Avis juridique important

|

31982L0061

Rådets direktiv 82/61/EØF af 26. januar 1982 om ændring af direktiv 64/432/EØF for så vidt angår gyldighedsperioden for de undtagelsesbestemmelser, der er fastsat i nævnte direktivs artikel 7, stk. 1, litra E, vedrørende forholdsregler over for brucellose ved handel med visse kategorier af kvæg

EF-Tidende nr. L 029 af 06/02/1982 s. 0013 - 0014 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 14 s. 0217  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 24 s. 0183  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 14 s. 0217  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 24 s. 0183

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 26. januar 1982  om aendring af direktiv 64/432/EOEF for saa vidt angaar gyldighedsperioden for de undtagelsesbestemmelser, der er fastsat i naevnte direktivs artikel 7, stk. 1, litra E, vedroerende forholdsregler over for brucellose ved handel med visse kategorier af kvaeg  (82/61/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (2), og  ud fra foelgende betragtninger:  i direktiv 64/432/EOEF (3), senest aendret ved direktiv 81/476/EOEF (4), er der fastsat forholdsregler over for brucellose ved handel med kvaeg inden for Faellesskabet; dette direktivs artikel 7, stk. 1, litra E, giver dog medlemsstaterne mulighed for at indroemme saerlige undtagelser for handel med kvaeg, der er bestemt til koedproduktion, og som er under 42 dage gammelt eller er blevet kastreret, inden det er fire maaneder gammelt; handelen med kvaeg boer lettes, samtidig med at der tages hensyn til den nuvaerende brucellosesituation i visse medlemsstater; disse undtagelsesbestemmelser kan ogsaa anvendes paa kvaeg, der er bestemt til slagtning;  Faellesskabet er med held i faerd med at gennemfoere et fremskyndet program for udryddelse af brucellose;  i visse medlemsstater er brucellose dog endnu ikke udryddet fuldstaenidgt, men dette maal forventes at blive naaet inden to aar;  det er derfor noedvendigt at forlaenge den i artikel 7, stk. 1, litra E, fastsatte frist for indroemmelse af undtagelser til den 31. december 1983 -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Artikel 7, stk. 1, litra E, i direktiv 64/432/EOEF affattes saaledes:  »E. Disse bestemmelser anvendes indtil den 31. december 1983, medmindre Raadet med kvalificeret flertal og efter forslag fra Kommissionen traeffer anden beslutning.«.  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de fornoedne love eller administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette  direktiv fra den 1. januar 1982. De underretter straks Kommissionen herom.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 26. januar 1982.  Paa Raadets vegne  L. TINDEMANS  Formand  (1) Udtalelse afgivet den 22. januar 1982 (endnu ikke offentliggjort i EFT).  (2) Udtalelse afgivet den 15. december 1981 (endnu ikke offentliggjort i EFT).  (3) EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 1977/64.  (4) EFT nr. L 186 af 8. 7. 1981, s. 20.


title: Kommissionens direktiv 2007/32/EF af 1. juni 2007 om ændring af bilag VI til Rådets direktiv 96/48/EF om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog og til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/16/EF om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog (EØS-relevant teks)t.

text:
               2.6.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 141/63

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2007/32/EF
   af 1. juni 2007
   om ændring af bilag VI til Rådets direktiv 96/48/EF om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog og til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/16/EF om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 96/48/EF af 23. juli 1996 om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog (1), særlig artikel 21 C,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/16/EF af 19. marts 2001 om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog (2), særlig artikel 21b, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ordregiveren eller dennes repræsentant skal efter artikel 18 i direktiv 96/48/EF og artikel 18 i direktiv 2001/16/EF opfordre det bemyndigede organ, som ordregiveren har valgt, til at iværksætte den EF-verifikationsprocedure, der er beskrevet i bilag VI til disse direktiver.

               (2)

               På grundlag af den overensstemmelsesattest, der er udstedt af det bemyndigede organ, og det tekniske dossier, der ledsager attesten, udarbejder ordregiveren eller dennes repræsentant en EF-verifikationserklæring.

               (3)

               Ifølge bilag VI, punkt 2, til direktiv 96/48/EF og bilag VI, punkt 2, til direktiv 2001/16/EF skal delsystemet verificeres i hver af følgende etaper: samlet projekt, anlæggelse eller fremstilling af delsystemet, herunder navnlig anlægsarbejdets udførelse, montering af komponenterne og justering af helheden og prøvning af det færdige delsystem.

               (4)

               Sidstnævnte begreb, »prøvning af det færdige delsystem«, er ikke klart og præcist nok. Det består i at verificere, om delsystemet er i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiverne 96/48/EF og 2001/16/EF og andre gældende forskrifter og kan tages i brug, særlig ved at kontrollere grænsefladerne med de andre delsystemer under driftsmæssige betingelser.

               (5)

               Der findes imidlertid prøvninger, som fabrikanten kan udføre på hver enkelt interoperabilitetskomponent for sig, uafhængigt af hvilke omgivelser komponenten eller delsystemet i sidste ende vil blive installeret og brugt i. Sådanne »selvstændige« prøvninger, der er nyttige og endegyldige, afhænger ikke af, hvilket banenet produktet skal tages i brug på.

               (6)

               Derfor må bilag VI til begge direktiverne, 96/48/EF og 2001/16/EF, give fabrikanten mulighed for at ansøge om førstetrinsvurderinger (af projektering/konstruktion eller udførelse), på grundlag af hvilke det bemyndigede organ udsteder verifikationsredegørelser i mellemfasen. På grundlag af disse verifikationsredegørelser kan hovedkontrahenten eller fabrikanten udarbejde en »EF-erklæring om overensstemmelse i mellemfasen for en interoperabilitetskomponent eller et delsystem« for den relevante etape.

               (7)

               Direktiv 96/48/EF og 2001/16/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (8)

               Bestemmelserne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 21 i direktiv 96/48/EF —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag VI til direktiv 96/48/EF erstattes af teksten i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   Bilag VI til direktiv 2001/16/EF erstattes af teksten i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 3
   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden 2. december 2007. De underretter straks Kommissionen herom.
   Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Artikel 4
   Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 5
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juni 2007.

            På Kommissionens vegne

         Jacques BARROT

            Næstformand

      (1)  EFT L 235 af 17.9.1996, s. 6. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/50/EF (EUT L 164 af 30.4.2004, s. 114, ændret ved EUT L 220 af 21.6.2004, s. 40).

