmeter luft per sekund (m3/s).Når det er praktisk muligt, skal følgende information også vises:e) Fabrikantens navn og aktuelt katalognummer for trykaflastningsanordningen.6.7.4.8.2. Den nominelle udstrømningskapacitet, der er angivet på trykaflastningsanordningen, skal bestemmes i overensstemmelse med standarden ISO 4126-1:1991.6.7.4.9. Tilslutninger til trykaflastningsanordninger6.7.4.9.1. Tilslutninger til trykaflastningsanordninger skal være dimensioneret tilstrækkelig store, således at det er muligt for den påkrævede udstrømning at passere uhindret til sikkerhedsanordningen. Der må ikke monteres stopventiler imellem råtanken og trykaflastningsanordningen, medmindre, der er et dobbelt sæt anordninger af hensyn til vedligeholdelse eller af andre grunde, og stopventilen, der betjener den anordning, der anvendes, er fastlåst i åben stilling eller stopventilerne er forbundet således, at bestemmelserne i underafsnit 6.7.4.7 altid er opfyldt. Der må ikke være nogen forhindring i en åbning, der leder til en udluftningsanordning eller trykaflastningsanordning, som kan hindre eller aflukke udstrømningen fra råtanken til anordningen. Såfremt der anvendes udluftningsrør fra trykaflastningsanordningen, skal de ventilere den frigjorte gas eller væske til atmosfæren med et minimum af trykfald i røret.6.7.4.10. Placering af trykaflastningsanordninger6.7.4.10.1. Alle indløb til trykaflastningsanordninger skal være placeret på toppen af råtanken så nær ved midtpunktet i langsgående og tværgående retning som praktisk muligt. Alle trykaflastningsanordningers indløb skal ved maksimal fyldning være placeret i råtankens gasfase, og anordningerne skal være placeret således, at den frigjorte gas kan ventileres uhindret ud. Hvad angår kølede, fordråbede gasser, skal den frigjorte gas ledes væk fra råtanken på en sådan måde, at den ikke rammer tanken. Beskyttelsesanordninger, der afbøjer strømmen af gassen, er tilladt på betingelse af, at den påkrævede kapacitet af aflastningsanordningen ikke reduceres.6.7.4.10.2. Der skal træffes foranstaltninger, der hindrer uvedkommendes adgang til trykaflastningsanordningerne, og foranstaltninger, der beskytter anordningerne mod beskadigelse, såfremt UN-tanken vælter.6.7.4.11. Måleanordninger6.7.4.11.1. En UN-tank skal udstyres med en eller flere måleanordninger, medmindre den er beregnet til at blive fyldt efter vægt,. Niveaumålere af glas og måleanordninger af andet skrøbeligt materiale, som er i direkte kontakt med indholdet i råtanken, må ikke anvendes.6.7.4.11.2. En tilslutning til en vakuummåler skal monteres i yderskallen på den vakuumisolerede UN-tank.6.7.4.12. UN-tankes støtter, rammer og løfte- og surringsanordninger6.7.4.12.1. UN-tanke skal konstrueres og fremstilles med en støtteanordning for at give et forsvarligt fundament for transporten. Kræfterne, der er beskrevet i punkt 6.7.4.2.12, og sikkerhedsfaktoren, der er beskrevet i punkt 6.7.4.2.13, skal respekteres. Meder, rammer, bøjler eller andre lignende konstruktioner er acceptable.6.7.4.12.2. De kombinerede påvirkninger, som skyldes UN-tankes montering (f.eks. bøjler, rammer, osv.) og UN-tankes løfte- og surringsanordninger, må ikke give for store påvirkninger på nogle dele af tanken. Der skal monteres permanente løfte- og surringsanordninger på alle UN-tanke. De skal fortrinsvis monteres på UN-tankens støtter, men kan blive fastgjort til forstærkningsplader, som er anbragt på tanken på de steder, hvor den understøttes.6.7.4.12.3. Ved konstruktion af støtter og rammer skal der tages hensyn til effekterne af miljøbetinget korrosion.6.7.4.12.4. Gaffelindføringsåbninger skal kunne lukkes. Gaffelindføringsåbningernes lukkeanordninger skal være en permanent del af rammen eller permanent fastgjort til rammen. Enkeltrums UN-tanke med en længde på mindre end 3,65 m behøver ikke at have lukkede gaffelindføringsåbninger på betingelse af at:a) råtanken inklusive alt armatur er tilstrækkeligt beskyttet mod at blive ramt af gaffeltruckens gaffel, ogb) afstanden mellem centrene af gaffelindføringsåbningerne er mindst halvdelen af den maksimale længde af UN-tanken.6.7.4.12.5. Hvis UN-tanke ikke er beskyttet under transporten i overensstemmelse med underafsnit 4.2.3.3, skal råtanken og betjeningsudstyret beskyttes mod beskadigelse som følge af stød fra siden eller i længderetningen eller som følge af væltning. Udvendigt udstyr skal beskyttes for at forhindre udslip fra råtanken som følge af stød eller væltning af UN-tanken på dets armatur. Eksempler på beskyttelse omfatter:a) Beskyttelse mod stød langs råtanken, hvilket kan bestå af stænger langs råtanken, der beskytter råtanken på begge sider på medianlinjens niveau.b) Beskyttelse af UN-tanken ved væltning, hvilket kan bestå af forstærkningsringe eller stænger, der er monteret i kryds over rammen.c) Beskyttelse mod stød på bagenden af råtanken, hvilket kan bestå af en kofanger eller en ramme.d) Beskyttelse af råtanken mod skade fra stød eller væltning ved anvendelse af en ISO-ramme i overensstemmelse med standarden ISO 1496-3:1995.e) Beskyttelse af UN-tanken mod stød og ved væltning ved hjælp af vakuumisoleringens yderskal.6.7.4.13. Typegodkendelse6.7.4.13.1. Den kompetente myndighed eller et af denne udpeget organ skal for hver ny type UN-tank udstede en konstruktionsgodkendelsesattest. Denne attest skal dokumentere, at en UN-tank er blevet undersøgt af myndigheden, at den er anvendelig til det ønskede formål, og at den opfylder bestemmelserne i dette kapitel. Hvis der fremstilles en serie af UN-tanke uden ændringer i konstruktionen, gælder attesten for hele serien. Attesten skal referere til typeprøvningsrapporten, de kølede, fordråbede gasser, som råtanken er godkendt til at transportere, råtankens og yderskallens konstruktionsmaterialer og et godkendelsesnummer. Godkendelsesnummeret skal bestå af kendingsbogstaver eller mærket for det land, hvor godkendelsen er udstedt, dvs. de kendingsbogstaver, der skal anvendes i international trafik, som beskrevet i Færdselskonventionen (Wien, 1968) og et registreringsnummer. Eventuelle alternative løsninger i overensstemmelse med underafsnit 6.7.1.2 skal fremgå af attesten. En konstruktionsgodkendelse kan gælde som godkendelse for mindre UN-tanke, der er fremstillet af materialer af samme slags og tykkelse, med samme fremstillingsteknik, og med identiske støtter, samt tilsvarende lukkeanordninger og andet tilbehør.6.7.4.13.2. Typeprøvningsrapporten for typegodkendelse af konstruktionen skal mindst omfatte følgende:a) Resultatet af den relevante rammeprøvning som foreskrevet i standarden ISO 1496-3:1995.b) Resultatet af det første eftersyn og den første prøvning i henhold til punkt 6.7.4.14.3.c) Resultatet af stødprøvningen i punkt 6.7.4.14.1, såfremt der er krav om en sådan prøvning.6.7.4.14. Eftersyn og prøvning6.7.4.14.1. Når UN-tanke opfylder definitionen på container i "CSC", skal en prototype for hver konstruktion underkastes en stødprøvning. Prototypen af en UN-tank skal kunne absorbere kræfterne fra et stød, der er mindst 4 gange (4 g) den største tilladte bruttovægt af en fuldt lastet UN-tank med en varighed, som er typisk for de mekaniske stød, der forekommer under jernbanetransport. Følgende er en liste over standardmetoder, der accepteres til gennemførelse af stødprøvningen:- Association of American Railroads,Manual of Standards and Recommended Practices,Specifications for Acceptability of Tank Containers (AAR.600), 1992- Canadian Standards Association (CSA),Highway Tanks and Portable Tanks for the Transportation of Dangerous Goods (B620-1987)- Deutsche Bahn AGZentralbereich Technik, MindenTankcontainer, dynamische Ablaufprüfungen (Portable tanks, longitudinal dynamic impact test)- Société Nationale des Chemins de Fer FrançaisC.N.E.S.T. 002-1996Conteneurs-citernes, épreuves de contraintes longitudinales externes et essais dynamique de choc (Tank containers, longitudinal external stresses and dynamic impact tests)- Spoornet, South AfricaEngineering Development Centre (EDC)Testing of ISO Tank ContainersMethod EDC/TES/023/000/1991-066.7.4.14.2. Råtank og udstyr på alle UN-tanke skal efterses og prøves, førend de tages i brug (første eftersyn og prøvning) og derefter mindst hvert femte år (5-årligt periodisk eftersyn og prøvning) med et mellemliggende periodisk eftersyn og prøvning (2,5-årligt periodisk eftersyn og prøvning) midtvejs mellem det 5-årlige periodiske eftersyn og prøvning. Det 2,5-årlige eftersyn og prøvning kan udføres inden for ± 3 måneder fra den fastsatte dato. Et ekstraordinært eftersyn og prøvning skal udføres uafhængigt af datoen for det sidste periodiske eftersyn og prøvning, når det er nødvendigt ifølge med punkt 6.7.4.14.7.6.7.4.14.3. Det første eftersyn og prøvning af en UN-tank skal omfatte et eftersyn af konstruktionens karakteristika, en indvendig og udvendig undersøgelse af UN-tanken og dens armatur under hensyn til de kølede, fordråbede gasser, som UN-tanken er beregnet til at transportere, samt en trykprøvning med henvisning til prøvningstrykkene i punkt 6.7.4.3.2. Trykprøvningen kan udføres som en hydraulisk prøvning eller ved hjælp af andre væsker eller gasser efter tilladelse fra den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne. Førend UN-tanken tages i brug, skal der ligeledes udføres en tæthedsprøvning og en kontrol af, at alt betjeningsudstyret fungerer korrekt. Hvis råtanken og dens udstyr er trykprøvet hver for sig, skal de underkastes en tæthedsprøvning som en samlet enhed. Alle svejsninger i råtanken, der er underkastet højt belastningsniveau, skal undersøges under den første prøvning ved hjælp af en radiografisk undersøgelse, ultralydsundersøgelse eller en anden egnet ikke-destruktiv prøvningsmetode. Dette gælder ikke yderskallen.6.7.4.14.4. Det 5-årlige og 2,5-årlige periodiske eftersyn og prøvning skal omfatte en udvendig undersøgelse af UN-tanken og dens armatur under hensyn til de kølede, fordråbede gasser, som UN-tanken er beregnet til at transportere, en tæthedsprøvning, en kontrol af, at alt betjeningsudstyret fungerer korrekt og evt. aflæsning af vakuum. I tilfælde af at den isolerede tank ikke er vakuumisoleret, skal yderskallen og isoleringen fjernes ved det 2,5 års og 5 års periodiske eftersyn, men kun i det omfang, det findes nødvendigt for en forsvarlig bedømmelse.6.7.4.14.5. Desuden skal yderskal og isolering fjernes på tanke, der ikke er vakuumisolerede, ved det 5-årlige eftersyn og prøvning, men kun i det omfang, det findes nødvendigt for en forsvarlig bedømmelse6.7.4.14.6. En UN-tank må ikke fyldes eller transporteres efter udløbet af fristen for udførelsen af det 5-årlige eller 2,5-årlige periodiske eftersyn og prøvning, der er påkrævet i punkt 6.7.4.14.2. En UN-tank, der er fyldt før fristen for udførelsen af det periodiske eftersyn og prøvning, kan dog i en periode på højst tre måneder efter fristens udløb fortsat transporteres. Endvidere kan en UN-tank transporteres efter fristens udløb:a) efter tømning men før rensning, med henblik på udførelse af det påkrævede eftersyn eller prøvning før den igen fyldes, ogb) medmindre den kompetente myndighed tillader noget andet, i en periode, der ikke overstiger seks måneder efter udløbet af fristen for udførelsen af det periodiske eftersyn eller prøvning, for at farligt gods skal kunne retuneres for bortskaffelse eller genanvendelse. Der skal refereres til denne undtagelse i transportdokumentet.6.7.4.14.7. Et ekstraordinære eftersyn og prøvning er nødvendigt, hvis UN-tanken har synlige skader eller korroderede områder, lækager eller andre forhold, der indikerer en defekt, der kan påvirke hele UN-tanken. Omfanget af det ekstraordinære eftersyn og prøvning afhænger af omfanget af skader på eller nedbrydningen af UN-tanken. Det skal mindst omfatte det 2,5-årlige eftersyn og prøvning i overensstemmelse med punkt 6.7.4.14.4.6.7.4.14.8. Den indvendige undersøgelse ved første eftersyn og prøvning skal sikre, at råtanken er undersøgt for grubetæring, korrosion eller slidtage, buler, deformationer, defekter i svejsningerne eller andre forhold, der kan betyde, at tanken ikke er tilstrækkelig sikker til transport.6.7.4.14.9. Den udvendige undersøgelse skal sikre:a) at de udvendige rør, ventiler, tryk-/kølingssystemer, hvis sådanne anvendes, og pakninger er undersøgt for korroderede områder, defekter eller ethvert andet forhold inklusive lækage, der kan betyde, at UN-tanken ikke er tilstrækkelig sikker til fyldning, tømning eller transport,b) at der ikke er lækager i mandehulsdækslet eller pakningerne,c) at tabte eller løse bolte eller skruer på alle flangeforbindelser eller blindflanger er udskiftet eller spændt fast,d) at alle sikkerhedsanordninger og ventiler er uden korrosion, deformationer og andre skader eller defekter, der kan forhindre deres normale funktion. Fjernbetjente lukkeanordninger og selvlukkende stopventiler skal afprøves for at demonstrere, at de virker efter hensigten,e) at påkrævede mærkninger på UN-tanken er tydelige og i overensstemmelse med de gældende bestemmelser, ogf) at rammen, støtter og anordninger til løftning af UN-tanken er i tilfredsstillende stand.6.7.4.14.10. Eftersyn og prøvninger i punkterne 6.7.4.14.1, 6.7.4.14.3, 6.7.4.14.4, 6.7.4.14.5 og 6.7.4.14.7 skal udføres eller bevidnes af en sagkyndig, der er godkendt af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne. Hvis trykprøvning er en del af eftersynet og prøvningen, skal prøvningstrykket være det, som er indikeret på datapladen på UN-tanken. Mens UN-tanken holdes under tryk, skal den undersøges for lækager i råtanken, rør eller udstyr.6.7.4.14.11. Når der er udført skæring, brænding eller svejsning på råtanken, skal arbejdet altid godkendes af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne, og der skal tages hensyn til den trykbeholderstandard, der er anvendt ved fremstilling af råtanken. Når arbejdet er udført, skal der udføres en trykprøvning ved det oprindelige prøvningstryk.6.7.4.14.12. Når der opdages tegn på, at UN-tanken ikke yder den fornødne sikkerhed, må UN-tanken ikke tages i anvendelse, førend den er repareret, og prøvning er gentaget og godkendt.6.7.4.15. Mærkning6.7.4.15.1. Alle UN-tanke skal være forsynet med en korrosionsbestandig metalplade, som er permanent fastgjort til UN-tanken på et synligt sted, hvor den er let tilgængelig for eftersyn. Hvis UN-tankens anordninger af en eller anden grund gør, at pladen ikke kan fastgøres permanent til råtanken, skal råtanken mindst mærkes med de informationer, der kræves ifølge trykbeholderstandarden. Som et minimum skal mindst følgende informationer være mærket på pladen vha. stempling eller andre lignende metoder:>TABELPOSITION>Fabrikantens navn eller mærkeFabrikantens serienummerKonstruktionsgodkendende myndighed eller organEjerens registreringsnummerFabrikationsårTrykbeholderstandarden, der er anvendt ved fremstilling af råtankenPrøvningstryk ... bar/kPa (overtryk)(88)Højst tilladelige driftstryk (MAWP) ... bar/kPa (overtryk)(89)Laveste