      (2)  EFT L 110 af 20.4.2001, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2004/50/EF.

      BILAG

            »BILAG VI
            VERIFIKATIONSPROCEDURE FOR DELSYSTEMERNE
            1.   INDLEDNING
            EF-verifikationen er den procedure, hvorved et bemyndiget organ verificerer og attesterer, at et delsystem er:

                        —

                        i overensstemmelse med direktivets bestemmelser

                        —

                        i overensstemmelse med andre regler, der gælder i overensstemmelse med traktaten, og at det kan sættes i drift.

                  2.   ETAPER
            Verifikationen af delsystemet finder sted i følgende etaper:

                        —

                        samlet projekt

                        —

                        udførelse: anlæggelse eller fremstilling af delsystemet, herunder for eksempel anlægsarbejdets udførelse, montering af komponenterne og justering af helheden

                        —

                        prøvning af det færdige delsystem.

                  For projekterings- hhv. konstruktionsfasen (inklusive typeafprøvninger) og for udførelsesfasen kan hovedentreprenøren (eller fabrikanten) eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant ansøge om en førstetrinsvurdering.
            I så fald fører denne eller disse vurderinger til verifikationsredegørelser i mellemfasen, der udstedes af det bemyndigede organ, som hovedentreprenøren (eller fabrikanten) har valgt. Herefter kan sidstnævnte for den relevante fase udarbejde en »EF-erklæring om overensstemmelse i mellemfasen for et delsystem«.
            3.   ATTESTERING
            Det bemyndigede organ, der er ansvarligt for EF-verifikationen, udarbejder en verifikationsattest til ordregiveren eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant, som derefter udfærdiger EF-verifikationserklæringen og sender den til tilsynsmyndigheden i den medlemsstat, hvor delsystemet befinder sig og/eller drives.
            Det bemyndigede organ, der er ansvarligt for EF-verifikationen, vurderer projekteringen/konstruktionen og udførelsen af delsystemet.
            Hvis der foreligger »verifikationsredegørelser i mellemfasen« (mellemfaseredegørelser), tager det bemyndigede organ disse redegørelser i betragtning og verificerer, før det udsteder en EF-verifikationsattest:

                        —

                        at delsystemet

                                    —

                                    er omfattet af de relevante mellemfaseredegørelser for projektering/konstruktion og udførelse, der er udstedt til hovedentreprenøren (eller fabrikanten), hvis denne har ansøgt det bemyndigede organ om erklæringer for disse to faser

                                    —

                                    eller, således som det er udført, på alle punkter modsvarer den mellemfaseredegørelse for projektering/konstruktion, der er udstedt til hovedkontrahenten (eller fabrikanten), hvis denne kun har ansøgt det bemyndigede organ om redegørelse for projekterings-/konstruktionsfasen.

                        —

                        at erklæringerne korrekt omfatter TSI-kravene, og vurderer de elementer af projektet/konstruktionen, der ikke er omfattet af de mellemfaseredegørelser for projekt/konstruktion og/eller udførelse, der er udstedt til hovedkontrahenten (eller fabrikanten).

                  4.   TEKNISK DOSSIER
            Det tekniske dossier, der ledsager verifikationserklæringen, skal indeholde:

                        —

                        for infrastruktur: anlægstegninger, overtagelsesprotokoller for udgravnings- og armeringsarbejder, prøve- og kontrolrapporter for betonarbejdet m.v.

                        —

                        for de øvrige delsystemer: helheds- og detailtegninger, som svarer til udførelsen, elektricitets- og hydraulikdiagrammer, styrekredsdiagrammer, beskrivelser af edb-systemer og automatisk udstyr, drifts- og vedligeholdelsesinstruktioner mv.

                        —

                        fortegnelse over de i artikel 3 omhandlede interoperabilitetskomponenter i delsystemet

                        —

                        kopier af de EF-erklæringer om overensstemmelse eller anvendelsesegnethed, som skal være udstedt for komponenterne i henhold til direktivets artikel 13, i givet fald ledsaget af de tilhørende beregninger og en kopi af protokollerne for de prøvninger og undersøgelser, som de bemyndigede organer har gennemført på grundlag af fælles tekniske specifikationer

                        —

                        eventuelle verifikationsredegørelser i mellemfasen og i så fald den EF-erklæring om overensstemmelse i mellemfasen for et delsystem, der ledsager EF-verifikationsattesten, herunder resultatet af det bemyndigede organs kontrol af deres gyldighed

                        —

                        attestering fra det bemyndigede organ, som har gennemført EF-verifikationen, af, at projektet overholder dette direktivs bestemmelser, ledsaget af de hertil hørende beregninger, som organet har påtegnet med angivelse af eventuelle forbehold, der er taget under udførelsen af arbejdet, og som ikke er ophævet; attesteringen ledsages desuden af de besøgs- og kontrolrapporter, som organet har udarbejdet som led i sin opgave, således som nærmere angivet i punkt 5.3 og 5.4 nedenfor.

                  5.   OVERVÅGNING

                        5.1.

                        Formålet med EF-overvågningen er at sikre, at forpligtelserne ifølge det tekniske dossier er blevet opfyldt under udførelsen af delsystemet.

                        5.2.

                        Det bemyndigede organ, der har til opgave at verificere udførelsen, skal hele tiden have adgang til byggepladsen, til fabrikations-, lager- og i givet fald præfabrikationslokalerne, til prøveanlæggene og i det hele taget til ethvert sted, som organet finder det nødvendigt at have adgang til for at udføre sin opgave. Ordregiveren eller dennes i Fællesskabet repræsenterede repræsentant skal forelægge organet, eller lade det forelægge, alle dokumenter af betydning herfor, herunder navnlig arbejdstegningerne og den tekniske dokumentation for delsystemet.

                        5.3.

                        For at verificere udførelsen gennemfører det bemyndigede organ regelmæssigt kontrol, hvorunder det sikrer sig, at direktivet overholdes. Det udsteder ved disse lejligheder en kontrolrapport til de udførende parter. Det kan forlange at blive tilkaldt til byggepladsen ved bestemte faser i arbejdet.

                        5.4.

                        Det bemyndigede organ kan også aflægge uanmeldte besøg på byggepladsen og i fabrikationslokalerne. Under disse besøg kan det bemyndigede organ gennemføre fuldstændig eller delvis kontrol. Det udfærdiger en besøgsrapport og i givet fald en kontrolrapport til de udførende parter.

                  6.   DEPONERING
            Som dokumentation for grundlaget for den verifikationsattest, der er udstedt af det bemyndigede organ, der skal verificere et driftsklart delsystem, deponeres det samlede tekniske dossier, der er omhandlet i punkt 4, hos ordregiveren eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant. Det tekniske dossier vedlægges EF-verifikationserklæringen, som ordregiveren sender til tilsynsmyndigheden i den pågældende medlemsstat.
            Ordregiveren opbevarer en kopi af det tekniske dossier i hele delsystemets levetid. Dossieret fremsendes til de øvrige medlemsstater, som anmoder herom.
            7.   OFFENTLIGGØRELSE
            Hvert bemyndiget organ offentliggør regelmæssigt de relevante oplysninger vedrørende:

                        —

                        indkomne ansøgninger om EF-verifikation

                        —

                        imødekomne eller afviste ansøgninger om verifikationsredegørelser i mellemfasen

                        —

                        imødekomne eller afviste ansøgninger om verifikationsattester.

                  8.   SPROG
            Dokumenter og korrespondance om EF-verifikationsprocedurerne udfærdiges på det/et af de officielle sprog i den medlemsstat, hvor ordregiveren eller dennes repræsentant i Fællesskabet er etableret, eller på et sprog, som denne accepterer.«


Avis juridique important

|

31991L0496

Rådets direktiv 91/496/EØF af 15. juli 1991 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for dyr, der føres ind i Fællesskabet fra tredjelande, og om ændring af direktiv 89/662/EØF, 90/425/EØF og 90/675/EØF

EF-Tidende nr. L 268 af 24/09/1991 s. 0056 - 0068 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 39 s. 0045  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 39 s. 0045