temperatur, som tanken er konstrueret til ... °CVandkapacitet ved 20 °C ... literFørste trykprøvningsdato og navnet på den sagkyndigeRåtankens materiale(r) og reference(r) på materialestandarderneTilsvarende tykkelse i referencestål ... mmDato og type af seneste periodiske prøvning(er)Måned ... År ... Prøvningstryk ... bar/kPa (overtryk)(90)Stempel af den sagkyndige, som udførte eller var vidne til den seneste prøvning.Fuldstændig betegnelse for den gas/de gasser, som UN-tanken er godkendt til at transportere.Enten "termisk isolering" eller "vakuum-isoleret" ...Isoleringssystemets effektivitet (varme tilgang) ... Watt (W)Referenceholdetid ... dage (eller timer) og oprindeligt tryk ... bar/kPa (overtryk)(91) og fyldningsgrad ... i kg for hver kølet, fordråbet gas, det er tilladt at transportere.6.7.4.15.2. Følgende informationer skal afmærkes enten på selve UN-tanken eller på en metalplade, der er fastgjort til UN-tanken:Brugerens navn.Navnet på den transporterede kølede, fordråbede gas (og mindste gennemsnitstemperatur af lasten).Største tilladte bruttovægt (MPGM) ... kg.Taravægt ... kg.Den faktiske holdetid for gassen, der transporteres ... dage (eller timer).ANM.:For identifikation af de kølede, fordråbede gasser, der transporteres, se også del 5.6.7.4.15.3. Såfremt en UN-tank er konstrueret og godkendt til søtransport skal ordene "OFFSHORE PORTABLE TANK" fremgå af identifikationspladen.KAPITEL 6.8Bestemmelser for konstruktion, typegodkendelse, eftersyn, prøvning og mærkning af samt udstyr til tankvogne, aftagelige tanke, tankcontainere, og tankveksellad med råtanke af metalliske materialer samt batterivogne og multielement gascontainere (MEGC)ANM.:UN-tanke er beskrevet i kapitel 6.7, fiberforstærkede plasttanke til tankcontainere er beskrevet i kapitel 6.9.6.8.1. Anvendelsesområde6.8.1.1. Bestemmelser, som fylder hele sidens bredde finder anvendelse på både tankvogne, aftagelige tanke, batterivogne, tankcontainere, tankveksellad og multielement gascontainere. I resten af dette kapitel anvendes betegnelsen MEGC'er om multielement gascontainere. Kravene i en enkelt kolonne finder alene anvendelse på:- tankvogne, aftagelige tanke og batterivogne (venstre kolonne),- tankcontainere, tankveksellad og MEGC'er (højre kolonne).6.8.1.2. Disse bestemmelser finder anvendelse på:>TABELPOSITION>som bruges til transport af gasser, væsker og pulverformige eller granulerede stoffer.6.8.1.3. Afsnit 6.8.2 indeholder de bestemmelser, som finder anvendelse på tankvogne, aftagelige tanke, tankcontainere, tankveksellad til transport af stoffer i alle klasser og batterivogne og MEGC'er til gasser hørende til klasse 2. Afsnittene 6.8.3 til 6.8.5 indeholder særlige bestemmelser, som supplerer eller ændrer bestemmelserne i afsnit 6.8.2.6.8.1.4. Kapitel 4.3 indeholder bestemmelser vedrørende brug af disse tanke.6.8.2. Bestemmelser som finder anvendelse på alle klasser6.8.2.1. KonstruktionGrundlæggende principper6.8.2.1.1. Råtanke, disses fastgørelsesanordninger, betjeningsudstyr og støtteindretninger skal være konstrueret således, at de kan modstå nedenstående påvirkninger, uden at indholdet slipper ud (med undtagelse af gasser, der slipper ud gennem eventuelle udluftningsåbninger):- statiske og dynamiske belastninger under normale transportforhold som defineret i punkterne 6.8.2.1.2 og 6.8.2.1.13,- de foreskrevne minimumsbelastninger som defineret i punkt 6.8.2.1.15.6.8.2.1.2.>TABELPOSITION>6.8.2.1.3.>TABELPOSITION>6.8.2.1.4. Råtankene skal være konstrueret og fremstillet i overensstemmelse med kravene i en teknisk standard anerkendt af den kompetente myndighed, ud fra hvilken materialet vælges og vægtykkelsen bestemmes, idet der tages hensyn til den højeste og laveste fyldnings- og arbejdstemperatur. Dog skal minimumskravene i punkterne 6.8.2.1.6-6.8.2.1.26 overholdes.6.8.2.1.5. Tanke til visse farlige stoffer skal være forsynet med ekstra beskyttelse. Denne kan bestå af ekstra tykke tankvægge (øget beregnet tryk), idet denne overdimensionering fastsættes på baggrund af den fare, der er forbundet med de pågældende stoffer, eller af en beskyttelsesanordning (se de særlige bestemmelser i afsnit 6.8.4).6.8.2.1.6. Svejsningen skal være udført efter anerkendte metoder og yde fuld sikkerhed. Udførelse og kontrol af svejsningen skal opfylde kravene i punkt 6.8.2.1.23.6.8.2.1.7. Der skal træffes foranstaltninger til at beskytte tankene mod deformation forårsaget af indre undertryk.Materialer til råtanke6.8.2.1.8. Råtankene skal være fremstillet af egnede metaller, der, for så vidt der ikke er foreskrevet andre temperaturintervaller for de enkelte klasser, hverken må have tendens til at udvise sprødbrud eller spændingskorrosion i intervallet - 20 °C til + 50 °C.6.8.2.1.9. Det materiale, som råtankene eller deres beskyttelsesforinger består af, og som kommer i forbindelse med indholdet, må ikke indeholde stoffer, der kan reagere på farlig måde (se "Farlige reaktioner" i afsnit 1.2.1) med indholdet, danne farlige forbindelser eller svække materialet betydeligt.Såfremt vægtykkelsen gradvis formindskes som følge af kontakt mellem råtankens materiale og det transporterede stof, skal vægtykkelsen ved konstruktionen forøges i tilsvarende omfang. Dette korrosionstillæg må ikke tages i betragtning ved beregningen af vægtykkelsen.6.8.2.1.10. Til svejste råtanke må kun anvendes materialer, der er fuldstændig egnet til svejsning, og for hvilke der kan garanteres en tilstrækkelig stor kærvslagsstyrke, navnlig i svejsesømme og overgangszoner, ved en omgivende temperatur på - 20 °C.Til svejste råtanke af stål må ikke anvendes vandhærdet stål. Såfremt der anvendes finkornstål, må den garanterede værdi for flydespænding, Re, ikke overstige 460 N/mm2, og den garanterede maksimumværdi for trækbrudstyrke, Rm, må ikke overstige 725 N/mm2 i overensstemmelse med materialespecifikationen.6.8.2.1.11. Re/Rm-forhold, som overstiger 0,85, er ikke tilladt ved stål, der anvendes til fremstilling af svejste tanke.Re= flydespænding for stål med en klart defineret flydegrænse ellerden garanterede spænding ved 0,2 % blivende forlængelse for stål uden defineret flydegrænse (1 % for austenitisk stål)Rm= trækbrudstyrken.Ved beregning af dette forhold skal de specificerede værdier i kontrolbeviset for materialet altid lægges til grund.6.8.2.1.12. For stål skal brudforlængelsen i % mindst svare til>PIC FILE= "L_2004121DA.082001.TIF">dog således at brudforlængelsen ikke må være under 16 % for finkornstål og ikke under 20 % for andet stål.For aluminiumslegeringer må brudforlængelsen ikke være under 12 %(92)Beregning af råtankens vægtykkelse6.8.2.1.13. Ved fastsættelse af råtankens vægtykkelse tages udgangspunkt i et tryk, der mindst skal være lig med det beregnede tryk, dog således at der også tages hensyn til de belastninger, som er omtalt i punkt 6.8.2.1.1, og følgende belastninger, hvis det er nødvendigt:>TABELPOSITION>6.8.2.1.14. Det beregnede tryk fremgår af plads nr. to i tankkoden (se underafsnit 4.3.4.1) ifølge kolonne (12) i tabel A i kapitel 3.2.Når "G" er angivet, finder følgende bestemmelser anvendelse:a) Råtanke, som tømmes ved hjælp af tyngdekraften, til transport af stoffer med et damptryk på maksimum 110 kPa (1,1 bar) (absolut tryk) ved 50 °C skal være konstrueret med et beregnet tryk, som er dobbelt så stort som det transporterede stofs statiske tryk og mindst dobbelt så stort som det statiske tryk for vand;b) Råtanke til fyldning eller tømning ved tryk til transport af stoffer med et damptryk på maksimum 110 kPa (1,1 bar) (absolut tryk) ved 50 °C skal være konstrueret med et beregnet tryk svarende til 1,3 gange fyldnings- eller tømningstrykket.Når den numeriske værdi for det laveste beregnede tryk er angivet (overtryk), skal råtanken konstrueres til dette tryk, som skal være mindst 1,3 gange fyldnings- eller tømningstrykket. Følgende minimumsbestemmelser finder anvendelse i disse tilfælde:c) Råtanke til transport af stoffer med et damptryk ved 50 °C på over 110 kPa (1,1 bar) og højst 175 kPa (1,75 bar) (absolut tryk) skal, uanset fyldnings- eller tømningssystem, være konstrueret til et beregnet tryk på minimum 150 kPa (1,5 bar) overtryk eller 1,3 gange det højeste af fyldnings- og tømningstrykket;d) Råtanke til transport af stoffer med et damptryk på over 175 kPa (1,75 bar) (absolut tryk) ved 50 °C skal, uanset fyldnings- eller tømningssystem, være konstrueret til et beregnet tryk svarende til 1,3 gange fyldnings- eller tømningstrykket, men mindst 0,4 MPa (4 bar) (overtryk).6.8.2.1.15. Ved prøvningstrykket må spændingen σ på det mest belastede sted på råtanken ikke overstige nedenstående værdier i forhold til materialerne. Der skal tages hensyn til en eventuel svækkelse som følge af svejsesømmene.6.8.2.1.16. For alle metaller og legeringer skal spændingen σ ved prøvningstrykket være lavere end den mindste værdi beregnet efter følgende formel:σ <= 0,75 Re eller σ <= 0,5 Rmhvor:Re= flydespζnding for stεl med en klart defineret flydegrζnse eller den garanterede spζnding ved 0,2 % blivende forlζngelse for stεl uden defineret flydegrζnse (1 % for austenitisk stεl)Rm= trζkbrudstyrken.De Re- og Rm-vζrdier, der skal anvendes, er de specificerede minimumsvζrdier i henhold til materialestandarderne. Sεfremt der ikke foreligger nogen materialestandard for det pεgζldende metal eller den pεgζldende legering, skal de anvendte Re- og Rm-vζrdier godkendes af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne.Ved anvendelse af austenitstεl kan de i materialestandarderne anfψrte minimumsvζrdier overskrides med op til 15 %, sεfremt sεdanne hψjere vζrdier er anfψrt i kontrolbeviset.Rεtankens minimumstykkelse6.8.2.1.17. Rεtankens vζgtykkelse skal mindst vζre lig den stψrste vζrdi, som beregnes ud fra fψlgende formel:>PIC FILE= "L_2004121DA.082101.TIF">hvor:e= råtankens minimumstykkelse i mmPT= prøvningstryk i MpaPC= beregnet tryk i Mpa, som angivet i punkt 6.8.2.1.14D= råtankens indvendige diameter i mmσ= tilladt spænding som defineret i punkt 6.8.2.1.16 i N/mm2λ= en koefficient på 1 eller derunder, afhængig af en eventuel svækkelse på grund af svejsesømmene, og som er forbundet med eftersynsmetoderne, der er defineret i punkt 6.8.2.1.23.Vægtykkelsen må i intet tilfælde være mindre end de værdier, som er defineret i>TABELPOSITION>6.8.2.1.18.>TABELPOSITION>6.8.2.1.19.>TABELPOSITION>6.8.2.1.20.>TABELPOSITION>6.8.2.1.21. (Reserveret)6.8.2.1.22. (Reserveret)Svejsning og eftersyn af svejsesømme6.8.2.1.23. Fabrikantens kvalifikationer med hensyn til udførelse af svejsearbejder skal være godkendt af den kompetente myndighed. Svejsearbejder udføres af faglærte svejsere, og kvaliteten af den anvendte metode (samt eventuel varmebehandling) skal være påvist ved prøvning af metoden. Det skal påvises ved ikke-destruktiv prøvning med røntgen eller ultralyd, at svejsningernes kvalitet er egnet til de pågældende belastninger.Følgende kontrol foretages i overensstemmelse med værdien af koefficienten λ som blev brugt til at fastslå råtankens tykkelse i punkt 6.8.2.1.17:λ = 0,8: svejsesømmene kontrolleres så vidt muligt visuelt på begge sider og underkastes ikke-destruktiv stikprøvekontrol, som især skal omfatte svejsesømmenes samlinger,λ = 0,9: samtlige svejsesømme i længderetningen, samtlige samlinger af svejsesømme, 25 % af de cirkulære svejsesømme samt svejsesømme til samling af udstyr med stor diameter underkastes ikke-destruktiv prøvning. Svejsesømmene skal så vidt muligt kontrolleres visuelt på begge sider,λ = 1,0: alle svejsesømme underkastes ikke-destruktiv prøvning og kontrolleres så vidt muligt visuelt på begge sider. Der skal udtages prøve af svejsningen.Hvis der er tvivl om svejsesømmenes kvalitet, kan den kompetente myndighed foreskrive yderligere kontrol.Andre konstruktionskrav6.8.2.1.24. Foringen skal være konstrueret på en sådan måde, at den med sikkerhed forbliver tæt uanset de deformationer, der kan opstå under normale transportforhold (se punkt 6.8.2.1.2).6.8.2.1.25. Varmeisoleringen skal være konstrueret på en sådan måde, at den ikke hindrer adgangen til og funktionen af fyldnings- og tømningsanordninger og sikkerhedsventiler.6.8.2.1.26. Såfremt råtanke, som er beregnet til transport af brandfarlige stoffer med et flammepunkt på højst 61 °C, er monteret med ikke-metalliske beskyttelsesforinger (indre lag), skal råtankene og beskyttelsesforingerne være udformet således, at der ikke er fare for antændelse på grund af elektrostatisk opladning.6.8.2.1.27.>TABELPOSITION>6.8.2.1.28 (Reserveret)6.8.2.2. Udstyr6.8.2.2.1. Passende ikke-metalliske materialer kan bruges til fremstilling af betjeningsudstyr og støtteindretninger.Alt udstyr skal være anbragt således, at det ikke kan rives løs eller beskadiges under transporten eller håndteringen. Udstyrets sikkerhedsniveau skal være afpasset efter og svare til selve råtankens sikkerhedsniveau, og udstyret skal i særdeleshed:- være foreneligt med de transporterede stoffer, og- opfylde kravene i punkt 6.8.2.1.1.>TABELPOSITION>Pakningerne skal være fremstillet af et materiale, der er foreneligt med det transporterede stof, og de skal udskiftes, så snart deres ydeevne svækkes, f.eks. som følge af slid.Pakninger, der skal sikre, at anordninger, som betjenes under den normale brug af tanke, forbliver tætte, skal være konstrueret og anbragt på en sådan måde, at de ikke beskadiges ved betjening af den anordning, hvori de indgår.6.8.2.2.2. Bundåbninger til fyldning eller tømning af tanke, som er anført i kolonne (12) i tabel A i kapitel 3.2, og hvis tankkode indeholder bogstavet "A" på tredje plads (se punkt 4.3.4.1.1), skal være forsynet med mindst to seriemonterede, men uafhængige lukkeanordninger. Lukkeanordningerne skal have- en udvendig stopventil med rørledning af hammerbart metallisk materiale, og- en lukkemekanisme for enden af hvert rør, som kan være en skrueprop med gevind, en blindflange eller en tilsvarende anordning.Bundåbninger til fyldning eller tømning i tanke, som er anført i kolonne (12) i tabel A i kapitel 3.2, og hvis tankkode indeholder bogstavet "B" på tredje plads (se punkt 4.3.3.1.1 eller 4.3.4.1.1), skal være forsynet med mindst tre seriemonterede, men uafhængige lukkeanordninger. Lukkeanordningerne skal have- en indvendig stopventil, dvs. en stopventil, som er monteret inden i råtanken eller i et svejset dæksel eller et tilsvarende dæksel,- en udvendig stopventil eller en tilsvarende anordning(93)>TABELPOSITION>og- en lukkemekanisme for enden af hvert rør, som kan være en prop med gevind, en blindflange eller en tilsvarende anordning.Med hensyn til tanke til transport af visse krystallinske eller meget viskose stoffer og råtanke med ebonit- eller termoplastbelægning, kan den indvendige stopventil imidlertid erstattes af en udvendig stopventil forsynet med ekstrabeskyttelse.Den indvendige stopventil skal kunne betjenes enten ovenfra eller nedenfra. Når stopventilen er åben eller lukket, skal indstillingen så vidt muligt kunne verificeres udefra. Den indvendige stopventils betjeningsanordning skal være konstrueret på en sådan måde, at den ikke kan åbnes som følge af stød eller ved uagtsomhed.Den indvendige lukkeanordning skal fungere selv i tilfælde af beskadigelse af den udvendige betjeningsanordning.For at hindre, at indholdet slipper ud i tilfælde af beskadigelse af de udvendige tømningsanordninger (rørledninger, lukkeanordninger på siden), må den indvendige stopventil og dens sæde ikke kunne rives løs i tilfælde af ydre belastninger, og de skal være konstrueret på en sådan måde, at de kan modstå sådanne belastninger. Fyldnings- og tømningsanordninger (inklusive dæksler eller skruepropper) og eventuelle beskyttelseshætter skal kunne sikres mod uønsket åbning.Lukkeanordningens position og/eller lukkeretning skal fremgå tydeligt.Alle åbninger på tanke, som er omtalt i kolonne (12) i tabel A i kapitel 3.2, og hvis tankkode indeholder bogstavet "C" eller "D" på tredje plads (se punkt 4.3.3.1.1 eller 4.3.4.1.1), skal være anbragt over væskeniveau. Rør eller rørledninger på tanken må ikke være under væskeniveau. Den nederste del af råtanken for tanke med en tankkode, der indeholder bogstavet "C" på tredje plads, kan være forsynet med åbninger til rengøring (rensehul). Denne åbning skal være forsynet med et tætsluttende dæksel, hvis konstruktion skal være godkendt af den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne.6.8.2.2.3. Medmindre andet er anført i bestemmelserne i afsnit 6.8.4, kan tanke være forsynet med ventiler, der skal forebygge et uacceptabelt undertryk i tanken, uden at der er anbragt en sprængskive.