RAADETS DIREKTIV af 15. juli 1991 om fastsaettelse af principperne for tilrettelaeggelse af veterinaerkontrollen for dyr, der foeres ind i Faellesskabet fra tredjelande, og om aendring af direktiv 89/662/EOEF, 90/425/EOEF og 90/675/EOEF (91/496/EOEF)   RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og ud fra foelgende betragtninger:  Levende dyr er opfoert paa listen i Traktatens bilag II;  fastsaettelse paa faellesskabsplan af principper for tilrettelaeggelse af veterinaerkontrol for dyr fra tredjelande bidrager til at sikre forsyningerne og markedsstabiliteten, samtidig med at de noedvendige foranstaltninger til beskyttelse af dyrs sundhed  harmoniseres;  ifoelge artikel 23 i Raadets direktiv 90/425/EOEF af 26. juni 1990 om veterinaerkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelse af det indre marked (3) skal Raadet fastsaette  generelle regler og principper for kontrollen med import fra tredjelande af dyr, som er omfattet af naevnte direktiv;  det er vigtigt, at hvert parti dyr fra tredjelande underkastes dokumentkontrol og identitetskontrol, saa snart det foeres ind paa Faellesskabets omraade;  der boer fastsaettes ens principper for hele Faellesskabet for tilrettelaeggelse af den fysiske kontrol, som de kompetente veterinaermyndigheder skal foretage, og for opfoelgningen heraf;  det er vigtigt, at der fastsaettes en beskyttelsesordning; i den forbindelse boer Kommissionen kunne handle, bl.a. ved at aflaegge besoeg paa stedet og ved at traeffe de foranstaltninger, som passer til situationen;  for at kontrolordningen kan fungere tilfredsstillende, er det noedvendigt, at der er en godkendelsesprocedure, og at graensekontrolstederne inspiceres, samt at der finder en udveksling sted mellem de embedsmaend, der er bemyndiget til at foretage kontrol  af levende dyr fra tredjelande;  det er saa meget des mere noedvendigt, at der paa faellesskabsplan fastsaettes faelles principper, som kontrollen ved de indre graenser vil blive afskaffet ved gennemfoerelsen af det indre marked;  direktiv 89/662/EOEF (4), 90/425/EOEF og 90/675/EOEF boer aendres med henblik paa at tilpasse dem til naervaerende direktiv;  det forekommer noedvendigt at vedtage eventuelle tidsbegraensede overgangsforanstaltninger for at lette overgangen til den nye kontrolordning, som indfoeres ved dette direktiv;  det boer overlades til Kommissionen at fastsaette gennemfoerelsesbestemmelserne til dette direktiv - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  1.  Medlemsstaterne foretager veterinaerkontrol af dyr, der foeres ind i Faellesskabet fra andre tredjelande, efter bestemmelserne i dette direktiv.  2.  Direktivet finder ikke anvendelse paa veterinaerkontrol af selskabsdyr, med undtagelse af enhovede dyr, naar disse ledsager rejsende uden gevinst for oeje.  Artikel 2  1.  I forbindelse med dette direktiv anvendes definitionerne i artikel 2 i direktiv 90/425/EOEF i fornoedent omfang.  2.  Endvidere forstaas ved:  a)  »dokumentkontrol«: kontrol af de veterinaere certifikater eller dokumenter, der ledsager dyret b) »identitetskontrol«: visuel kontrol af, om der er overensstemmelse mellem dokumenterne eller certifikaterne og dyrene samt, om de maerker, der skal findes paa dyrene, rent faktisk findes og er overensstemmende c) »fysisk kontrol«: kontrol af selve dyret, f.eks. i form af proeveudtagning, laboratorieundersoegelse af saadanne proever og i givet fald yderligere kontrol under karantaene d) »importoer«: enhver fysisk eller juridisk person, som frembyder dyrene med henblik paa indfoersel i Faellesskabet e) »parti«: en maengde dyr af samme art, som er omfattet af samme veterinaere certifikat eller dokument, er transporteret med samme transportmiddel og hidroerer fra samme tredjeland eller del af tredjeland f) »graensekontrolsted«: ethvert kontrolsted, der er beliggende i umiddelbar naerhed af den ydre graense for et af de omraader, der er defineret i bilag I til Raadets direktiv 90/675/EOEF af 10. december 1990 om fastsaettelse af principperne for tilrettelaeggelse  af veterinaerkontrollen for tredjelandsprodukter, der foeres ind i Faellesskabet (5), og som er udpeget og godkendt i overensstemmelse med artikel 6.   KAPITEL I Tilrettelaeggelse og opfoelgning af kontrollen   Artikel 3  1.  Medlemsstaterne soerger for, at a)  importoererne underretter det veterinaere personale paa det graensekontrolsted, hvor dyrene frembydes, én hverdag forinden, om dyrenes maengde og art samt om, hvornaar de forventes at ankomme b) dyrene foeres under officielt opsyn direkte til det i artikel 6 naevnte graensekontrolsted, eller i givet fald til en karantaenestation som naevnt i artikel 10, stk. 1, foerste afsnit, andet led c) dyrene kan kun forlade naevnte kontrolsted eller karantaenestation, hvis der med forbehold af de saerlige bestemmelser, der skal fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 23, fremlaegges bevis i)  i form af det i artikel 7, stk. 1, andet led eller artikel 8, omhandlede certifikat for, at veterinaerkontrollen af naevnte dyr er foretaget i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, og stk. 2, litra a), b) og d), samt artikel 8 og 9, til den  kompetente myndigheds tilfredshed ii) for at omkostningerne ved veterinaerkontrollen er betalt, og at der i givet fald er stillet sikkerhed for (;) EFT nr. L 373 af 31. 12. 1990, s. 1.  eventuelle udgifter i henhold til artikel 10, stk. 1, andet og tredje led, og stk. 6 samt artikel 12, stk. 2 d) toldmyndigheden kun tillader overgang til fri omsaetning paa de i bilag I til direktiv 90/675/EOEF definerede omraader, hvis der med forbehold af de saerlige bestemmelser, der skal fastaettes efter fremgangsmaaden i artikel 23, fremlaegges bevis for, at kravene  i litra c) er opfyldt.  2.  Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes i fornoedent omfang efter fremgangsmaaden i artikel 23.  Artikel 4  1.  Medlemsstaterne soerger for, at ethvert parti dyr fra tredjelande underkastes dokumentkontrol og identitetskontrol af veterinaermyndigheden paa et graensekontrolsted beliggende paa et af de i bilag I til direktiv 90/675/EOEF definerede omraader og godkendt  med henblik herpaa, uanset hvilken toldprocedure disse dyr er angivet til, for at sikre - deres oprindelse - deres senere bestemmelse, isaer i tilfaelde af transit eller naar det drejer sig om dyr, for hvilke samhandelen ikke er harmoniseret paa faellesskabsplan, eller saafremt der for bestemmelsesmedlemsstatens vedkommende stilles saerlige krav, der er stadfaestet  ved en faellesskabsafgoerelse, og - at angivelserne paa certifikaterne eller dokumenterne opfylder de i faellesskabsbestemmelserne kraevede garantier eller, for saa vidt angaar dyr, for hvilke samhandelen ikke er harmoniseret paa faellesskabsplan, opfylder de garantier, som kraeves i de  nationale regler, som gaelder for de forskellige tilfaelde, som er omhandlet i dette direktiv.  2.  Embedsdyrlaegen skal med forbehold af de i artikel 8 naevnte undtagelser foretage fysisk kontrol af dyr, der frembydes paa graensekontrolstedet. Denne kontrol skal isaer omfatte a)  en klinisk kontrol af dyrene for at sikre sig, at dyrene er i overensstemmelse med oplysningerne i det certifikat eller dokument, der ledsager dem, og at de er klinisk raske.  Der kan i henhold til fremgangsmaaden i artikel 23 undtages fra princippet om individuel klinisk undersoegelse for disse dyrekategorier og -arter paa saerlige betingelser og efter regler, der skal fastsaettes efter samme fremgangsmaade b) eventuelle laboratorieundersoegelser, som skoennes noedvendige, eller som er foreskrevet i faellesskabsbestemmelserne c) eventuelle officielle udtagninger af proever med henblik paa eftersporing af reststoffer, som skal analyseres hurtigst muligt d)  en kontrol af mindstekravene i Raadet direktiv 77/489/EOEF af 18. juli 1977 om beskyttelse af dyr under international transport (6).  Embedsdyrlaegen skal med henblik paa en senere kontrol af transporten og for eventuelt at paase, at yderligere krav fra bestemmelsesbedriftens side er opfyldt, meddele de noedvendige oplysninger til de kompetente myndigheder i bestemmelsesmedlemsstaten  gennem det system til udveksling af oplysninger, der er omhandlet i artikel 20 i direktiv 90/425/EOEF.  Embedsdyrlaegen kan ved udfoerelsen af visse af de naevnte opgaver lade sig bistaa af kvalificerede medarbejdere, der er saerligt uddannet med henblik herpaa, og som er underlagt hans ansvar.  3.  Uanest stk. 1 og 2 kan identitetskontrollen og den fysiske kontrol af dyr, der foeres ind via en havn eller en lufthavn beliggende paa det i bilag I til direktiv 90/675/EOEF definerede omraade, foretages i den paagaeldende bestemmelseshavn eller  -lufthavn, hvis denne raader over et graensekontrolsted som omhandlet i artikel 6, og hvis dyrene fortsaetter rejsen henholdsvis ad soevejen eller ad luftvejen i samme fartoej eller fly. I saa fald underretter den kompetente myndighed, der har foretaget  dokumentkontrollen, enten direkte eller gennem den lokale veterinaermyndighed, embedsdyrlaegen paa bestemmelsesmedlemsstatens kontrolsted om, at dyrene er passeret, ved hjaelp af det system til udveksling af oplysninger, der er omhandlet i artikel 20 i  direktiv 90/425/EOEF.  4.  Alle omkostninger i forbindelse med gennemfoerelsen af denne artikel paahviler afsenderen, modtageren eller deres stedfortraeder uden godtgoerelse fra medlemsstaten.  5.  Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder bestemmelserne vedroerende hjaelpepersonalets uddannelse og kvalifikationer, fastsaettes i fornoedent omfang efter fremgangsmaaden i artikel 23.  Artikel 5  Indfoersel paa de i bilag I til direktiv 90/675/EOEF definerede omraader er forbudt, naar det af denne kontrol fremgaar,  a)  at dyr af arter, for hvilke importbestemmelserne er harmoniseret paa EF-plan - dog med forbehold af de saerlige betingelser med hensyn til enhovede dyrs bevaegelser og indfoersel af saadanne dyr fra tredjelande, der er fastsat i artikel 19 i direktiv  90/426/EOEF (7) - hidroerer fra et tredjelands omraade eller en del af et tredjelands omraade, som ikke for de paagaeldende arters vedkommende er opfoert paa en liste, der er opstillet i overensstemmelse med faellesskabsbestemmelserne, eller hidroerer fra et  tredjelands omraade eller en del af et tredjelands omraade, hvorfra indfoersel er forbudt i henhold til en faellesskabsbeslutning b) at dyrene, bortset fra de i litra a) naevnte, ikke opfylder kravene i den nationale lovgivning, som gaelder for de forskellige tilfaelde, som er omhandlet i dette direktiv c) at dyrene er angrebet af eller mistaenkt for at vaere angrebet af eller vaere smittet med en smitsom sygdom eller udgoer en risiko for menneskers eller dyrs sundhed, eller enhver anden grund, der er fastsat i faellesskabsbestemmelserne d) at kravene i faellesskabsbestemmelserne ikke er opfyldt af det eksporterende tredjeland e) at dyrene ikke er i stand til at fortsaette rejsen f) at det veterinaere certifikat eller dokument, der ledsager disse dyr, ikke er i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i medfoer af faellesskabsbestemmelserne eller, hvis der ikke findes harmoniserede bestemmelser, med kravene i den nationale  lovgivning, som gaelder for de forskellige tilfaelde, som er omhandlet i dette direktiv.  Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 23.  Artikel 6  1.  Graensekontrolstederne skal opfylde bestemmelserne i denne artikel.  2.  Ethvert graensekontrolsted skal a)  vaere beliggende ved indgangsstedet til et af de i bilag I til direktiv 90/675/EOEF definerede omraader.  Dog kan en vis afstand fra indgangsstedet accepteres, naar afstanden er paabudt af geografiske forhold (f.eks. landgangsplads, jernbanestation, bjergpas) og for saa vidt kontrolstedet i saa fald ligger langt fra husdyrbrug eller fra steder, hvor der  befinder sig dyr, der kan vaere smittet med smitsomme sygdomme b) vaere beliggende i forbindelse med et toldsted, saaledes at der kan foretages andre administrative formaliteter, herunder toldbehandling ved indfoersel c) vaere udpeget og godkendt i overensstemmelse med stk. 3 d) ledes af en embedsdyrlaege, som har det faktiske ansvar for kontrollen. Embedsdyrlaegen kan lade sig bistaa af personale, der er saerligt uddannet med henblik herpaa, og som er underlagt hans ansvar.  3.  Inden den 1. januar 1992 forelaegger medlemsstaterne efter en forudgaaende udvaelgelse foretaget af de nationale myndigheder i samarbejde med Kommissionens tjenestegrene for at sikre, at graensekontrolstederne er i overensstemmelse med de i bilag A  anfoerte minstekrav, Kommissionen en liste over de graensekontrolsteder, som skal udfoere veterinaerkontrollen med dyrene, med foelgende oplysninger:  a) graensekontrolstedets art:  - havn - lufthavn - vej - jernbane b) arten af de dyr, som vil kunne kontrolleres ved det paagaeldende graensekontrolsted under hensyn til det udstyr og veterinaerpersonale, der er til raadighed, evt. med angivelse af dyr, som ikke kan kontrolleres ved de enkelte graenseovergangssteder, og for  registrerede enhovede dyr aabningstiden for saerlige godkendte graensekontrolsteder c) veterinaerkontrollens personalenormering - antallet af embedsdyrlaeger, idet der til stadighed skal vaere mindst én embedsdyrlaege i tjeneste, naar graensekontrolstedet er aabnet - antallet af medhjaelpere eller assistenter med saerlige kvalifikationer d) beskrivelse af det udstyr og de lokaler, der er til raadighed til - dokumentkontrol - fysisk kontrol - stikproeveudtagning - laboratorier til almindelige analyser paa stedet, som omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra b) - saerlige analyser, som embedsdyrlaegen anmoder om e) kapaciteten i lokaler, der er til raadighed, til eventuel opstaldning af dyrene, indtil analyseresultatet foreligger f) arten af udstyr til hurtig udveksling af informationer, navnlig med de oevrige graensekontrolsteder g) omfanget af samhandelen (arten af dyr og de maengder, som indfoeres ved dette graensekontrolsted).  