>TABELPOSITION>6.8.2.2.4. Råtanken eller hvert af dens rum skal være forsynet med en åbning, der er stor nok til, at der kan foretages eftersyn.6.8.2.2.5. (Reserveret)6.8.2.2.6. Tanke til transport af væsker, hvis damptryk ved 50 °C ikke overstiger 110 kPa (1,1 bar) (absolut tryk), skal være forsynet med et ventilationssystem og en sikkerhedsanordning, som hindrer, at indholdet løber ud, hvis tanken vælter. I modsat fald skal de opfylde bestemmelserne i punkt 6.8.2.2.7 eller 6.8.2.2.8.6.8.2.2.7. Tanke til transport af væsker, hvis damptryk ved 50 °C er over 110 kPa (1,1 bar), men højst 175 kPa (1,75 bar) (absolut tryk), skal være forsynet med en sikkerhedsventil på mindst 150 kPa (1,5 bar) (overtryk), som skal åbne sig helt ved et tryk, der ikke overstiger prøvningstrykket. I modsat fald skal tankene opfylde bestemmelserne i punkt 6.8.2.2.8.6.8.2.2.8. Tanke til transport af væsker, hvis damptryk ved 50 °C er over 175 kPa (1,75 bar), men højst 300 kPa (3 bar) (absolut tryk), skal være forsynet med en sikkerhedsventil på mindst 300 kPa (3 bar) (overtryk), som skal åbne sig helt ved et tryk, der ikke overstiger prøvningstrykket. I modsat fald skal tankene være hermetisk lukket.6.8.2.2.9. Bevægelige dele, som f.eks. låg, lukkeanordninger osv., som ved gnidning eller stød kan komme i forbindelse med råtanke af aluminium til transport af brandfarlige væsker med et flammepunkt på 61 °C eller derunder eller transport af brandfarlige gasser, må ikke være fremstillet af ubeskyttet korroderende stål.6.8.2.3. Typegodkendelse6.8.2.3.1. Den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne skal for hver ny type tankvogn, aftagelig tank, tankcontainer, tankveksellad, batterivogn eller MEGC udstede en attest, der bekræfter, at den type, herunder fastgørelsesanordningerne, som den har inspiceret, er egnet til det tilsigtede formål og opfylder konstruktionsbestemmelserne i underafsnit 6.8.2.1, udstyrsbestemmelserne i underafsnit 6.8.2.2, samt særlige bestemmelser for transporterede stoffer hørende til de enkelte klasser.Attesten skal indeholde:- prøvningsresultaterne,- et godkendelsesnummer for typen,>TABELPOSITION>- tankkoden i overensstemmelse med punkt 4.3.3.1.1 eller 4.3.4.1.1,- særlige konstruktions- (TC) og udstyrskrav (TE), der gælder for typen, i overensstemmelse med afsnit 6.8.4,- eventuelt de stoffer/den stofgruppe, som tanken er godkendt til at transportere. Stoffernes kemiske navn eller tilsvarende samlebetegnelse (se underafsnit 2.1.1.2) og klassificering (klasse, klassifikationskode og emballagegruppe) skal opgives.Med undtagelse af stoffer hørende til klasse 2 og stoffer nævnt i punkt 4.3.4.1.3 kan det tillades, at beskrivelsen af de enkelte stoffer udelades. I disse tilfælde skal stofgrupper godkendes til transport, hvis stofferne er tilladt på baggrund af den tankkode, der er vist i den systematiske fremgangsmåde i punkt 4.3.4.1.2. Der skal tages højde for eventuelle relevante særlige bestemmelser.Stofferne, som er anført i attesten, eller de stofgrupper, som er godkendt i overensstemmelse med den systematiske fremgangsmåde, skal generelt være forenelige med tankens egenskaber. Attesten skal, såfremt det ikke var muligt at foretage en grundig undersøgelse af foreneligheden ved udstedelse af typegodkendelsen, indeholde et forbehold herom.6.8.2.3.2. Såfremt tanke, batterivogne eller MECG's seriefremstilles uden ændringer, gælder denne godkendelse for de tanke, batterivogne eller MECG's, som er seriefremstillet eller fremstillet i overensstemmelse med prototypen.En typegodkendelse kan dog fungere som en godkendelse af tanke med begrænsede konstruktionsmæssige forskelle, som enten mindsker tankenes belastning eller spænding (f.eks. mindre tryk, lavere vægt, mindre rumfang) eller øger konstruktionens sikkerhed (f.eks. øget vægtykkelse, flere skvulpeplader, mindre diameter på åbninger). De begrænsede forskelle skal klart fremgå af typegodkendelsesattesten.6.8.2.4. Eftersyn og prøvning6.8.2.4.1. Råtanke og disses udstyr skal, samlet eller hver for sig, underkastes eftersyn, før de sættes i brug. Dette eftersyn skal omfatte:- kontrol af overensstemmelse med den godkendte type,- kontrol af konstruktionsmæssige egenskaber(94),- en indvendig og en udvendig undersøgelse,- hydraulisk trykprøvning(95) ved det på pladen angivne prøvningstryk i overensstemmelse med punkt 6.8.2.5.1 og- kontrol af udstyrets funktion.Den hydrauliske trykprøvning skal foretages, før eventuel varmeisolering installeres. Når råtank og udstyr prøves hver for sig, skal de samlet underkastes tæthedsprøvning i overensstemmelse med punkt 6.8.2.4.3.Tæthedsprøvningen skal foretages separat for hvert enkelt rum i råtanke, der er opdelt i flere rum.6.8.2.4.2. Råtankene og disses udstyr skal underkastes regelmæssigt eftersyn. De periodiske eftersyn skal omfatte: undersøgelse af den udvendige og indvendige tilstand og som hovedregel hydraulisk trykprøvning(96). Varmeisolerende kapper og lignende må kun fjernes, hvis dette er absolut nødvendigt for at opnå en sikker bedømmelse af råtankens egenskaber.Med hensyn til tanke beregnet til transport af pulverformige eller granulerede stoffer kan de periodiske hydrauliske trykprøvninger efter tilladelse fra den sagkyndige, der er godkendt af den kompetente myndighed, undlades og erstattes af tæthedsprøvning i overensstemmelse med punkt 6.8.2.4.3.>TABELPOSITION>6.8.2.4.3. Desuden skal der foretages en tæthedsprøvning af råtanken med udstyr og kontrol af, at alt udstyr fungerer korrekt>TABELPOSITION>Ved tæthedsprøvning udsættes tanken for et faktisk indre tryk, der er lig det maksimale arbejdstryk, dog mindst 20 kPa (0,2 bar) (overtryk).For tanke udstyret med ventilationssystemer og en sikkerhedsanordning, der hindrer indholdet i at løbe ud, hvis tanken vælter, skal trykket ved tæthedsprøvningen svare til det påfyldte stofs statiske tryk.Tæthedsprøvningen foretages separat for hvert enkelt rum i råtanke, der er opdelt i flere rum.6.8.2.4.4. Når der er fare for, at tankens eller udstyrets sikkerhed er nedsat som følge af reparationer, ændringer eller uheld, udføres et ekstraordinært eftersyn.6.8.2.4.5. Prøvninger, eftersyn og kontrol i henhold til punkterne 6.8.2.4.1-6.8.2.4.4 skal udføres af en sagkyndig, der er godkendt af den kompetente myndighed. Der udstedes en attest, som viser resultaterne af disse prøvninger m.v. Denne attest skal indeholde en henvisning til fortegnelsen over de stoffer, der er godkendt til transport i den pågældende tank efter underafsnit 6.8.2.3.6.8.2.5. Mærkning6.8.2.5.1. Hver tank skal være forsynet med en mærkeplade af korrosionsbestandigt metal, som ikke må kunne fjernes, og som skal være anbragt et sted, hvor den er let tilgængelig for eftersyn. På mærkepladen skal være stemplet eller på lignende måde anført mindst nedenstående angivelser. Disse angivelser kan indgraveres direkte på selve råtankens vægge, hvis væggene er forstærket således, at graveringen ikke svækker råtankens styrke:(97)- godkendelsesnummer,- fabrikantens navn eller mærke,- fabrikantens serienummer,- fabrikationsår,- prøvningstryk (overtryk)(98),- kapacitet (for råtanke med flere elementer, hvert elements kapacitet)(99),- konstruktionstemperatur (kun hvis denne er over + 50 °C eller under - 20 °C)(100),- dato (måned og år) for førstegangsprøvning og for den seneste periodiske prøvning i overensstemmelse med punkterne 6.8.2.4.1 og 6.8.2.4.2,- stempel påført af den sagkyndige, der har foretaget prøvningen,- råtankens fremstillingsmateriale og henvisning til materialestandarder, hvis de er tilgængelige, og eventuelt råtankens beskyttelsesforing,->TABELPOSITION>Endvidere skal det maksimalt tilladte arbejdstryk være angivet på tanke til fyldning eller tømning ved tryk.6.8.2.5.2.>TABELPOSITION>6.8.2.6. Bestemmelser for tanke, som er konstrueret, fremstillet og prøvet i overensstemmelse med standarder(Reserveret)6.8.2.7. Bestemmelser for tanke, som ikke er konstrueret, fremstillet og prøvet i overensstemmelse med standarderTanke, som ikke er konstrueret, fremstillet og prøvet i overensstemmelse med underafsnit 6.8.2.6, skal være konstrueret, fremstillet og prøvet i overensstemmelse med kravene i en teknisk standard, som er godkendt af den kompetente myndighed. De skal dog opfylde minimumskravene i afsnit 6.8.2.6.8.3. Særlige bestemmelser, der finder anvendelse på klasse 26.8.3.1. Konstruktion af råtanke6.8.3.1.1. Råtanke til transport af komprimerede eller fordråbede gasser eller gasser, som opløses under tryk, skal være fremstillet af stål. I tilfælde af sømløse råtanke, kan - uanset bestemmelserne i punkt 6.8.2.1.12 - en brudforlængelse på mindst 14 % og en spænding σ som er mindre end eller lig med følgende grænseværdier, godkendes afhængig af materialet:a) Når Re/Rm forholdet (for de mindste garanterede egenskaber efter varmebehandling) er større end 0,66 og mindre end 0,85:σ <= 0,75 Re;b) Nεr Re/Rm forholdet (for de mindste garanterede egenskaber efter varmebehandling) er stψrre end 0,85:σ <= 0,5 Rm.6.8.3.1.2. Kravene i afsnit 6.8.5 finder anvendelse pε materialer og konstruktion af svejste rεtanke.6.8.3.1.3.>TABELPOSITION>Konstruktion af batterivogne og MEGC'er6.8.3.1.4. Flasker, rør, trykfade og flaskebatterier skal som elementer af en batterivogn eller en MEGC være konstrueret i overensstemmelse med kapitel 6.2.ANM. 1:Flaskebatterier, som ikke er elementer af en batterivogn eller en MEGC, skal opfylde kravene i kapitel 6.2.ANM. 2:Tanke, som udgør elementer af en batterivogn eller en MEGC, skal være konstrueret i overensstemmelse med underafsnit 6.8.2.1 og 6.8.3.1.ANM. 3:Aftagelige tanke betragtes ikke som elementer af en batterivogn eller en MEGC.6.8.3.1.5. Elementer og disses fastgørelsesanordninger skal ved den maksimalt tilladte belastning kunne absorbere de kræfter, som er defineret i punkt 6.8.2.1.2. Ved hver kraftkombination må belastningen på det mest belastede sted på elementet og dets fastgørelsesanordninger ikke overstige: for flasker, rør, trykfade og flaskebatterier: den værdi, der er defineret i underafsnit 6.2.3.1; for tanke: værdien af σ, som er defineret i punkt 6.8.2.1.16.6.8.3.2. Udstyr6.8.3.2.1. Udløbsrør på tanke skal kunne lukkes med blindflanger eller andre tilsvarende pålidelige anordninger. På tanke til transport af kølede, fordråbede gasser kan disse blindflanger eller andre tilsvarende pålidelige anordninger være monteret med trykaflastningsåbninger med en diameter på højst 1,5 mm.6.8.3.2.2. Råtanke til transport af fordråbede gasser kan ud over åbningerne, som er beskrevet i punkt 6.8.2.2.2 og 6.8.2.2.4, være forsynet med åbninger til montering af måleinstrumenter, termometre, manometre og eventuelt med rensehuller af hensyn til råtankenes drift og sikkerhed.6.8.3.2.3. Fyldnings- og tømningsåbninger på tanke>TABELPOSITION>til transport af fordråbede, brandfarlige og/eller giftige gasser skal være udstyret med en øjeblikkeligt lukkende indvendig sikkerhedsanordning, som automatisk lukker i tilfælde af en utilsigtet bevægelse af råtanken eller ved brand. Lukkeanordningen skal også kunne fjernbetjenes fra sikker afstand.>TABELPOSITION>6.8.3.2.4. Med undtagelse af åbninger, der indeholder sikkerhedsventiler og lukkede rensehuller, skal alle åbninger være forsynet med en indvendig lukkeanordning, såfremt tanken er beregnet til transport af fordråbede, brandfarlige og/eller giftige gasser, og den har en nominel diameter på over 1,5 mm,.6.8.3.2.5. Uanset kravene i punkterne 6.8.2.2.2, 6.8.3.2.3 og 6.8.3.2.4 er det tilladt, at tanke til transport af kølede, fordråbede gasser er forsynet med udvendige afspærringsanordninger i stedet for indvendige anordninger, såfremt disse udvendige anordninger er sikret mod ydre beskadigelse på en måde, der giver mindst samme sikkerhed som råtankvæggen.6.8.3.2.6. Hvis tankene er forsynet med måleinstrumenter (f.eks væskestandsmålere), som er i direkte forbindelse med det transporterede stof, må disse ikke være fremstillet af gennemsigtigt materiale. Eventuelle termometre må ikke føres direkte ind i gassen eller væsken gennem råtanken.6.8.3.2.7. Fyldnings- og tømningsåbninger i den øverste del af tankene skal, ud over hvad der er fastsat i punkt 6.8.3.2.3, være udstyret med yderligere en udvendig lukkeanordning. Denne skal kunne lukkes ved hjælp af en blindflange eller en anden tilsvarende pålidelig anordning.6.8.3.2.8. Sikkerhedsventiler skal opfylde kravene i punkterne 6.8.3.2.9-6.8.3.2.12 nedenfor:6.8.3.2.9. Tanke til transport af komprimerede eller fordråbede gasser eller gasser, som opløses under tryk, må være forsynet med højst to sikkerhedsventiler med fri passage gennem et samlet tværsnit ved ventilernes sæde på mindst 20 cm2 pr. 30 m3, eller en del deraf, af råtankens kapacitet. Disse ventiler skal automatisk åbne sig ved et tryk på mellem 0,9 og 1,0 gange den pågældende tanks prøvningstryk. Den anvendte ventiltype skal kunne modstå dynamiske belastninger, herunder væskebevægelser. Det er forbudt at anvende ventiler med dødvægt eller kontravægt.6.8.3.2.10. Når tanke er beregnet til transport ad søvejen, kan der uanset kravene i punkt 6.8.3.2.9 være monteret sikkerhedsventiler, der er i overensstemmelse med IMDG-koden.6.8.3.2.11. Tanke til transport af kølede, fordråbede gasser skal være forsynet med to indbyrdes uafhængige sikkerhedsventiler. Hver ventil skal være konstrueret til at lade de gasser, der dannes ved fordampning under normal brug, slippe ud fra tanken ved et tryk, som ikke på noget tidspunkt må overstige det på tanken angivne arbejdstryk med mere end 10 %.En af de to sikkerhedsventiler kan erstattes af en sprængskive, som skal sprænges ved prøvningstrykket.Såfremt vakuum forsvinder i tanke med dobbelte vægge, eller såfremt 20 % af isoleringen i tanke med én væg ødelægges, skal sikkerhedsventilen og sprængskiven slippe en sådan mængde gas ud, at trykket inde i råtanken ikke overstiger prøvningstrykket.6.8.3.2.12. Sikkerhedsventilerne på tanke til transport af kølede, fordråbede gasser skal kunne åbne sig ved det på tanken anførte arbejdstryk. Ventilerne skal være konstrueret på en sådan måde, at de med sikkerhed fungerer korrekt, selv ved den laveste arbejdstemperatur. Ventilernes funktionsdygtighed ved denne temperatur skal konstateres ved prøvning af hver enkelt ventil eller prøvning af ventiler af samme konstruktionstype.6.8.3.2.13.>TABELPOSITION>Varmeisolering6.8.3.2.14. Hvis tanke til transport af fordråbede gasser er varmeisoleret, skal isoleringen bestå af enten:- en solskærm, som dækker mellem den øverste tredjedel og den øverste halvdel af tankens overflade og er adskilt fra råtanken ved et luftrum på mindst 4 cm i tværsnit, eller- en fuldstændig beklædning med isolerende materiale af tilstrækkelig tykkelse.6.8.3.2.15. Tanke til transport af kølede, fordråbede gasser skal være varmeisolerede. Varmeisoleringen skal være sikret ved hjælp af en ubrudt beklædning. Hvis mellemrummet mellem tanken og beklædningen er lufttomt (vakuumisolering), skal beskyttelsesbeklædningen være konstrueret på en sådan måde, at den kan modstå et ydre tryk på mindst 100 kPa (1 bar) (overtryk) uden at blive deformeret. Ved fravigelse fra definitionen af "beregnet tryk" i afsnit 1.2.1 kan udvendige og indvendige forstærkningsanordninger tages med i beregningerne. Hvis beklædningen er lukket på en sådan måde, at den er gastæt, skal den være udstyret med en anordning, der forhindrer, at der opstår farligt tryk i isoleringslaget i tilfælde af, at råtanken eller dennes udstyr ikke er tilstrækkeligt gastæt. Denne anordning skal hindre, at fugt trænger ind i det varmeisolerende lag.6.8.3.2.16. På tanke til transport af fordråbede gasser, der har et kogepunkt på under - 182 °C ved atmosfærisk tryk, må hverken varmeisoleringen eller fastgørelsesanordningerne være udført af brændbare materialer.Fastgørelsesanordningerne på tanke med vakuumisolering må indeholde plastmaterialer mellem tanken og beklædningen, hvis dette er godkendt af den kompetente myndighed.6.8.3.2.17. Uanset kravene i punkt 6.8.2.2.4 skal råtanke til transport af kølede, fordråbede gasser ikke nødvendigvis have en inspektionsåbning.Udstyr til batterivogne og MEGC'er6.8.3.2.18. Samlerørsystemet skal være konstrueret til at kunne fungere i et temperaturområde på mellem - 20 °C og + 50 °C.Samlerørsystemet skal være konstrueret, udført og monteret således, at det ikke beskadiges på grund af temperaturudvidelse og -sammentrækning, mekaniske slag og vibration. Alle rørsystemer skal være af egnet metallisk materiale. Svejste rørsamlinger skal bruges, når det er muligt.Samlinger af kobberrør skal være hårdt loddede eller have et tilsvarende kraftigt samlestykke af metal. Smeltepunktet for hårdt loddede materialer skal mindst være 525 °C. Samlingerne må ikke mindske rørenes styrke, f.eks. ved gevindskæring.6.8.3.2.19. Med undtagelse af UN 1001 acetylen, opløst, må den maksimalt tilladte spænding σ i samlerørsystemet ved prøvningstrykket for beholderne ikke overstige 75 % af materialets garanterede flydespænding. Den nødvendige vægtykkelse for samlerørsystemet til transport af UN 1001 acetylen, opløst, beregnes i henhold til anerkendte retningslinjer.ANM.:Flydespænding er beskrevet i punkt 6.8.2.1.11.Minimumskravene i dette punkt er opfyldt, hvis følgende standarder er fulgt: (Reserveret).6.8.3.2.20. Uanset kravene i punkterne 6.8.3.2.3, 6.8.3.2.4 og 6.8.3.2.7 for flasker, rør, trykfade og flaskebatterier (rammer), som udgør elementer af en batterivogn eller en MEGC, kan de nødvendige lukkeanordninger være anbragt inden i samlerørsystemet.6.8.3.2.21. Såfremt et af elementerne er udstyret med en sikkerhedsventil, og der er lukkeanordninger mellem elementerne, skal alle elementerne være udstyret på denne måde.6.8.3.2.22. Fyldnings- og tømningsanordningerne kan være monteret på et samlerør.6.8.3.2.23. Ethvert element, herunder hver enkelt flaske i et flaskebatteri, til transport af giftige gasser, skal kunne isoleres med en afspærringsventil.6.8.3.2.24. Batterivogne eller MEGC'er beregnet til transport af giftige gasser må ikke have sikkerhedsventiler, medmindre der er monteret en sprængskive foran sikkerhedsventilerne. Hvis dette er tilfældet, skal enheden med sprængskive og sikkerhedsventil være godkendt af den kompetente myndighed.6.8.3.2.25. Ved batterivogne eller MEGC'er til transport ad søvejen kan der være monteret sikkerhedsventiler i overensstemmelse med IMDG-koden, uanset kravene i punkt 6.8.3.2.24.6.8.3.2.26. Beholdere, som er elementer i en batterivogn eller en MEGC beregnet til transport af brandfarlige gasser, kombineres i grupper med højst 5000 liter, som kan isoleres med en afspærringsventil.Hvert element i en batterivogn eller en MEGC beregnet til transport af brandfarlige gasser, der består af tanke, som er i overensstemmelse med dette kapitel, skal kunne isoleres med en afspærringsventil.6.8.3.3. TypegodkendelseIngen særlige krav.6.8.3.4. Eftersyn og prøvning6.8.3.4.1. Med undtagelse af flasker, rør, trykfade og flasker, som er en del af flaskebatterier, der er elementer i en batterivogn eller en MEGC, skal de materialer, der er brugt i svejste råtanke, prøves i henhold til metoden i afsnit 6.8.5.6.8.3.4.2. De grundlæggende bestemmelser vedrørende prøvningstrykket findes i punkterne 4.3.3.2.1-4.3.3.2.4, og tabellen for gasser og gasblandinger i punkt 4.3.3.2.5 indeholder minimumsprøvningstryk.6.8.3.4.3. Den første hydrauliske trykprøvning skal udføres, før varmeisolering monteres.6.8.3.4.4. Kapaciteten af hver råtank til transport af komprimerede gasser påfyldt efter vægt, fordråbede gasser eller gasser opløst under tryk skal, under tilsyn af en sagkyndig, der er godkendt af den kompetente myndighed, fastsættes ved vejning eller volumetrisk måling af den mængde vand, der udfylder råtanken. Målingen af råtankens kapacitet skal ske med 1 % nøjagtighed. Kapaciteten må ikke bestemmes ved beregning på grundlag af råtankens dimensioner. Den maksimalt tilladte fyldningsvægt ifølge emballeringsforskrift P200 eller P203 i underafsnit 4.1.4.1 samt i punkterne 4.3.3.2.2 og 4.3.3.2.3 skal fastsættes af en myndighedsgodkendt sagkyndig.6.8.3.4.5. Svejsesømmene skal kontrolleres i overensstemmelse med de krav, der svarer til λ =1 i punkt 6.8.2.1.23.6.8.3.4.6. Uanset kravene i underafsnit 6.8.2.4 skal periodisk eftersyn, herunder den hydrauliske trykprøvning, foretages:a)>TABELPOSITION>b)>TABELPOSITION>6.8.3.4.7. For tanke med vakuumisolering kan den hydrauliske trykprøvning og kontrollen af den indvendige tilstand med den af den myndighedsgodkendte sagkyndiges tilladelse erstattes af en tæthedsprøvning og måling af vakuum.6.8.3.4.8. Hvis der ved de periodiske eftersyn er lavet åbninger i råtanke til transport af kølede, fordråbede gasser, skal den metode, hvorved de lukkes hermetisk, godkendes af den myndighedsgodkendte sagkyndige, før tankene tages i brug igen. Endvidere skal råtankens styrke sikres.6.8.3.4.9. Tæthedsprøvning af tanke beregnet til transport af fordråbede, komprimerede gasser eller gasser opløst under tryk skal underkastes et tryk på mindst 0,4 MPa (4 bar) og højst 0,8 MPa (8 bar) (overtryk).Eftersyn og prøvning af batterivogne og MEGC'er6.8.3.4.10. Elementerne og udstyret i hver batterivogn eller MEGC skal enten kontrolleres og prøves sammen eller hver for sig, før de tages i brug første gang (første eftersyn og prøvning). Derefter skal de batterivogne eller MEGC'er, som består af beholdere, kontrolleres mindst hvert femte år. Batterivogne eller MEGC'er, som består af tanke, skal kontrolleres i henhold til punkt 6.8.3.4.6. Et særligt eftersyn og prøvning skal foretages uanset det seneste periodiske eftersyn og prøvning, når det er nødvendigt i henhold til punkt 6.8.3.4.14.6.8.3.4.11. Det første eftersyn skal omfatte:- kontrol af overensstemmelse med den godkendte type,- kontrol af konstruktionsmæssige egenskaber,- undersøgelse af indvendig og udvendig tilstand,- hydraulisk trykprøvning(101) ved det på mærkepladen angivne prøvningstryk i overensstemmelse med punkt 6.8.3.5.10,- tæthedsprøvning ved det maksimale arbejdstryk, og- kontrol af udstyrets funktioner.Såfremt elementerne og armatur har gennemgået individuel trykprøvning, skal de samlet gennemgå tæthedsprøvning efter montering.6.8.3.4.12. Flasker, rør og trykfade samt flasker, som er en del af flaskebatterier, skal prøves i henhold til emballeringsforskrift P200 eller P203 i underafsnit 4.1.4.1.Prøvningstrykket for samlerørsystemet i en batterivogn eller en MEGC skal være det samme som i elementerne i batterivognen eller MEGC'en. Trykprøvningen for samlerørsystemet kan udføres som en hydraulisk prøvning eller ved at bruge en anden væske eller gas efter godkendelse fra den kompetente myndighed eller et organ godkendt af denne. Uanset dette krav må prøvningstrykket for samlerørsystemet i batterivogne eller MEGC'er ikke være mindre end 300 bar for UN 1001 acetylen, opløst.6.8.3.4.13. Det periodiske eftersyn skal omfatte en tæthedsprøvning ved det maksimale arbejdstryk og en udvendig undersøgelse af konstruktionen, elementerne og betjeningsudstyret uden demontering. Elementerne og rørsystemet skal prøves med de intervaller, som er defineret i emballeringsforskrift P200 i underafsnit 4.1.4.1 og i henhold til kravene i underafsnit 6.2.1.5. Når elementerne og udstyret har gennemgået individuel trykprøvning, skal de samlet gennemgå tæthedsprøvning efter montering.6.8.3.4.14. Det er nødvendigt at udføre et særligt eftersyn og prøvning, når batterivognen eller MEGC'en begynder at få beskadigede eller korroderede områder, er utæt, eller på anden måde viser tegn på fejl, der kan påvirke batterivognen eller MEGC'en. Omfanget af det særlige eftersyn og prøvning, og, hvis det er nødvendigt, demonteringen af elementer, afhænger af skadens eller forringelsens omfang på batterivognen eller MEGC'en. Eftersynet skal som minimum omfatte de undersøgelser, som kræves i punkt 6.8.3.4.15.6.8.3.4.15. Undersøgelserne skal sikre, at:a) elementerne kontrolleres udvendigt for grubetæring, korrosion, eller afskalning, buler, skævhed, fejl i svejsesømme eller andre forhold, herunder utætheder, som kan bevirke, at batterivogne eller MEGC'er er farlige at benytte til transport,b) rørsystem, ventiler, og pakninger kontrolleres for korroderede dele, fejl og andre forhold, herunder utætheder, som kan bevirke, at batterivogne eller MEGC'er er farlige at benytte til fyldning, tømning eller transport,c) manglende eller løse skruer eller møtrikker på eventuelle flangeforbindelser eller blindflanger erstattes eller strammes,d) alle nødanordninger og ventiler er fri for korrosion, skævhed og andre skader eller fejl, som kan hindre deres normale drift. Fjernbetjente lukkeanordninger og selvlukkende stopventiler skal betjenes for at påvise normal brug,e) krævet mærkning på batterivogne eller MEGC'er skal være læselig og i overensstemmelse med gældende krav, ogf) alle rammer, støtter og arrangementer til at løfte batterivogne eller MEGC'er skal være i god stand.6.8.3.4.16. Prøvning, eftersyn og kontrol i overensstemmelse med punkterne 6.8.3.4.10-6.8.3.4.15 skal udføres af den sagkyndige, som er godkendt af den kompetente myndighed. Der udstedes attester med resultaterne af disse handlinger. Denne attest skal indeholde en henvisning til fortegnelsen over de stoffer, der er godkendt til transport i batterivognen eller MEGC'en i overensstemmelse med punkt 6.8.2.3.1.6.8.3.5. Mærkning6.8.3.5.1. De nedenfor anførte yderligere oplysninger skal præges eller på lignende måde angives på den mærkeplade, der er foreskrevet i punkt 6.8.2.5.1, eller direkte på selve råtankens vægge, såfremt væggene er forstærket således, at tankens styrke ikke forringes.6.8.3.5.2. På tanke beregnet til transport af kun ét stof:- den officielle godsbetegnelse for gassen, og for gasser, som er klassificeret under en n.o.s.-betegnelse(102) efterfulgt af den tekniske betegnelse.Denne angivelse skal suppleres:- for tanke beregnet til transport af komprimerede gasser påfyldt efter volumen (tryk): med en angivelse af det maksimalt tilladte fyldningstryk for tanken ved 15 °C, og- for tanke beregnet til transport af komprimerede gasser påfyldt efter vægt og af fordråbede gasser, kølede, fordråbede gasser eller gasser opløst under tryk: med en angivelse af den maksimalt tilladte fyldning i kg samt fyldningstemperaturen, hvis denne er under - 20 °C.6.8.3.5.3. På tanke til flere formål:- den officielle godsbetegnelse for gassen, og for gasser, som er klassificeret under en n.o.s.-betegnelse(103) efterfulgt af den tekniske betegnelse.Disse oplysninger skal suppleres med en angivelse af den maksimalt tilladte fyldning i kg for hver gas.6.8.3.5.4. På tanke beregnet til transport af kølede, fordråbede gasser:- det maksimalt tilladte arbejdstryk.6.8.3.5.5. På tanke med varmeisolering:- angivelsen "varmeisoleret" eller "varmeisoleret ved vakuum".6.8.3.5.6. Ud over oplysningerne i punkt 6.8.2.5.2 skal følgende angives på>TABELPOSITION>a) - tankkoden i overensstemmelse med attesten (se punkt 6.8.2.3.1) med tankens egentlige prøvningstryk,- angivelsen: "mindste tilladte fyldningstemperatur: ... °C",b) hvis tanken er beregnet til transport af kun ét stof:- den officielle godsbetegnelse for gassen, og for gasser, som er klassificeret under en n.o.s.-betegnelse(104) efterfulgt af den tekniske betegnelse,>TABELPOSITION>c) hvis tanken er en tank til transport af forskellige stoffer:- den officielle godsbetegnelse for gasserne, og for gasser, som er klassificeret under en n.o.s.-betegnelse(105), efterfulgt af de respektive tekniske betegnelser for alle de gasser, som tanken er beregnet til at transportere,>TABELPOSITION>d) hvis råtanken er varmeisoleret:- angivelsen "varmeisoleret" eller "varmeisoleret ved vakuum" på et af de officielle sprog i indregistreringslandet, og desuden, hvis dette sprog ikke er fransk, tysk, italiensk eller engelsk, da tillige på fransk, tysk, italiensk eller engelsk, medmindre de internationale tariffer eller aftaler mellem jernbanerne foreskriver noget andet.6.8.3.5.7.>TABELPOSITION>6.8.3.5.8.>TABELPOSITION>6.8.3.5.9.