4.  Kommissionen foretager i samarbejde med de kompetente nationale myndigheder inspektion af de i overensstemmelse med stk. 3 udpegede graensekontrolsteder med henblik paa at sikre, at reglerne for veterinaerkontrollen anvendes ensartet, og at de enkelte  graensekontrolsteder faktisk raader over de noedvendige infrastrukturer og opfylder mindstekravene i bilag A.  Senest den 1. januar 1992 forelaegger Kommissionen Den Staaende Veterinaerkomité en rapport om resultatet af den i stk. 1 naevnte inspektion samt forslag, hvori der tages hensyn til konklusionerne i denne rapport, med henblik paa opstilling af en  faellesskabsliste over graensekontrolsteder. Denne liste godkendes og ajourfoeres efter fremgangsmaaden i artikel 22.  Der redegoeres i ovennaevnte rapport for de eventuelle vanskeligheder, som visse medlemsstater vil faa, hvis den forudgaaende udvaelgelse, som er omhandlet i indledningsafsnittet i stk. 3, skulle medfoere, at et stort antal graensekontrolsteder udelukkes den  1. juli 1992.  For at overvinde disse eventuelle vanskeligheder vil nogle af disse graensekontrolsteder kunne holdes aabne paa betingelse af, at de inden for en frist paa hoejst tre aar opfylder de krav til udstyr og infrastruktur, der er fastsat i dette direktiv.  Kommissionen offentliggoer listen over godkendte graensekontrolsteder samt en eventuel ajourfoering heraf i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  5.  Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 23.  Artikel 7  1.  Naar dyr af arter, for hvilke importbestemmelserne er harmoniseret paa faellesskabsplan, ikke er bestemt til markedsfoering i den medlemsstat, der har foretaget den i artikel 4 fastsatte kontrol, skal embedsdyrlaegen paa graensekontrolstedet, med forbehold  af de saerlige krav, der gaelder for registrerede enhovede dyr ledsaget af et identifikationsdokument, jf. direktiv 90/427/EOEF (8):  - til den paagaeldende udstede en bekraeftet kopi af det originale certifikat eller, hvis partiet er opdelt, flere hver for sig bekraeftede kopier af de originale certifikater for dyrene; gyldighedstiden for disse kopier er begraenset til ti dage - udstede et certifikat, hvortil Kommissionen vil udarbejde en model efter fremgangsmaaden i artikel 23, og hvori det bekraeftes, at den i artikel 4, stk. 1 og 2, litra a), b) og d), fastsatte kontrol er foretaget til embedsdyrlaegens tilfredshed, og med  angivelse af, hvilke stikproever der er udtaget, og af de eventuelle resultater af laboratorieundersoegelserne, eller hvornaar disse resultater forventes at foreligge - opbevare det eller de originale certifikater for dyrene.  2.  Gennemfoerelsesbestemmelserne til stk. 1 fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 23.  3.  Naar graensekontrolstedet er passeret gaelder bestemmelserne om veterinaerkontrol i direktiv 90/425/EOEF for samhandelen med de i stk. 1 omhandlede dyr, der foeres ind i det i bilag I til direktiv 90/675/EOEF definerede omraade.  Isaer skal underretningen af bestemmelsesstedets kompetente myndighed gennem det edb-system, der er omhandlet i artikel 20 i direktiv 90/425/EOEF, praecisere om - dyrene er bestemt til en medlemsstat eller et omraade, der stiller saerlige krav - der er udtaget stikproever, men at resultaterne ikke foreligger ved transportmidlets afgang fra graensekontrolstedet.  Artikel 8  A.  Medlemsstaterne paaser, at 1)  veterinaerkontrol af indfoersel af dyrearter, der ikke er naevnt i bilag A til direktiv 90/425/EOEF foretages i henhold til foelgende bestemmelser:  a)  hvis dyrene frembydes direkte paa et af graensekontrolstederne i den medlemsstat, der oensker at foretage indfoerslen, skal hele kontrollen udfoeres paa kontrolstedet som anfoert i artikel 4 b) hvis dyrene frembydes paa et graensekontrolsted i en anden medlemsstat, foretages, med denne medlemsstats forudgaaende samtykke i)  enten hele den kontrol, der er anfoert i artikel 4, paa dette kontrolsted for bestemmelsesmedlemsstatens regning for navnlig at sikre sig, at de dyresundhedsmaessige regler i dette land overholdes ii) eller, hvis der er indgaaet en aftale mellem de kompetente centrale myndigheder i de to medlemsstater og eventuelt i den eller de beroerte transitmedlemsstater, kun den kontrol, der er anfoert i artikel 4, stk. 1, idet den i artikel 4, stk. 2, anfoerte  kontrol i saa fald foretages i bestemmelsesmedlemsstaten.  I sidstnaevnte tilfaelde kan dyrene dog kun forlade det graensekontrolsted, hvor kontrollen af dokumenter og identitet har fundet sted, i forseglede koeretoejer og efter at kontrolstedets embedsdyrlaege har - noteret passagen og den foretagne kontrol paa kopien, eller i tilfaelde af opdeling af et parti, kopierne og de originale certifikater - underrettet veterinaermyndigheden paa bestemmelsesstedet eller i givet fald i transitmedlemsstaten/staterne om de paagaeldende dyrs passage ved hjaelp af det edb-system, der er omhandlet i artikel 20 i direktiv 90/425/EOEF - meddelt den kompetente myndighed paa graensekontrolstedet decharge for de paagaeldende dyr, som undtagelse fra artikel 3, stk. 1, litra c).  For dyr til slagtning kan medlemsstaterne kun benytte fremgangsmaaden i nr. i).  Medlemsstaterne underretter i Den Staaende Veterinaerkomité Kommissionen og de oevrige medlemsstater om de tilfaelde, hvor fremgangsmaaden i nr. ii) benyttes;  2)  indtil der foreligger specifikke afgoerelser i henhold til faellesskabslovgivningen, importeres dyr, for hvilke reglerne for samhandel er harmoniseret paa faellesskabsplan, men som kommer fra et tredjeland, for hvilket der endnu ikke er fastsat  ensartede dyresundhedsmaessige betingelser, paa foelgende betingelser:  -  de skal have opholdt sig i det tredjeland, hvorfra de forsendes mindst i den periode, der er naevnt i artikel 10, stk. 1, i Raadets direktiv 72/462/EOEF af 12. december 1972 om sundhedsmaessige og veterinaerpolitimaessige problemer i forbindelse med  indfoersel af kvaeg, svin, faar og geder samt fersk koed og koedprodukter fra tredjelande (9) -  de skal vaere kontrolleret i overensstemmelse med artikel 4 - de kan kun forlade graensekontrolstedet eller karantaenestationen, hvis denne kontrol goer det muligt at konstatere, at dyret eller partiet af dyr ii)  enten, uden derfor at anfaegte de specifikke krav, der stilles til de paagaeldende tredjelande for saa vidt angaar eksotiske sygdomme i forhold til Faellesskabet, opfylder de dyresundhedsmaessige betingelser, der gaelder for samhandelen med de paagaeldende  arter i de direktiver, der er naevnt i bilag A til direktiv 90/425/EOEF, eller de dyresundhedsmaessige betingelser, der er fastsat i direktiv 72/462/EOEF ii)  eller, for en eller flere bestemte sygdomme, opfylder de krav om aekvivalens, der efter fremgangsmaaden i artikel 23 er anerkendt paa grundlag af gensidighed mellem kravene i tredjelandet og i Faellesskabet - de skal, naar de er bestemt til en medlemsstat, der er omfattet af de supplerende garantier i artikel 3, stk. 1, litra c), nr. iii) og iv), i direktiv 90/425/EOEF, opfylde de krav, der er fastsat paa omraadet for samhandelen inden for Faellesskabet - de skal efter deres passage ved graensekontrolstedet befordres til bestemmelsesslagteriet, naar der er tale om slagtedyr, eller til bestemmelsesdriften, naar der er tale om husdyr, brugsdyr eller dyr til akvakultur;  3) hvis kontrollen i nr. 1) og 2) viser, at dyret eller partiet af dyr ikke opfylder de krav, der gaelder herfor, kan dette dyr eller partiet ikke forlade graensekontrolstedet eller karantaenestationen, og artikel 12 finder derefter anvendelse;  4) naar de dyr, der er naevnt i nr. 1) ikke skal markedsfoeres i den medlemsstat, der har foretaget veterinaerkontrollen, finder bestemmelserne i artikel 7, og navnlig bestemmelserne vedroerende udstedelse af certifikatet anvendelse;  5) paa bestemmelsesstedet forbliver husdyr og brugsdyr under officielt opsyn af de kompetente veterinaermyndigheder. Efter en overvaagningsperiode, der fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 23, kan dyrene indgaa i samhandelen inden for Faellesskabet paa de  betingelser, der er fastsat i direktiv 90/425/EOEF.  Slagtedyr omfattes paa bestemmelsesstedets slagteri af faellesskabsbestemmelserne for slagtning af de paagaeldende arter.  B.  Eventuelle gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 23.  Artikel 9  1.  Medlemsstaterne tillader, at dyr fra et tredjeland transporteres til et andet tredjeland, saafremt a)  transporten paa forhaand er tilladt af embedsdyrlaegen ved graensekontrolstedet i den medlemsstat, paa hvis omraader dyrene skal frembydes med henblik paa den i artikel 4 omhandlede kontrol, og i givet fald af den kompetente centrale myndighed i  transitmedlemsstaten/staterne b) det godtgoeres, at det foerste tredjeland, til hvilket dyrene fremsendes efter at vaere foert gennem det i bilag I til direktiv 90/675/EOEF definerede omraade, forpligter sig til i intet tilfaelde at tilbagevise eller tilbagesende de dyr, hvis indfoersel eller  transit det har givet tilladelse til,  og paa de i bilag I til direktiv 90/675/EOEF definerede omraader at overholde kravene i faellesskabsreglerne om beskyttelse under transport c) den i artikel 4 fastsatte kontrol har paavist, i givet fald efter ophold paa en karantaenestation til veterinaertjenestens tilfredsstillelse, at dyrene tilfredsstiller kravene i dette direktiv eller - for saa vidt angaar dyr, der er naevnt i bilag A til  direktiv 90/425/EOEF - frembyder sundhedsmaessige garantier, der er anerkendt efter fremgangsmaaden i artikel 23, og som er mindst de samme som disse d) den kompetente myndighed for graensekontrolstedet gennem det i artikel 12, stk. 4, andet afsnit, naevnte system til udveksling af oplysninger (SHIFT) har meddelt transitmedlemsstaternes kompetente myndigheder og udgangskontrolstedet, at dyrene er  passeret e) transporten i tilfaelde af passage gennem det i bilag I til direktiv 90/675/EOEF definerede omraade gennemfoeres under proceduren for ekstern faellesskabsforsendelse eller under enhver anden procedure for forsendelse under toldkontrol, der er fastsat i  faellesskabsbestemmelserne; de eneste omladninger, der er tilladt under transporten, er dem, der foretages paa ind- og udgangsstederne paa det paagaeldende omraade, eller foranstaltninger til at sikre dyrenes velfaerd.  2.  Alle omkostninger i forbindelse med anvendelsen af denne artikel paahviler afsenderen, modtageren eller disses stedfortraedere uden godtgoerelse fra medlemsstaten.  Artikel 10  1.  Hvis det i faellesskabsbestemmelserne eller paa de omraader, der endnu ikke er blevet harmoniseret, og med forbehold af de generelle regler i Traktaten, i bestemmelsesstedets nationale bestemmelser er fastsat, at levende dyr skal anbringes i karantaene  eller isoleres, kan dyrene anbringes i karantaene eller isolation - paa en karantaenestation i det tredjeland de kommer fra, for saa vidt denne er godkendt efter fremgangsmaaden i artikel 22, og at Kommissionens veterinaereksperter regelmaessigt foretager kontrol heraf, undtagen hvis de er angrebet af mund- og klovesyge,  rabies eller Newcastle disease - paa en karantaenestation paa Faellesskabets omraade, som opfylder kravene i bilag B - paa bestemmelsesbedriften.  De saerlige garantier, der skal overholdes for transporten mellem karantaenestationen, oprindelses- og bestemmelsesbedrifterne og graensekontrolstederne, samt de karantaenestationer, der er naevnt i foerste afsnit, foerste led, kan fastsaettes efter  fremgangsmaaden i artikel 23.  2.  Hvis den embedsdyrlaege, der er ansvarlig for graensekontrolstedet, traeffer beslutning om karantaene, skal denne karantaene alt efter omfanget af den risiko, embedsdyrlaegen har diagnosticeret,  - foregaa enten paa selve graensekontrolstedet eller i dets umiddelbare naerhed - eller paa bestemmelsesbedriften - eller paa en karantaenestation i naerheden af bestemmelsesbedriften.  3.  De almindelige betingelser for godkendelse af de karantaenestationer, der er naevnt i stk. 1, foerste og andet led, er fastsat i bilag B.  Godkendelsesbetingelserne for de forskellige dyrearter fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 23.  4.  Godkendelsen og den eventuelle ajourfoering af listen over karantaenestationer, der er omhandlet i stk. 1, foerste og andet led, og i stk. 2, foerste led, skal foregaa efter fremgangsmaaden i artikel 22. Karantaenestationerne underkastes den i artikel 19  omhandlede inspektion.  Kommissionen offentliggoer listen over disse karantaenestationer samt en eventuel ajourfoering heraf i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  5.  Stk. 1, andet afsnit, og stk. 3 og 4 finder ikke anvendelse paa karantaenestationer, der er forbeholdt de i artikel 8, afsnit A, nr. 1), naevnte dyr.  6.  Alle omkostninger i forbindelse med gennemfoerelsen af denne artikel afholdes af afsenderen, modtageren eller deres stedfortraeder uden godtgoerelse fra medlemsstaten.  7.  Kommissionen forelaegger inden den 1. januar 1996 Raadet en rapport sammen med eventuelle forslag om, hvorvidt der skal oprettes EF-karantaenestationer, og om Faellesskabet skal bidrage finansielt til driften heraf.  Artikel 11  1.  Med forbehold af de oevrige bestemmelser i dette kapitel foretager embedsdyrlaegen eller den kompetente myndighed, hvis der er mistanke om, at veterinaerbestemmelserne ikke er overholdt, eller tvivl med hensyn til dyrets identitet, den  veterinaerkontrol, som findes passende.  2.  