>TABELPOSITION>Mærkning af batterivogne og MEGC'er6.8.3.5.10. Alle batterivogne og MEGC'er skal være forsynet med en mærkeplade af korrosionsbestandigt metal, som ikke må kunne fjernes, og som skal være anbragt på et sted, hvor den er let tilgængelig for eftersyn. På mærkepladen skal være stemplet eller på lignende måde anført mindst nedenstående angivelser:- godkendelsesnummer,- fabrikantens navn eller mærke,- fabrikantens serienummer,- fabrikationsår,- prøvningstryk (overtryk),(106)- konstruktionstemperatur (kun hvis denne er over + 50 °C eller under - 20 °C),(107)- dato (måned og år) for førstegangsprøvning og for den seneste periodiske prøvning i overensstemmelse med punkterne 6.8.3.4.10-6.8.3.4.13, og- stempel påført af den sagkyndige, der har foretaget prøvningerne.6.8.3.5.11.>TABELPOSITION>6.8.3.5.12. Rammen på en batterivogn eller en MEGC skal være forsynet med en mærkeplade nær ved fyldningsstedet, der angiver:- maksimalt tilladt fyldningstryk(108) ved 15 °C for elementer til komprimerede gasser,- den officielle godsbetegnelse for gassen i overensstemmelse med kapitel 3.2 og den tekniske betegnelse for gasser, som er klassificeret under en n.o.s.-betegnelse(109)og derudover for fordråbede gasser:- maksimalt tilladt fyldningsvægt pr. element(110).6.8.3.5.13. Flasker, rør, trykfade og flasker, som er en del af flaskebatterier, skal være mærket i overensstemmelse med underafsnit 6.2.1.7. Den enkelte beholder behøver ikke at være mærket med faresedler, som det kræves i kapitel 5.2.Batterivogne og MEGC'er skal være forsynet med faresedler og faretavler i overensstemmelse med kapitel 5.3.6.8.3.6. Bestemmelser for batterivogne og MEGC'er, som er konstrueret, fremstillet og prøvet i overensstemmelse med standarder(Reserveret)6.8.3.7. Bestemmelser for batterivogne og MEGC'er, som ikke er konstrueret, fremstillet og prøvet i overensstemmelse med standarderBatterivogne og MEGC'er, som ikke er konstrueret, fremstillet og prøvet i overensstemmelse med standarderne i underafsnit 6.8.3.6 skal være konstrueret, fremstillet og prøvet i overensstemmelse med kravene i en teknisk standard, som er godkendt af den kompetente myndighed. De skal dog opfylde minimumskravene i afsnit 6.8.3.6.8.4. Særlige bestemmelserANM. 1:For væsker med et flammepunkt på højst 61 °C og brandfarlige gasser, se punkterne 6.8.2.1.26, 6.8.2.1.27 og 6.8.2.2.9.ANM. 2:I afsnit 6.8.5 beskrives kravene til tanke underlagt trykprøvning på minimum 1 MPa (10 bar) eller tanke beregnet til transport af kølede, fordråbede gasser.Følgende særlige bestemmelser finder anvendelse, når de er angivet i kolonne (13) i tabel A i kapitel 3.2:a) Konstruktion (TC)>TABELPOSITION>b) Udstyr (TE)>TABELPOSITION>c) Typegodkendelse (TA)>TABELPOSITION>d) Prøvning (TT)ANM.:Tanke skal ved den første og de efterfølgende periodiske hydrauliske trykprøvninger prøves ved et tryk, som - afhængig af deres beregningstryk - mindst udgør nedenstående prøvningstryk:>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>e) Mærkning (TM)ANM.:Disse oplysninger skal være på godkendelseslandets officielle sprog, og hvis dette sprog ikke er fransk, tysk, italiensk eller engelsk, da tillige på fransk, tysk, italiensk eller engelsk, medmindre de internationale tariffer eller aftaler mellem jernbanerne foreskriver noget andet.>TABELPOSITION>6.8.5. Bestemmelser for materialer til og konstruktion af tanke til tankvogneog tankcontainere, for hvilke der kræves trykprøvning ved mindst 1 MPa (10 bar), eller som skal kunne transportere kølede, fordråbede gasser hørende til klasse 26.8.5.1. Materialer og råtanke6.8.5.1.1. a) Råtanke beregnet til transport af:- komprimerede, kølede gasser eller gasser opløst under tryk hørende til klasse 2,- UN 1366, 1370, 1380, 2003, 2005, 2445, 2845, 2870, 3049, 3050, 3051, 3052, 3053, 3076, 3194 og 3203 hørende til klasse 4.2 og- UN 1052 hydrogenfluorid, vandfrit og UN 1790 flussyre, med mere end 85 % hydrogenfluorid hørende til klasse 8skal være fremstillet af stål.b) (Reserveret)c) Råtanke til transport af kølede, fordråbede gasser hørende til klasse 2 skal være fremstillet af stål, aluminium, aluminiumslegering, kobber eller kobberlegering (f.eks. messing). Råtanke, der er fremstillet af kobber eller kobberlegering, må dog kun anvendes til gasser, der ikke indeholder acetylen; dog må ethylen indeholde højst 0,005 % acetylen.d) Der må kun anvendes materialer, der er egnet ved den højeste og laveste arbejdstemperatur for råtankene samt disses beslag og tilbehør.6.8.5.1.2. Til fremstilling af råtanke kan følgende materialer anvendes:a) stål, som ikke har tilbøjelighed til sprødbrud ved den laveste arbejdstemperatur (se punkt 6.8.5.2.1):- konstruktionsstål (dog ikke til kølede, fordråbede gasser hørende til klasse 2),- finkornstål, ned til en temperatur på - 60 °C,- nikkelstål (med 0,5-9 % nikkel), ned til en temperatur på - 196 °C, afhængig af nikkelindholdet, og- austenitisk chrom-nikkelstål, ned til en temperatur på - 270 °C.b) aluminium med en renhedsgrad på mindst 99,5 % eller aluminiumslegeringer (se punkt 6.8.5.2.2),c) deoxideret kobber med en renhedsgrad på mindst 99,9 % eller kobberlegeringer med over 56 % kobber (se punkt 6.8.5.2.3).6.8.5.1.3. a) Råtanke af stål, aluminium eller aluminiumslegering skal være sømløse eller svejste.b) Råtanke af austenitisk stål, kobber eller kobberlegering kan være hårdt loddede.6.8.5.1.4. Beslag og tilbehør kan enten være skruet fast til råtanken eller være fastgjort på følgende måde:a) råtanke af stål, aluminium eller aluminiumslegering: ved svejsning,b) råtanke af austenitisk stål, kobber eller kobberlegering: ved svejsning eller hård lodning.6.8.5.1.5. Råtankene skal være af en sådan konstruktion og være fastgjort til vognens understel eller containerrammen på en sådan måde, at afkøling af de bærende dele, så de bliver skrøbelige, med sikkerhed undgås. Fastgørelsesanordninger på råtankene skal være af en sådan konstruktion, at de bevarer de nødvendige mekaniske egenskaber, selv ved råtankens laveste arbejdstemperatur.6.8.5.2. Prøvningsbestemmelser6.8.5.2.1. Råtanke af stålMaterialer til fremstilling af råtanke og svejsesømme skal ved den laveste arbejdstemperatur, dog mindst ved - 20 °C, opfylde nedenstående krav til kærvslagsstyrke:- Prøvningen skal udføres med prøvestykker med V-formet kærv.- Minimumskærvslagsstyrken (se punkterne 6.8.5.3.1-6.8.5.3.3) for prøvestykker, hvis længdeakse er vinkelret på valseretningen, og som har en V-formet kærv (i overensstemmelse med standarden ISO R 148) vinkelret på pladeoverfladen, skal være 34 J/cm2 for konstruktionsstål, (der som følge af gældende ISO-standarder kan prøves med prøvestykker, hvis længdeakse går i valseretningen), finkornstål, legeret ferritisk stål Ni <  5 %, legeret ferritisk stål 5 % <= Ni <= 9 % eller austenitisk chrom-nikkelstål.- Når det drejer sig om austenitstål, skal kun svejsesømmen underkastes prøvning af kærvslagsstyrke.- For arbejdstemperaturer på under - 196 °C skal prøvningen af kærvslagsstyrken udføres ved -196 °C og ikke ved den laveste arbejdstemperatur.6.8.5.2.2. Råtanke af aluminium eller aluminiumslegeringSømmene på råtanke skal overholde de krav, der er fastsat af den kompetente myndighed.6.8.5.2.3. Råtanke af kobber eller kobberlegeringDet er ikke nødvendigt at prøve, om kærvslagsstyrken er tilstrækkelig stor.6.8.5.3. Prøvning af kærvslagsstyrke6.8.5.3.1. For plader med en tykkelse på under 10 mm, men mindst 5 mm, anvendes prøvestykker med et tværsnit på 10 mm × e mm, hvor "e" angiver pladetykkelsen. Bearbejdning ned til 7,5 mm eller 5 mm er tilladt, såfremt dette er nødvendigt. I hvert enkelt tilfælde kræves dog en minimumsværdi på 34 J/cm2.ANM.:På plader med en tykkelse på under 5 mm og disses svejsesømme er prøvning af kærvslagsstyrke ikke nødvendig.6.8.5.3.2. a) Prøvning af kærvslagsstyrken udføres med tre prøvestykker. Prøvestykkerne udtages vinkelret på valseretningen. Ved konstruktionsstål kan prøvestykker dog udtages i valseretningen.b) Prøvestykker til prøvning af svejsesømmene udtages på følgende måde:Når e <= 10 mm:Tre prøvestykker med kærven i midten af svejsningen,Tre prøvestykker med kærven på den varmepåvirkede zone (V-kærven skal krydse smeltelinjen midt i prøvestykket),Midten af svejsningen Varmepåvirket zone>PIC FILE= "L_2004121DA.084401.TIF">Når 10 mm <  e <= 20 mm:tre prøvestykker fra midten af svejsningen,tre prøvestykker fra den varmepåvirkede zone (V-kærven skal krydse smeltelinjen midt i prøvestykket),Midten af svejsningen>PIC FILE= "L_2004121DA.084402.TIF">Varmepåvirket zone>PIC FILE= "L_2004121DA.084403.TIF">Når e  > 20 mm:To sæt a tre prøvestykker, et sæt fra oversiden og et sæt fra undersiden, på hvert af de nedenfor angivne punkter (V-kærven skal krydse smeltelinjen midt i de prøvestykker, der er udtaget fra den varmepåvirkede zone)Midten af svejsningen>PIC FILE= "L_2004121DA.084404.TIF">Varmepåvirket zone>PIC FILE= "L_2004121DA.084405.TIF">6.8.5.3.3. a) For plader skal gennemsnittet af de tre prøvninger svare til minimumsværdien på 34 J/cm2 angivet i punkt 6.8.5.2.1. Kun en af de enkelte værdier må være under minimumsværdien, og i så fald må den ikke være lavere end 24 J/cm2.b) For svejsninger må de gennemsnitsværdier, der opnås med de tre prøvestykker udtaget i midten af svejsningen, ikke være mindre end minimumsværdien på 34 J/cm2. Kun en af de enkelte værdier må være under minimumsværdien, og i så fald må den ikke være lavere end 24 J/cm2.c) For den varmepåvirkede zone (hvor V-kærven skal krydse smeltelinjen midt i prøvestykket) må den værdi, der opnås fra højst et af de tre prøvestykker, være under minimumsværdien på 34 J/cm2, dog ikke lavere end 24 J/cm2.6.8.5.3.4. Hvis de foreskrevne krav i punkt 6.8.5.3.3 ikke opfyldes, må der kun foretages en enkelt omprøvning, såfremt:a) Gennemsnitsværdien for de første tre prøvninger er under minimumsværdien på 34 J/cm2, ellerb) Mere end en af de enkelte værdier er lavere end minimumsværdien på 34 J/cm2, dog ikke lavere end 24 J/cm2.6.8.5.3.5. Ved en omprøvning af kærvslagsstyrken for plader eller svejsninger må ingen enkelt værdi være lavere end 34 J/cm2. Gennemsnitsværdien af alle resultaterne ved den oprindelige prøvning og ved omprøvningen skal være lig med eller større end minimumsværdien på 34 J/cm2.Ved en gentagelse af prøvningen af kærvslagsstyrken i den varmepåvirkede zone må ingen af de enkelte værdier være lavere end 34 J/cm2.KAPITEL 6.9Bestemmelser for konstruktion, fremstilling, typegodkendelse, prøvning og mærkning af samt udstyr til fiberforstærkede plasttanke i tankcontainereANM.:UN-tanke er beskrevet i kapitel 6.7, tankvogne, aftagelige tanke, tankcontainere og tankveksellad med råtanke af metalliske materialer samt batterivogne og MEGC'er er beskrevet i kapitel 6.8.6.9.1. Generelt6.9.1.1. Fiberforstærkede plasttanke skal konstrueres, fremstilles og prøves i henhold til et kvalitetssikringsprogram, der er anerkendt af den kompetente myndighed. Navnlig må lamineringsarbejde og svejsning af termoplastforinger kun udføres af dertil kvalificerede personer i overensstemmelse med en procedure, der er anerkendt af den kompetente myndighed.6.9.1.2. Hvad angår konstruktion og prøvning af fiberforstærkede plasttanke, finder bestemmelserne i punkterne 6.8.2.1.1, 6.8.2.1.7, 6.8.2.1.13, 6.8.2.1.14 a) og b), 6.8.2.1.25, 6.8.2.1.27, samt 6.8.2.2.3 også anvendelse.6.9.1.3. Der må ikke anvendes varmeelementer i fiberforstærkede plasttanke.6.9.1.4. (Reserveret)6.9.2. Fremstilling6.9.2.1. Råtanke skal være fremstillet af egnede materialer, der er forenelige med de transporterede stoffer inden for et driftstemperaturområde på mellem - 40 °C og + 50 °C, medmindre den kompetente myndighed i det land, hvor transporten foregår, har fastsat temperaturområder for særlige klimaforhold.6.9.2.2. Råtanken skal bestå af følgende tre elementer:- indvendig foring- bærende lag- yderlag6.9.2.2.1. Den indvendige foring udgør råtankens indvendige overflade, der som den primære barriere er konstrueret til at være kemisk modstandsdygtig over for langvarig berøring med de transporterede stoffer, så farlige reaktioner med indholdet eller dannelse af farlige forbindelser undgås, og det bærende lag ikke svækkes pga. produkternes gennemsivning af den indvendige foring.Den indvendige foring kan enten være en fiberforstærket plastforing eller en termoplastforing.6.9.2.2.2. Fiberforstærkede plastforinger skal bestå af:a) Et overfladelag ("gellag"): Et tilstrækkeligt resinholdigt overfladelag forstærket med et fiberlag, der er foreneligt med både resin og indhold. Overfladelaget skal have et fibermasseindhold på højst 30 % og en tykkelse på 0,25-0,60 mm.b) Forstærkningslag: Et eller flere lag med en tykkelse på mindst 2 mm, der indeholder mindst 900 g/m2 glasfibermåtte eller afhuggede glasfibre med et glasmasseindhold på mindst 30 %, medmindre tilsvarende sikkerhed påvises for et lavere glasindhold.6.9.2.2.3. Termoplastforinger skal bestå af plader af termoplastmateriale, ifølge punkt 6.9.2.3.4, svejst sammen i den ønskede form, hvorpå det bærende lag klæbes. For at opnå holdbare klæbninger mellem foring og det bærende lag anvendes et egnet klæbemiddel.ANM.:Ved transport af brandfarlige væsker kan der være behov for yderligere tiltag i relation til den indvendige foring, i overensstemmelse med underafsnit 6.9.2.14, for at undgå statisk elektricitet.6.9.2.2.4. Råtankens bærende lag er den del, der er særlig konstrueret, i henhold til underafsnittene 6.9.2.4-6.9.2.6, til at modstå mekaniske påvirkninger. Denne del består normalt af flere fiberforstærkede lag, som er orienteret på bestemt måde.6.9.2.2.5. Yderlaget er den del af råtanken, der er direkte udsat for atmosfæriske påvirkninger. Det skal bestå af et resinholdigt lag med en tykkelse på mindst 0,2 mm. Ved tykkelser på over 0,5 mm anvendes en måtte. Yderlaget skal have et glasmasseindhold på under 30 % og skal kunne modstå ydre forhold, især kortvarig berøring med det transporterede stof. Resinet skal indeholde fyldstoffer eller tilsætningsstoffer, der yder beskyttelse mod ultraviolette strålers nedbrydning af råtankens bærende lag.6.9.2.3. Råmaterialer6.9.2.3.1. Alle materialer, der anvendes til fremstilling af fiberforstærkede plasttanke, skal være af kendt oprindelse og have kendte specifikationer.6.9.2.3.2. ResinerBearbejdningen af resinblandingen skal ske i nøje overensstemmelse med fabrikantens anbefalinger. Dette gælder hovedsagelig anvendelsen af hærdere, initiatorer og acceleratorer. Resinerne kan være:- umættede polyesterresiner- vinylesterresiner- epoxyresiner- phenolresinerResinets deformeringstemperatur (HDT) bestemt i henhold til standarden ISO 75-1:1993 skal være mindst 20 °C højere end tankens maksimale driftstemperatur, dog mindst 70 °C.6.9.2.3.3. ForstærkningsfibreForstærkningsmaterialet i det bærende lag skal være fibre af en passende kvalitet, f.eks. glasfibre af type E eller ECR i henhold til standarden ISO 2078:1993. Til den indvendige foring kan anvendes glasfibre af type C i henhold til ISO 2078:1993. Termoplastfibre må kun anvendes til den indvendige foring, når det er påvist, at de er forenelige med det indhold, der skal transporteres.6.9.2.3.4. Materiale til termoplastforingTermoplastforinger, f.eks. polyvinylchlorid uden blødgører (PVC-U), polypropylen (PP), polyvinylidenfluorid (PVDF), polytetrafluorethylen (PTFE) osv. kan anvendes som foringsmateriale.6.9.2.3.5. TilsætningsstofferTilsætningsstoffer, der er nødvendige til behandling af resinet, f.eks. katalysatorer, acceleratorer, hærdere og thixotropiske stoffer samt materialer til forbedring af tanken, f.eks. fyldstoffer, farvestoffer, pigmenter osv., må ikke svække materialet, idet der dog tages hensyn til konstruktionens forventede levetid og temperatur.6.9.2.4. Råtanke, disses fastgørelsesanordninger, betjeningsudstyr og støtteindretninger skal være konstrueret således, at de i hele konstruktionens levetid kan modstå nedenstående påvirkninger, uden at indholdet slipper ud (med undtagelse af gasser, der slipper ud gennem eventuelle udluftningsåbninger):- de statiske og dynamiske belastninger under normale transportforhold,- de foreskrevne minimumsbelastninger som defineret i underafsnittene 6.9.2.5-6.9.2.10.6.9.2.5. Ved de i punkt 6.8.2.1.14 a) og b) angivne tryk og under påvirkning af de statiske belastninger forårsaget af et indhold med den for konstruktionen fastsatte maksimale massefylde og ved den maksimale fyldningsgrad må konstruktionsspændingen σ i længderetningen og den periferiske retning i alle råtankens lag ikke overstige følgende værdi:>PIC FILE= "L_2004121DA.084701.TIF">hvor:Rm= Trækbrudstyrken givet ved middelværdien af prøvningsresultaterne minus to gange standardafvigelsen for prøvningsresultaterne. Prøvningerne skal i overensstemmelse med standarden EN 61:1977 udføres på mindst seks prøvestykker, der er repræsentative for konstruktionstype og udførelsesmetode.K = S × K0 × K1× K2 × K3hvorK er mindst 4, ogS= Sikkerhedskoefficienten. Generelt gælder, at hvis tankene i kolonne (12) i tabel A i kapitel 3.2 er angivet med en tankkode, hvor bogstavet "G" indgår på kodens anden plads (se punkt 4.3.4.1.1), skal værdien af S være lig med eller større end 1,5. Hvad angår tanke, der er beregnet til transport af stoffer, der kræver et øget sikkerhedsniveau, dvs. hvis tankene i kolonne (12) i tabel A i kapitel 3.2 er angivet med en tankkode, hvor tallet "4" indgår på kodens anden plads (se punkt 4.3.4.1.1), skal værdien af S multipliceres med faktor 2, medmindre råtanken er beskyttet mod beskadigelse ved hjælp af et komplet metalskelet med langsgående og tværgående støtteelementer.K0= En faktor for forringelsen af materialets egenskaber som følge af krybning og ældning og de transporterede stoffers kemiske virkning. Denne faktor bestemmes ved følgende formel:>PIC FILE= "L_2004121DA.084702.TIF">hvor "α" er krybningsfaktoren, og "β" er ældningsfaktoren bestemt i henhold til standarden EN 978:1997 efter prøvningens udførelse i henhold til standarden EN 977:1997. Alternativt kan en forsigtigt anslået K0-værdi på 2 anvendes. For at bestemme α og β skal den initielle nedbøjning svare til 2 σ;K1= En faktor for driftstemperaturen og resinets termiske egenskaber bestemt ved følgende ligning og med en værdi på mindst 1:K1 = 1,25 - 0,0125 (HDT - 70)hvor HDT er resinets deformeringstemperatur i °C.K2= En materialetræthedsfaktor. Det antages, at værdien af K2 = 1,75, medmindre andet er aftalt med den kompetente myndighed. Hvad angår den dynamiske konstruktion, som beskrevet i underafsnit 6.9.2.6, antages det, at værdien af K2 = 1,1.K3= En hærdningsfaktor med følgende værdier:- 1,1, hvor hærdning udføres ifølge en godkendt og dokumenteret proces,- 1,5 i alle andre tilfælde.6.9.2.6. Ved dynamiske belastninger som angivet i punkt 6.8.2.1.2 må konstruktionsspændingen ikke overstige den i underafsnit 6.9.2.5 angivne værdi divideret med faktor α.6.9.2.7. Ved de i underafsnittene 6.9.2.5 og 6.9.2.6 definerede spændinger må den deraf følgende forlængelse ikke i nogen retning overstige den laveste værdi af 0,2 % eller 1/10 af resinets brudforlængelse.6.9.2.8. Ved det fastsatte prøvningstryk, der ikke må være mindre end det relevante beregnede tryk, som angivet i punkt 6.8.2.1.14 a) og b), må den maksimale relative forlængelse i råtanken ikke være større end resinets brudforlængelse.6.9.2.9. Råtanken skal underkastes kuglefaldprøven i henhold til punkt 6.9.4.3.3 uden synlige skader på inder- eller ydersiden.6.9.2.10. Laminatet i samlinger, herunder endesamlinger og samlinger mellem skvulpeplader eller skillevægge og råtanken, skal kunne modstå de ovenfor nævnte statiske og dynamiske belastninger. For at undgå spændingskoncentrationer i lamineringen må tilspidsningen ikke være større end 1:6.Forskydningsstyrken mellem laminatet og de tankkomponenter, som det er klæbet til, skal være mindst:>PIC FILE= "L_2004121DA.084801.TIF">hvor:τR= forskydningsstyrken ved bøjning i henhold til standarden EN 63:1977 med en værdi på mindst τR = 10 N/mm2, hvis der ikke foreligger målte værdier.Q= belastningen pr. enhedsbredde, som samlingen skal kunne holde til under de statiske og dynamiske belastninger.K= den i henhold til underafsnit 6.9.2.5 beregnede faktor for statiske og dynamiske spændinger.l= laminatets længde.6.9.2.11. Åbninger i råtanken skal være forstærket således, at de har en mindst lige så høj sikkerhedsfaktor over for statiske og dynamiske spændinger, i henhold til underafsnit 6.9.2.5 og 6.9.2.6, som selve råtanken. Antallet af åbninger skal holdes på et minimum. Forholdet mellem akserne i ovale åbninger må ikke være over 2.6.9.2.12. Hvad angår konstruktion af råtankens flanger og rør, skal der også tages hensyn til påvirkninger ved håndtering og fastgørelse af bolte.6.9.2.13. Tanken skal være konstrueret således, at den uden betydeligt udslip kan holde til at være omgivet af flammer i 30 minutter, som angivet i prøvningskravene i punkt 6.9.4.3.4. Prøvning kan frafaldes med den kompetente myndigheds samtykke, hvis prøvning af tilsvarende tankkonstruktioner anses for tilstrækkelig dokumentation.6.9.2.14. Særlige bestemmelser vedrørende transport af stoffer med et flammepunkt på højst 61 °CFiberforstærkede plasttanke, der anvendes til transport af stoffer med et flammepunkt på højst 61 °C, skal være konstrueret således, at statisk elektricitet i de forskellige komponentdele undgås.6.9.2.14.1. Den elektriske modstand på råtankens indvendige og udvendige overflade fastslået ved måling må ikke være større end 109 ohm. Dette kan opnås ved hjælp af tilsætningsstoffer i resinet eller ledende plader mellem laminatlagene, som f.eks. net af metal eller kulfiber.6.9.2.14.2. Modstanden ved afledning til jord fastslået ved måling må ikke være større end 107 ohm.6.9.2.14.3. Alle råtankens komponenter skal være elektrisk forbundet med hinanden, med metaldelene i tankens betjeningsudstyr og støtteindretninger. Den elektriske modstand mellem de elektrisk forbundne dele, må ikke være større end 10 ohm.6.9.2.14.4. Den elektriske modstand på overfladen og modstanden ved afledning til jord måles ved første prøvning på hver fremstillet tank eller et prøvestykke udtaget af råtanken ifølge en procedure, der er anerkendt af den kompetente myndighed.6.9.2.14.5. Modstanden ved afledning til jord på hver tank måles som led i det periodiske eftersyn ifølge en procedure, der er anerkendt af den kompetente myndighed.6.9.3. Udstyr6.9.3.1. Kravene i punkterne 6.8.2.2.1, 6.8.2.2.2 og 6.8.2.2.4-6.8.2.2.8 finder anvendelse.6.9.3.2. Desuden finder de særlige bestemmelser i afsnit 6.8.4 b) (TE) anvendelse, når de er angivet i kolonne (13) i tabel A i kapitel 3.2.6.9.4. Typeprøvning og -godkendelse6.9.4.1. For alle konstruktioner af fiberforstærkede plasttanke gælder, at materialer og en repræsentativ prototype skal underkastes konstruktionstypeprøvning som beskrevet nedenfor.6.9.4.2. Materialeprøvning6.9.4.2.1. For de anvendte resiner bestemmes brudforlængelsen i henhold til standarden EN 61:1977 og deformeringstemperaturen i henhold til standarden ISO 75-1:1993.6.9.4.2.2. Følgende egenskaber bestemmes for prøvestykker udtaget af råtanken. Prøvestykker fra parallel produktion må kun anvendes, såfremt det ikke er muligt at udtage prøvestykker af råtanken. Inden prøvning skal al foring fjernes.Prøvningen skal omfatte følgende:- Tykkelsen af laminaterne i råtankens midtervæg og ender.- Glasmasseindholdet og glassets sammensætning samt forstærkningslagenes retning og opbygning.- Trækbrudstyrke, brudforlængelse og elasticitetsmodul i henhold til standarden EN 61:1977 i belastningsretningen. Desuden skal resinets brudforlængelse påvises ved hjælp af ultralyd.- Bøjningsstyrke og nedbøjning fastslået ved bøjekrybningsprøven i henhold til standarden EN 63:1977 i et tidsrum på 1000 timer ved anvendelse af et prøvestykke, der er mindst 50 cm bredt, og en understøtningsafstand på mindst 20 gange væggens tykkelse. Desuden skal krybningsfaktoren α og ældningsfaktoren β bestemmes ved denne prøve og i henhold til standarden EN 978:1997.6.9.4.2.3. Forskydningsstyrken mellem laminater i samlinger måles ved trækprøvning af repræsentative prøvestykker i henhold til standarden EN 61:1977.6.9.4.2.4. Råtankens kemiske forenelighed med de transporterede stoffer skal påvises ved en af følgende metoder med den kompetente myndigheds samtykke. Alle aspekter af foreneligheden mellem råtankens og dens udstyrs materialer og de transporterede stoffer skal påvises, f.eks. vedrørende den kemiske nedbrydning af råtanken, indholdets kritiske reaktioner og farlige reaktioner mellem tank og indhold.- For at konstatere en eventuel nedbrydning af råtanken skal repræsentative prøvestykker af råtanken omfattende en eventuel indvendig foring med svejsninger underkastes prøven for kemisk forenelighed i henhold til standarden EN 977:1997 i et tidsrum på 1000 timer ved 50 °C. Reduktionen af styrke og elasticitetsmodul i forhold til et ubrugt prøvestykke målt ved bøjeprøven i henhold til standarden EN 978:1997 må ikke overstige 25 %. Revner, bobler, grubetæring, spaltning af lag og foringer samt overfladeruhed kan ikke accepteres.- Attesterede og dokumenterede data vedrørende positive erfaringer med foreneligheden mellem de stoffer, der skal påfyldes, og de af råtankens materialer, som de kommer i berøring med under givne relevante driftsforhold, f.eks. temperatur og tidspunkt.- Tekniske data, der er offentliggjort i relevant litteratur, relevante standarder eller andre kilder, og som accepteres af den kompetente myndighed.6.9.4.3. TypeprøvningEn repræsentativ prototypetank skal prøves som angivet nedenfor. Betjeningsudstyret kan om nødvendigt erstattes med andre dele.6.9.4.3.1. Det skal kontrolleres, om prototypen overholder specifikationen for konstruktionstypen. Dette omfatter indvendigt og udvendigt visuelt eftersyn og måling af hoveddimensionerne.6.9.4.3.2. Prototypen, som skal være forsynet med manometer alle steder, hvor der kræves sammenligning med konstruktionsberegningen, skal udsættes for følgende belastninger, og deformationerne skal registreres:- Fyldes med vand til den maksimale fyldningsgrad. Måleresultaterne anvendes til kalibrering af konstruktionsberegningen i henhold til underafsnit 6.9.2.5.- Fyldes med vand til den maksimale fyldningsgrad og udsættes for acceleration i alle tre retninger ved hjælp af køre- og bremseøvelser, hvor prototypen er fastgjort til en vogn. Med henblik på sammenligning med konstruktionsberegningen i henhold til underafsnit 6.9.2.6 skal de registrerede tryk ekstrapoleres i forhold til den i punkt 6.8.2.1.2 krævede accelerationskvotient og måles.- Fyldes med vand og udsættes for det angivne prøvningstryk. Under denne belastning må råtanken ikke vise tegn på synlige skader eller udslip.6.9.4.3.3. Prototypen skal underkastes kuglefaldprøven i henhold til standarden EN 976-1:1997, nr. 6.6. Der må ikke opstå synlige skader på tankens inder- eller yderside.6.9.4.3.4. Prototypen, med betjeningsudstyr og støtteindretninger, fyldt med vand til 80 % af sin maksimale kapacitet skal i 30 minutter være omgivet af flammer fra en brændende sø af fyringsolie eller anden type ild med samme effekt. Søens dimensioner skal overstige tankens med mindst 50 cm i hver retning, og afstanden mellem brændstofniveau og tank skal være mellem 50 og 80 cm. Resten af tanken under væskeniveau, inkl. åbninger og lukninger, skal forblive tæt; det må dog dryppe fra den.6.9.4.4. Typegodkendelse6.9.4.4.1. Den kompetente myndighed eller et organ udpeget af denne skal for hver ny type tank udstede en godkendelsesattest, der bekræfter, at konstruktionen er egnet til det tilsigtede formål og opfylder konstruktions- og udstyrskravene i dette kapitel og de særlige bestemmelser vedrørende de transporterede stoffer.6.9.4.4.2. Godkendelsen baseres på beregningen og prøvningsrapporten, herunder alle resultater af materiale- og prototypeprøvning og en sammenligning med konstruktionsberegningen, og skal indeholde henvisning til konstruktionstypespecifikationen og kvalitetssikringsprogrammet.6.9.4.4.3. Godkendelsen skal omfatte de stoffer eller stofgrupper, der er forenelige med råtanken. Deres kemiske betegnelser eller den tilsvarende samlebetegnelse (se underafsnit 2.1.1.2) samt deres klasse og klassifikationskode skal angives.6.9.4.4.4. Endvidere skal den omfatte de angivne konstruktions- og tærskelværdier (f.eks. levetid, driftstemperaturområde, arbejds- og prøvningstryk samt materialedata) og alle forholdsregler, der skal træffes i forbindelse med fremstilling, prøvning, typegodkendelse, mærkning og anvendelse af tanke, som er fremstillet i overensstemmelse med den godkendte konstruktionstype.6.9.5. Eftersyn6.9.5.1. For alle tanke, der er fremstillet i henhold til den godkendte konstruktion, udføres materialeprøvning og eftersyn som beskrevet nedenfor.6.9.5.1.1. På prøvestykker udtaget af råtanken udføres materialeprøvningen ifølge punkt 6.9.4.2.2, undtagen trækprøven og med en afkortning af bøjekrybningsprøvens varighed til 100 timer. Prøvestykker fra parallel produktion må kun anvendes, såfremt det ikke er muligt at udtage prøvestykker af råtanken. De godkendte konstruktionsværdier skal overholdes.6.9.5.1.2. Råtanke og deres udstyr skal enten samlet eller hver for sig underkastes et eftersyn, inden de tages i brug. Dette eftersyn skal omfatte:- kontrol af overensstemmelse med den godkendte konstruktion- kontrol af konstruktionsmæssige egenskaber- en indvendig og en udvendig undersøgelse- hydraulisk trykprøvning ved det på pladen angivne prøvningstryk i overensstemmelse med punkt 6.8.2.5.1- kontrol af udstyrets funktion- tæthedsprøvning, hvis råtanken og dens udstyr er trykprøvet hver for sig6.9.5.2. Hvad angår periodisk eftersyn af tankene, finder kravene i punkterne 6.8.2.4.2-6.8.2.4.4 anvendelse.6.9.5.3. Eftersyn og prøvning i henhold til underafsnit 6.9.5.1 og 6.9.5.2 skal udføres af en sagkyndig, der er godkendt af den kompetente myndighed. Der udstedes attester, som viser resultaterne heraf. Disse attester skal indeholde henvisning til listen over stoffer, der er godkendt til transport i denne råtank i overensstemmelse med underafsnit 6.9.4.4.6.9.6. Mærkning6.9.6.1. Kravene i underafsnit 6.8.2.5 finder anvendelse på mærkning af fiberforstærkede plasttanke, dog med følgende ændringer:- Tankens plade kan også være lamineret til råtanken eller fremstillet af egnede plastmaterialer.- Konstruktionstemperaturområdet skal altid være angivet.6.9.6.2. Desuden finder de særlige bestemmelser i afsnit 6.8.4 e) (TM) anvendelse, når de er angivet i kolonne (13) i tabel A i kapitel 3.2.Del 7BESTEMMELSER OM BETINGELSER FOR TRANSPORT, AF- OG PÅLÆSNING OG HÅNDTERINGKAPITEL 7.1Generelle bestemmelser7.1.1. Ved transport af farligt gods kræves det, at der anvendes en bestemt transportmåde i henhold til bestemmelserne i dette kapitel og kapitel 7.2 vedrørende transport i kolli, kapitel 7.3 vedrørende. Desuden skal bestemmelserne i kapitel 7.5 vedrørende af- og pålæsning samt håndtering overholdes.Kolonnerne (16), (17) og (18) i tabel A i kapitel 3.2 angiver, hvilke bestemmelser i denne del der gælder for bestemte typer farligt gods.7.1.2. De til transport i Huckepacktrafik indleverede vejkøretøjer samt deres indhold skal overholde bestemmelserne i dette direktiv.7.1.3. Store containere, UN-tanke og tankcontainere, der opfylder definitionen på "container" i CSC (1972) med senere ændringer eller i UIC-ficherne nr. 590 (opdateret 1.1.89) og nr. 592-1 til 592-4 (opdateret 1.7.94), må ikke anvendes til transport af farligt gods, medmindre den store container eller UN-tankens eller tankcontainerens ramme overholder bestemmelserne i CSC eller UIC-ficherne nr. 590 og nr. 592-1 til 592-4.7.1.4. En stor container må kun afleveres til transport, hvis den er strukturelt brugbar."Strukturelt brugbar" betyder, at containeren er uden væsentlige mangler i sine strukturelle elementer, f.eks. sideskinner foroven og forneden, dørtærskel og overligger, gulvtraverser, hjørnestolper og hjørnebeslag. "Væsentlige mangler" er buler eller knæk i konstruktionselementer, der er større end 19 mm i dybden, uanset længden; revner eller brud i konstruktionselementer; mere end én splejsning eller en ukorrekt splejsning (f.eks. en overliggende splejsning) i de øverste eller nederste endeskinner eller døroverliggere, mere end to splejsninger i en øvre eller nedre sideskinne eller en splejsning i en dørtærskel eller hjørnestolpe; dørhængsler og beslag, der sidder fast, er bøjet, gået i stykker, mangler eller på anden måde ikke kan bruges; pakninger og tætninger, der ikke kan lukke; enhver deformation af den samlede konfiguration, der er tilstrækkelig til at forhindre korrekt positionering af håndteringsudstyr, montering og fastgørelse på et chassis eller vogn.Derudover er forringelse af enhver komponent i containeren, f.eks. rustent metal i sidevæggene eller nedbrudt glasfiber, uacceptabel uanset konstruktionsmateriale. Normalt slid, herunder oxidering (rust), mindre buler og ridser og anden beskadigelse, der ikke påvirker brugbarheden eller vejrbestandigheden, er dog acceptabelt.Før containeren læsses, skal den desuden efterses for at sikre, at den ikke indeholder rester fra tidligere ladninger, og at dens indvendige gulv og vægge er uden fremspring.7.1.5. (Reserveret)7.1.6. (Reserveret)7.1.7. Med undtagelse af de som ekspresgods transporterede forsendelser må stoffer og genstande, som er omfattet af dette direktiv kun transporteres i godstog.KAPITEL 7.2Bestemmelser for transport i kolli7.2.1. Medmindre andet er foreskrevet i afsnittene 7.2.2-7.2.4, kan kolli læsses:a) i lukkede vogne eller i lukkede containere,b) i vogne med presenninger eller i overdækkede containere ellerc) i åbne vogne (uden presenninger) eller i åbne containere.7.2.2. Kolli, der omfatter emballager fremstillet af fugtfølsomme materialer, skal læsses i lukkede vogne eller vogne med presenninger eller i lukkede eller overdækkede containere.7.2.3. Visse emballager og IBC'er må kun transporteres i lukkede vogne eller lukkede containere (se underafsnit 4.1.2.3 og emballeringsforskrift P002 (PP12), IBC04, IBC05, IBC06, IBC07 og IBC08).7.2.4. Følgende særlige bestemmelser finder anvendelse, når der i kapitel 3.2 tabel A kolonne (16) er angivet en alfanumerisk kode, der begynder med bogstavet "W":>TABELPOSITION>KAPITEL 7.3Bestemmelser for bulktransport7.3.1. Bulktransport i vogne/køretøjer eller containere er kun tilladt, såfremt dette udtrykkeligt fremgår af en særlig bestemmelse i kolonne (17) i tabel A i kapitel 3.2 angivet ved koden "VW"for den pågældende type gods, og såfremt betingelserne for denne særlige bestemmelse er opfyldt.Dog kan tomme, urensede emballager transporteres i bulk, hvis det ikke udtrykkeligt er forbudt ifølge andre bestemmelser i dette direktiv.For små containere, som benyttes til bulktransport, gælder beholderforskrifterne for kolli, medmindre der er angivet andet i de særlige bestemmelser i afsnit 7.3.3.ANM.:Mht. transport i tank se kapitel 4.2 og 4.3.7.3.2. Ved bulktransport skal der træffes passende foranstaltninger for at sikre, at indholdet ikke kan trænge ud.7.3.3. Følgende særlige bestemmelser finder anvendelse, når der i kolonne (17) i tabel A i kapitel 3.2 er angivet en alfanumerisk kode, der begynder med bogstaverne "VW":>TABELPOSITION>KAPITEL 7.4(Reserveret)KAPITEL 7.5Bestemmelser for af- og pålæsning samt håndtering7.5.1. Generelle bestemmelser for af- og pålæsning samt håndtering7.5.1.1. De for afsendelsesstationen gældende forskrifter for pålæsning skal overholdes, såfremt der ikke i dette kapitel er angivet særlige bestemmelser for pågældende stof eller genstand.Godset skal læsses i vogne og containere på en sådan måde, at det ikke kan udgøre en fare under transporten, f.eks. ved at bevæge sig, vælte eller falde af.7.5.1.2. (Reserveret)7.5.1.3. (Reserveret)7.5.1.4. Ifølge de særlige bestemmelser i afsnit 7.5.11 og i henhold til angivelserne i kolonne (18) i tabel A i kapitel 3.2 må visse farlige stoffer kun sendes som vognladningsgods.7.5.2. Forbud mod sammenlæsning7.5.2.1. Kolli, der er forsynet med forskellige faresedler, må ikke læsses sammen på en vogn eller i en container, medmindre sammenlæsning er tilladt ud fra de påsatte faresedler ifølge nedenstående tabel.Dette forbud mod sammenlæsning i en vogn eller i en container gælder, udover kolli, også for sammenlæsning af kolli og små containere og for sammenlæsning af små containere.ANM.:I medfør af punkt 5.4.1.4.2 skal der udarbejdes særskilte transportdokumenter for forsendelser, der ikke må læsses sammen på en vogn eller i en container.>TABELPOSITION>X Sammenlæsning tilladt.7.5.2.2. Kolli der indeholder stoffer eller genstande tilhørende klasse 1, forsynet med fareseddel nr. 1, 1.4, 1.5 eller 1.6, og som tilhører forskellige forenelighedsgrupper, må ikke sammenlæsses på samme vogn eller i samme container med mindre sammenlæsning af de pågældende forenelighedsgrupper er tilladt i henhold til følgende tabel.>TABELPOSITION>X = Sammenlæsning tilladt.7.5.2.3. (Reserveret)7.5.3. Beskyttelsesvogne og læsning af containere på vogne7.5.3.1. Hver vogn, som indeholder stoffer og genstande, der hører til klasse 1, og er forsynet med faresedlerne model nr. 1, 1.5 eller 1.6, samt vogne med containere, som er forsynet med disse faresedler, skal skilles fra vogne med faresedlerne model nr. 2.1, 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1 og 5.2 med to toakslede eller en fire- eller flerakslet beskyttelsesvogn. Som beskyttelsesvogne kan anvendes tomme eller læssede vogne, som ikke er forsynet med faresedlerne model nr. 2.1, 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1 og 5.2.7.5.3.2. Containere, som indeholder stoffer og genstande, der hører til klasse 1, og er forsynet med faresedlerne model nr. 1, 1.5 eller 1.6, må ikke læsses på en vogn sammen med containere eller tankcontainere, som er forsynet med faresedlerne model nr. 2.1, 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1 og 5.2.7.5.4. Forholdsregler i forbindelse med fødevarer, andre næringsmidler og foderstofferHvis den særlige bestemmelse "CW28" er angivet for et stof eller en genstand i kolonne (18) i tabel A i kapitel 3.2, skal der tages følgende forholdsregler med hensyn til fødevarer, andre næringsmidler og foderstoffer:Kolli og urensede, tomme emballager, herunder storemballager og IBC'er, der er forsynet med fareseddel nr. 2.3, 6.1, 6.2 eller 9 og indeholder gods påskrevet UN-nr. 2212, 2315, 2590, 3151, 3152 eller 3245, må ikke stables oven på eller anbringes i umiddelbar nærhed af kolli, der vides at indeholde fødevarer, andre næringsmidler eller foderstoffer, hverken på vogne, i containere eller på steder, hvor der foretages af- og pålæsning eller omladning.Når kolli forsynet med ovennævnte faresedler pålæsses i umiddelbar nærhed af kolli, der vides at indeholde fødevarer, andre næringsmidler eller foderstoffer, skal de holdes adskilt fra dissea) med komplette skillevægge, der skal være lige så høje som de kolli, som er forsynet med de pågældende faresedler,b) med kolli, der ikke er forsynet med fareseddel nr. 2.3, 6.1, 6.2 eller 9, eller kolli, som er forsynet med fareseddel nr. 9, men ikke indeholder gods påskrevet UN-nr. 2212, 2315, 2590, 3151, 3152 eller 3245, ellerc) med en afstand på mindst 0,8 m,medmindre de kolli, der er mærket med de pågældende faresedler, forsynes med ekstra emballering eller overdækkes fuldstændigt (f.eks. med en presenning, en papoverdækning eller ved hjælp af andre foranstaltninger).7.5.5. (Reserveret)7.5.6. (Reserveret)7.5.7. (Reserveret)7.5.8. Rengøring efter aflæsning7.5.8.1. Hvis det ved aflæsning af emballeret farligt gods viser sig, at noget af indholdet er løbet ud i vognen eller containeren, skal køretøjet eller containeren rengøres så hurtigt som muligt og under alle omstændigheder, inden vognen eller containeren læsses igen.Hvis rengøring ikke kan ske på stedet, skal vognen eller containeren under iagttagelse af tilstrækkelig sikkerhed transporteres til nærmeste egnede sted, hvor rengøring er mulig.Transporten kan ske tilstrækkelig sikkert, hvis der er truffet passende forholdsregler til at hindre ukontrolleret udslip af det farlige stof, der er løbet ud.7.5.8.2. Køretøjer eller containere læsset med farligt gods i bulk skal rengøres omhyggeligt, inden de læsses igen, medmindre den nye ladning består af samme farlige gods som den forrige.7.5.9. (Reserveret)7.5.10. (Reserveret)7.5.11. Supplerende bestemmelser for visse klasser eller visse typer godsForuden bestemmelserne i underafsnittene 7.5.1-7.5.4 og 7.5.8 gælder følgende særlige bestemmelser, når der i kolonne (18) i tabel A i kapitel 3.2 er angivet en alfanumerisk kode, der begynder med bogstaverne "CW":>TABELPOSITION>KAPITEL 7.6Bestemmelser vedrørende forsendelse som ekspresgodsEt stof eller en genstand må kun modtages til transport og transporteres som ekspresgods, når der for dette stof eller denne genstand i kapitel 3.2 tabel A kolonne (19) findes en særlig bestemmelse med an alfanumerisk kode, der begynder med bogstaverne "CE", og når de i denne kode angivne bestemmelser overholdes.Følgende særlige bestemmelser finder anvendelse, når der i kapitel 3.2 tabel A kolonne (19) er angivet en alfanumerisk kode:>TABELPOSITION>KAPITEL 7.7Håndbagage og indskrevet bagageStoffer og genstande, der falder ind under dette direktiv, er udelukket fra transport som indskrevet bagage, med mindre jernbanernes tariffer tillader undtagelser.(1) EFT L 235 af 17.9.1996, s. 25.(2) EFT L 30 af 1.2.2001, s. 42.(3) EØS-relevant tekst.(4) EFT L 319 af 12.12.1994, s. 7.(5) Kommissionens direktiv 2001/7/EF af 29. januar 2001 om tredje tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 94/55/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad vej, EFT L 30 af 1.2.2001, s. 43.(6) Den fra og med 1. januar 1985 gældende udgave af RID.(7) Den fra og med 1. januar 1990, 1. januar 1993 og 1. januar 1995 gældende udgave af RID.(8) EFT L 145 af 19. 19.6.1996, s. 10.(9) EFT L 118 af 19.5.2000, s. 41.(10) Bestemmelse af viskositet: Hvis det pågældende stof er ikke-newtonsk, eller såfremt en metode med ISO-cup til bestemmelse af viskositeten af andre grunde er uegnet, skal der anvendes et variabelt viskosimeter til måling af forskydningsforhold til bestemmelse af stoffets dynamiske viskositetskoefficient ved 23 °C, ved et antal forskellige forskydningsforhold. De opnåede værdier sættes i forhold til værdierne for forskydningsforholdet og ekstrapoleres dernæst til et forskydningsforhold på nul. Den derved fundne dynamiske viskositet, divideret med massefylden, giver den tilsyneladende kinematiske viskositet ved et forskydningsforhold nær nul.(11) Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (EFT L 196 af 16.8.1967, s. 1).(12) Rådets direktiv 88/379/EØF af 7. juni 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige præparater (EFT L 187 af 16.7.1988, s. 14).(13) Se tillige direktiv 90/219/EØF, EFT L 117 af 8.5.1990, s. 1.(14) Sådanne regler findes f.eks. i direktiv 91/628/EØF (EFT L 340 af 11.12.1991, s. 17) og i Europarådets (ministerudvalgets) anbefalinger vedr. transport af bestemte dyrearter.(15) "LSA" er en forkortelse for det engelske udtryk "Low Specific Activity".(16) Bogstaverne "SCO" er forkortelsen for det engelske udtryk "Surface Contaminated Objects".(17) Et stof eller et præparat, der opfylder kriterierne i klasse 8, og som har en giftighed ved indånding af støv og tåge (LC50) i emballagegruppe I's område, men har en giftighed ved indtagelse eller hudkontakt svarende til emballagegruppe III's område eller mindre, skal henføres til klasse 8.(18) OECD-Guidelines for Testing of Chemicals, Guideline 404, "Acute Dermal Irritation/Corrosion" (1992).(19) Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (EFT L196 af 16.8.1967).(20) Rådets direktiv 88/379/EØF af 7. juni 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige præparater (EFT L187 af 16.7.1988, s. 14).(21) Se specielt del C i direktiv 90/220/EØF (EFT L 117 af 8.5.1990, s. 18), i hvilken tilladelsesproceduren er fastlagt for det Europæiske Fællesskab.(22) Bogstaverne "LQ" er forkortelsen for det engelske udtryk "Limited Quantities" (begrænsede mængder).(23) Udtrykket "relativ massefylde" (d) betragtes som synonymt med specifik massefylde og vil blive brugt i hele dette kapitel.(24) Der gælder en undtagelse for tanke beregnet til transport af stoffer hørende til klasse 5.2 eller 7 (se punkt 4.3.4.1.3).(25) Det kan være nødvendigt at kontakte fabrikanten af stoffet og den kompetente myndighed for at få vejledning om stoffernes forenelighed med de til tanken, batterivognen eller MEGC'en anvendte materialer.(26) I stedet for den tekniske betegnelse er brugen af en af følgende betegnelser tilladt:- for UN 1078 kølemiddel gas, n.o.s: blanding F1, blanding F2, blanding F3,- for UN 1060 methylacetylen og propadienblandinger, stabiliserede: blanding P1, blanding P2,- for UN 1965 carbonhydridgasblanding, fordråbet, n.o.s: blanding A eller butan, blanding A01 eller butan, blanding A02 eller butan, blanding A0 eller butan, blanding A1, blanding B1, blanding B2, blanding B, blanding C eller propan.(27) De internationale kendingsbogstaver i henhold til Færdselskonventionen (Wien 1968).(28) Der henvises til de relevante anbefalinger udarbejdet af UN-ECE's arbejdsgruppe om fremme af internationale handelsprocedurer, herunder især anbefaling nr. 1 (United Nations Lay-out Key for Trade Documents) (ECE/TRADE/137, udgave 96.1), anbefaling nr. 11 (Documentary Aspects of the International Transport of Dangerous Goods) (ECE/TRADE/204, udgave 96.1) og anbefaling nr. 22 (Lay-out Key for standard Consignment Instructions) (ECE/TRADE/168, udgave 96.1). Se endvidere Trade Data Elements Directory, bind III, Trade Facilitation Recommendations (ECE/TRADE/200) (FN's publikationsnr. E.96.II.E.13).(29) Endvidere er retningslinjer for lastning af transporterende enheder udarbejdet til praktisk brug og undervisning af Den Internationale Søfartsorganisation (IMO), Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) og FN's Økonomiske Kommission for Europa (UN-ECE). Retningslinjerne er udgivet af IMO ("IMO/ILO/UN-ECE Guidelines for Packing of Cargo Transport Units (CTUs)").(30) Efterfølgende et uddrag af bestemmelserne i IMDG-kodens afsnit 5.4.2. (status fodnote)"5.4.2. Container/køretøjspakkeattest5.4.2.1. Når kolli, der indeholder farligt gods, lastes på eller i en enhed, f.eks. en fragtcontainer, et flat, en trailer/anhænger eller et andet køretøj beregnet til søtransport, skal de personer, som er ansvarlige for enhedens lastning, udarbejde en 'container/køretøjspakkeattest', der angiver containerens/køretøjets/enhedens identifikationsnummer eller -numre og bekræfter, at lastningen er sket i henhold til følgende betingelser:1. Den transporterende enhed var ren, tør og tilsyneladende egnet til at modtage godset.2. Hvis forsendelserne omfatter gods hørende til klasse 1, bortset fra underklasse 1.4, enheden er strukturelt brugbar i henhold til afsnit 7.4.10 (i IMDG-koden).3. Gods, der skal holdes adskilt, er ikke sammenpakket på eller i den transporterende enhed (medmindre andet er godkendt af den relevante kompetente myndighed i overensstemmelse med underafsnit 7.2.2.3 (i IMDG-koden).4. Alle kolli er kontrolleret udvendig for beskadigelse og utætheder, og kun intakte kolli er pålæsset.5. Fade er stuvet i opretstående stilling, medmindre andet er godkendt af den kompetente myndighed.6. Alle kolli er lastet og fastgjort forsvarligt på eller i den transporterende enhed.7. Når farligt gods transporteres i bulkemballager, er fragten jævnt fordelt.8. Den transporterende enhed og de indeholdte kolli er korrekt mærket og forsynet med faresedler.9. Når fast carbondioxid (CO2 - tøris) anvendes til køling, er den transporterende enhed på et synligt sted på ydersiden, f.eks. i nærheden af døren, mærket eller forsynet med faresedler med teksten: 'DANGEROUS CO2 GAS (DRY ICE) INSIDE. VENTILATE THOROUGHLY BEFORE ENTERING'.10. Det i afsnit 5.4.1 (i IMDG-koden) foreskrevne transportdokument for farligt gods er modtaget for hver forsendelse af farligt gods, der er lastet på eller i den transporterende enhed.5.4.2.2. Oplysningerne i det i afsnit 5.4.1 (i IMDG-koden) foreskrevne transportdokument for farligt gods og oplysningerne i den i underafsnit 5.4.2.1 (i IMDG-koden) foreskrevne container/køretøjspakkeattest kan samles i et enkelt dokument. I modsat fald skal dokumenterne hæftes sammen. Hvis oplysningerne samles i et enkelt dokument, f.eks. en erklæring vedrørende farligt gods, en ladeseddel el.lign., er indføjelsen af en underskrevet erklæring, f.eks. 'Det erklæres hermed, at lastningen af enheden er udført i henhold til bestemmelserne i underafsnit 5.4.2.1', tilstrækkelig. Dokumentet skal indeholde identifikation af underskriveren.ANM.:For tanke kræves ingen container-/køretøjs-pakkeattest."(31) Disse regler findes f.eks. i EU-direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport (EF-Tidende L 340 af 11/12/1991, side 17) og Europa-Rådets (ministerudvalgets) anbefalinger vedrørende transport af bestemte dyrearter.(32) Disse regler findes f.eks. i EU Rådets direktiv 90/667/EØF af 27. november 1990 om sundhedsmæssige bestemmelser for bortskaffelse, forarbejdning og afsætning af animalsk affald og for beskyttelse mod forekomst af patogener i foder fremstillet af dyr, herunder fisk, og om ændring af EU-direktiv 90/425/EØF (EF-Tidende L 363 af 27/12/1990, side 51-60).(33) Hvis oprindelseslandet ikke er et medlemsland (se definition i afsnit 1.2.1), skal det være den kompetente myndighed i det første medlemsland, der berøres af forsendelsen.(34) (DK-red): CIM tillader ikke engelsk.(35) (DK-red.) Sproget bør vælges, så advarslen som minimum kan forstås af alle personer hos transportens parter (se kapitel 1.4) samt hos relevante myndigheder (politi, veterinær, told mv) i de lande hvori transporten finder sted.(36) Relativ massefylde (d) betragtes som synonymt med specifik massefylde (SG) og anvendes i hele denne tekst.(37) De internationale kendingsbogstaver i henhold til Færdselskonventionen (Wien 1968).(38) De internationale kendingsbogstaver i henhold til Færdselskonventionen (Wien 1968).(39) Se standarden: ISO 2248.(40) Hvis godkendelseslandet ikke er en medlemsstat, skal godkendelsen være udført af en kompetent myndighed i en medlemsstat.(41) Hvis godkendelseslandet ikke er en medlemsstat, skal godkendelsen være udført af en kompetent myndighed i en medlemsstat.(42) Hvis godkendelseslandet ikke er en medlemsstat, skal godkendelsen være udført af en kompetent myndighed i en medlemsstat.(43) Hvis godkendelseslandet ikke er en medlemsstat, skal godkendelsen være udført af en kompetent myndighed i en medlemsstat.(44) Hvis godkendelseslandet ikke er en medlemsstat, skal godkendelsen være udført af en kompetent myndighed i en medlemsstat.(45) Hvis godkendelseslandet ikke er en medlemsstat, skal godkendelsen være udført af en kompetent myndighed i en medlemsstat.(46) Hvis godkendelseslandet ikke er en medlemsstat, skal godkendelsen være udført af en kompetent myndighed i en medlemsstat.(47) Hvis godkendelseslandet ikke er en medlemsstat, skal godkendelsen være udført af en kompetent myndighed i en medlemsstat.(48) Hvis godkendelseslandet ikke er en medlemsstat, skal godkendelsen være udført af en kompetent myndighed i en medlemsstat.(49) Rådets direktiv 1999/36/EF om transportabelt trykbærende udstyr (EF-Tidende L 138 af 1. juni 1999).(50) Hvis godkendelseslandet ikke er en medlemsstat, skal godkendelsen være udført af en kompetent myndighed i en medlemsstat.(51) Hvis godkendelseslandet ikke er en medlemsstat, skal godkendelsen være udført af en kompetent myndighed i en medlemsstat.(52) Hvis godkendelseslandet ikke er en medlemsstat, skal godkendelsen være udført af en kompetent myndighed i en medlemsstat.(53) Hvis godkendelseslandet ikke er en medlemsstat, skal godkendelsen være udført af en kompetent myndighed i en medlemsstat.(54) Hvis godkendelseslandet ikke er en medlemsstat, skal godkendelsen være udført af en kompetent myndighed i en medlemsstat.(55) Hvis godkendelseslandet ikke er en medlemsstat, skal godkendelsen være udført af en kompetent myndighed i en medlemsstat.(56) I stedet for den tekniske betegnelse er brugen af en af følgende betegnelser tilladt:- for UN 1078 kølemiddel, n.o.s: blanding F1, blanding F2, blanding F3,- for UN 1060 methylacetylen og propadien blanding, stabiliseret: blanding P1, blanding P2,- for UN 1965 carbonhydrid gasblanding, fordråbet, n.o.s: blanding A eller butan, blanding A01 eller butan, blanding A02 eller butan, blanding A0 eller butan, blanding A1, blanding B1, blanding B2, blanding B, blanding C eller propan.(57) Rådets direktiv 75/324/EØF af 20. maj 1975 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om aerosoler (EFT L 147 af 9.6.1975).(58) Kommissionens direktiv 94/1/EF af januar 1994 om teknisk tilnærmelse af Rådets direktiv 75/324/EØF om tilpasning af medlemsstaternes lovgivning om aerosoler (EFT L 23 af 28.1.1994).(59) De internationale kendingsbogstaver i henhold til Færdselskonventionen (Wien 1968).(60) De internationale kendingsbogstaver i henhold til Færdselskonventionen (Wien 1968).(61) De internationale kendingsbogstaver i henhold til Færdselskonventionen (Wien 1968).(62) De internationale kendingsbogstaver i henhold til Færdselskonventionen (Wien 1968).(63) Til beregningsformål benyttes g = 9,81 m/s2.(64) Til beregningsformål benyttes g = 9,81 m/s2.(65) Til beregningsformål benyttes g = 9,81 m/s2.(66) Til beregningsformål benyttes g = 9,81 m/s2.(67) Den anvendte enhed skal angives.(68) Den anvendte enhed skal angives.(69) Se punkt 6.7.2.2.10.(70) Den anvendte enhed skal angives.(71) Den anvendte enhed skal angives.(72) Den anvendte enhed skal angives.(73) Til beregningsformål benyttes g = 9,81 m/s2.(74) Til beregningsformål benyttes g = 9,81 m/s2.(75) Til beregningsformål benyttes g = 9,81 m/s2.(76) Til beregningsformål benyttes g = 9,81 m/s2.(77) Denne formel kan kun anvendes til ikke-kølede, fordråbede gasser, der har en kritisk temperatur over temperaturen ved akkumuleringstilstand. For gasser, der har en kritisk temperatur nær ved eller under temperaturen ved akkumuleringstilstand, skal beregningen af aflastningsanordningens kapacitet yderligere tage højde for de termodynamiske egenskaber af gassen (se eksempelvis CGA S-1.2-1995).(78) Den anvendte enhed skal angives.(79) Den anvendte enhed skal angives.(80) Se punkt 6.7.3.2.8.(81) Den anvendte enhed skal angives.(82) Den anvendte enhed skal angives.(83) Til beregningsformål benyttes g = 9,81 m/s2.(84) Til beregningsformål benyttes g = 9,81 m/s2.(85) Til beregningsformål benyttes g = 9,81 m/s2.(86) Til beregningsformål benyttes g = 9,81 m/s2.(87) Se eksempelvis "CGA Pamphlet S-1.2-1995".(88) Den anvendte enhed skal angives.(89) Den anvendte enhed skal angives.(90) Den anvendte enhed skal angives.(91) Den anvendte enhed skal angives.(92) For plademetals vedkommende skal trækprøvestykkets akse stå vinkelret på rulleretningen. Den blivende brudforlængelse skal måles på et prøvestykke med cirkulært tværsnit, hvor målelængden l er lig med 5 gange diameteren d (l = 5d). Hvis der anvendes prøvestykker med rektangulært tværsnit, skal målelængden beregnes efter formlen:>PIC FILE= "L_2004121DA.082002.TIF">hvor Fo angiver prøvestykkets oprindelige tværsnitsområde.(93) For tankcontainere med en kapacitet på under 1 m3 kan den udvendige stopventil eller en tilsvarende anordning erstattes af en blindflange.(94) For råtanke, der kræver et prøvningstryk på 1 MPa (10 bar) eller derover, skal kontrol af konstruktionsmæssige egenskaber desuden omfatte prøveudtagning i svejsesømme (arbejdsprøver) i overensstemmelse med punkt 6.8.2.1.23 og prøvningerne beskrevet i afsnit 6.8.5.(95) I særlige tilfælde kan den hydrauliske trykprøvning med tilladelse fra en sagkyndig, der skal være godkendt af den kompetente myndighed, erstattes af trykprøvning med en anden væske eller en anden gas, når dette ikke udgør nogen fare.(96) I særlige tilfælde kan den hydrauliske trykprøvning med tilladelse fra en sagkyndig, der skal være godkendt af den kompetente myndighed, erstattes af trykprøvning med en anden væske eller en anden gas, når dette ikke udgør nogen fare.(97) Måleenhederne tilføjes efter den numeriske værdi.(98) Måleenhederne tilføjes efter den numeriske værdi.(99) Måleenhederne tilføjes efter den numeriske værdi.(100) Måleenhederne tilføjes efter den numeriske værdi.(101) I særlige tilfælde og efter godkendelse fra den sagkyndige, som er godkendt af den kompetente myndighed, kan den hydrauliske trykprøvning erstattes af en trykprøvning, der bruger en anden væske eller gas, såfremt dette ikke udgør nogen fare.(102) I stedet for den officielle godsbetegnelse for n.o.s.-betegnelsen efterfulgt af den tekniske betegnelse er brugen af en af følgende betegnelser tilladt:- for UN-nummer 1078 Kølemiddel, n.o.s: blanding F1, blanding F2, blanding F3,- for UN-nummer 1060 Methylacetylen og propadien, blanding, stabiliseret: blanding P1, blanding P2,- for UN-nummer 1965 Carbonhydrid gasblanding, fordråbet, n.o.s: blanding A, blanding A01, blanding A02, blanding A0, blanding A1, blanding B1, blanding B2, blanding B, blanding C. De sædvanligvis anvendte handelsnavne som angivet i underafsnit 2.2.2.3, klassifikationskode 2F, UN-nummer 1965, anm. 1 kan kun bruges som supplement.(103) I stedet for den officielle godsbetegnelse for n.o.s.-betegnelsen efterfulgt af den tekniske betegnelse er brugen af en af følgende betegnelser tilladt:- for UN-nummer 1078 Kølemiddel, n.o.s: blanding F1, blanding F2, blanding F3,- for UN-nummer 1060 Methylacetylen og propadien, blanding, stabiliseret: blanding P1, blanding P2,- for UN-nummer 1965 Carbonhydrid gasblanding, fordråbet, n.o.s: blanding A, blanding A01, blanding A02, blanding A0, blanding A1, blanding B1, blanding B2, blanding B, blanding C. De sædvanligvis anvendte handelsnavne som angivet i underafsnit 2.2.2.3, klassifikationskode 2F, UN-nummer 1965, anm. 1 kan kun bruges som supplement.(104) I stedet for den officielle godsbetegnelse for n.o.s.-betegnelsen efterfulgt af den tekniske betegnelse er brugen af en af følgende betegnelser tilladt:- for UN-nummer 1078 Kølemiddel, n.o.s: blanding F1, blanding F2, blanding F3,- for UN-nummer 1060 Methylacetylen og propadien, blanding, stabiliseret: blanding P1, blanding P2,- for UN-nummer 1965 Carbonhydrid gasblanding, fordråbet, n.o.s: blanding A, blanding A01, blanding A02, blanding A0, blanding A1, blanding B1, blanding B2, blanding B, blanding C. De sædvanligvis anvendte handelsnavne som angivet i underafsnit 2.2.2.3, klassifikationskode 2F, UN-nummer 1965, anm. 1 kan kun bruges som supplement.(105) I stedet for den officielle godsbetegnelse for n.o.s.-betegnelsen efterfulgt af den tekniske betegnelse er brugen af en af følgende betegnelser tilladt:- for UN-nummer 1078 Kølemiddel, n.o.s: blanding F1, blanding F2, blanding F3,- for UN-nummer 1060 Methylacetylen og propadien, blanding, stabiliseret: blanding P1, blanding P2,- for UN-nummer 1965 Carbonhydrid gasblanding, fordråbet, n.o.s: blanding A, blanding A01, blanding A02, blanding A0, blanding A1, blanding B1, blanding B2, blanding B, blanding C. De sædvanligvis anvendte handelsnavne som angivet i underafsnit 2.2.2.3, klassifikationskode 2F, UN-nummer 1965, anm. 1 kan kun bruges som supplement.(106) Måleenhederne tilføjes efter de numeriske værdier.(107) Måleenhederne tilføjes efter de numeriske værdier.(108) Måleenhederne tilføjes efter den numeriske værdi.(109) I stedet for den officielle godsbetegnelse for n.o.s.-betegnelsen efterfulgt af den tekniske betegnelse er brugen af en af følgende betegnelser tilladt:- for UN-nummer 1078 Kølemiddel, n.o.s: blanding F1, blanding F2, blanding F3,- for UN-nummer 1060 Methylacetylen og propadien, blanding, stabiliseret: blanding P1, blanding P2,- for UN-nummer 1965 Carbonhydrid gasblanding, fordråbet, n.o.s: blanding A, blanding A01, blanding A02, blanding A0, blanding A1, blanding B1, blanding B2, blanding B, blanding C. De sædvanligvis anvendte handelsnavne som angivet i underafsnit 2.2.2.3, klassifikationskode 2F, UN-nummer 1965, anm. 1 kan kun bruges som supplement.(110) Måleenhederne tilføjes efter den numeriske værdi.