Medlemsstaterne traeffer passende administrative eller strafferetlige foranstaltninger med henblik paa at sanktionere enhver overtraedelse af veterinaerlovgivningen, der begaas af fysiske eller juridiske personer, naar det konstateres, at  EF-bestemmelserne overtraedes, eller isaer naar det fastslaas, at de udstedte certifikater eller dokumenter ikke svarer til dyrenes virkelige tilstand, at identifikationsmaerkerne ikke er i overensstemmelse med de naevnte bestemmelser, at dyrene ikke har vaeret frembudt til kontrol paa et graensekontrolsted, eller at dyrene ikke er fremsendt til det oprindeligt fastsatte bestemmelsessted.  Artikel 12  1.  Hvis det ved den i dette direktiv fastsatte kontrol fastslaas, at et dyr ikke opfylder faellesskabsbestemmelserne eller de nationale bestemmelser paa omraader, der endnu ikke er harmoniseret, eller at der er begaaet en uregelmaessighed, kan den kompetente  myndighed efter at have konsulteret importoeren eller dennes repraesentant beslutte at a)  opstalde, foede, vande og om noedvendigt pleje dyrene b) i givet fald foreskrive karantaene eller isolation af partiet c) partiet inden for en frist, der fastsaettes af den kompetente nationale myndighed, skal videresendes fra det i bilag I til direktiv 90/675/EOEF definerede omraade, hvis bestemmelser vedroerende dyresundhed eller -velfaerd ikke er til hinder derfor.  I dette tilfaelde skal embedsdyrlaegen paa graensekontrolstedet - i henhold til stk. 4 give de oevrige graensekontrolsteder meddelelse om tilbagevisningen af partiet med angivelse af de overtraedelser, der er konstateret - i medfoer af bestemmelser, der fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 23, annullere det veterinaere certifikat eller dokument, der ledsager det tilbageviste parti - med mellemrum, der skal fastsaettes, gennem den centrale kompetente myndighed give Kommissionen meddelelse om de konstaterede overtraedelsers arter og hyppighed hvis tilbagesendelse ikke er mulig, og navnlig naar dyrenes velfaerd er truet -  kan embedsdyrlaegen efter samtykke fra den kompetente myndighed og efter at have foretaget levende syn give tilladelse til slagtning af dyrene med henblik paa konsum paa de betingelser, der er fastsat i faellesskabsbestemmelserne - skal embedsdyrlaegen i modsat fald paabyde slagtning af dyrene til andre formaal end konsum eller destruktion af slagtekroppe eller doede dyr med naermere angivelse af betingelserne for kontrol med de saaledes fremkomne produkters anvendelse.  Den kompetente centrale myndighed underretter i overensstemmelse med stk. 4 Kommissionen om tilfaelde af anvendelse af disse undtagelsesforanstaltninger. Kommissionen viderebringer regelmaessigt disse oplysninger til Den Staaende Veterinaerkomité.  2.  Omkostningerne i forbindelse med foranstaltningerne i stk. 1, herunder destruktion eller anden anvendelse af koedet, afholdes af importoeren eller dennes repraesentant.  Indtaegterne ved salg af de i stk. 1, litra c), tredje afsnit, omhandlede produkter tilfalder ejeren af dyrene eller hans stedfortraeder efter fradrag af ovennaevnte omkostninger.  3.  Eventuelle gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 23.  4.  Information af medlemsstaternes kompetente myndigheder, graensekontrolstederne og Kommissionen foretages inden for rammerne af programmet for udvikling af datamatiseringen af veterinaerprocedurerne.  Kommissionen skal med henblik herpaa, efter fremgangsmaaden i artikel 23, oprette et databehandlingsnet, der forbinder graensekontrolstedernes tjenester, de kompetente veterinaertjenester og Kommissionen, og som omfatter alle oplysninger vedroerende import  af dyr fra tredjelande (SHIFT-projektet). Det paagaeldende net skal vaere forbundet med nettet til udvekslinger af oplysninger mellem veterinaertjenesterne, der er omhandlet i artikel 20 i direktiv 90/425/EOEF.  5.  De kompetente myndigheder meddeler i givet fald de oplysninger, de ligger inde med, i overensstemmelse med Raadets direktiv 89/608/EOEF af 21. november 1989 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem  disse og Kommissionen med henblik paa at sikre den rette anvendelse af de veterinaere og zootekniske bestemmelser (10).  Artikel 13  Kommissionen vedtager efter fremgangsmaaden i artikel 23 paa grundlag af de i stk. 2 omhandlede planer, reglerne for import af slagtedyr til lokalt forbrug samt avlsdyr og brugsdyr til visse dele af de i bilag I til direktiv 90/675/EOEF definerede omraader  for at tage hensyn til de saerlige naturforhold i disse og isaer deres fjerne beliggenhed i forhold til den kontinentale del af Faellesskabets omraade.  Med henblik herpaa forelaegger medlemsstaterne senest den 31. december 1991 Kommissionen en plan over de naermere regler for fritagelse for kontrol ved import til de i stk. 1 naevnte omraader af tredjelandsdyr. Disse planer skal indeholde oplysninger om,  hvilken kontrol der er ivaerksat for at undgaa, at dyr, som er indfoert paa disse omraader, eller produkter fremstillet heraf, under nogen omstaendigheder videresendes til resten af Faellesskabets omraade.  Artikel 14  Med henblik paa den i artikel 7, stk. 3, omhandlede kontrol skal den i artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 90/425/EOEF, naevnte identifikation og registrering undtagen for slagtedyr og registrerede enhovede dyr finde sted paa dyrenes bestemmelsessted, i  givet fald efter den overvaagningsperiode, der er fastsat i artikel 8, afsnit A, nr. 5), i naervaerende direktiv.  De naermere regler for identifikation og maerkning af slagtedyr fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 23.  Artikel 15 1.  Medlemsstaterne drager omsorg for, at der opkraeves en sundhedsafgift ved indfoersel af de i dette direktiv omhandlede dyr til daekning af udgifterne til den sundhedsmaessige undersoegelse og kontrol, der er naevnt i artikel 4, 5 og 8.  2.  Raadet vedtager med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen inden den 1. juli 1992 den eller de stoerrelser for de afgifter, der er omhandlet i stk. 1, samt principperne og de naermere bestemmelser for gennemfoerelsen af dette direktiv og  undtagelsestilfaeldene.  Artikel 16  Efter fremgangsmaaden i artikel 23 og under forudsaetning af gensidighed kan hyppigheden af identitets- og/eller fysisk kontrol med forbehold af, at det kontrolleres, at kravene om dyrenes velfaerd under transporten overholdes, paa visse betingelser og  navnlig paa grundlag af resultaterne af tidligere kontrol nedsaettes efter vedtagelsen af dette direktiv.  Naar Kommissionen indroemmer saadanne undtagelser, tager den foelgende kriterier i betragtning:  a)  det paagaeldende tredjelands garantier for saa vidt angaar faellesskabskravenes opfyldelse, navnlig kravene i direktiv 72/462/EOEF og 90/426/EOEF b) dyresundhedstilstanden i tredjelandet c) oplysninger om sundhedstilstanden i tredjelandet d) arten af de foranstaltninger, tredjelandet har truffet med hensyn til sygdomskontrol og -bekaempelse e) veterinaertjenestens struktur og befoejelser f) forskrifter om godkendelse af visse stoffer samt overholdelsen af kravene i artikel 7 i Raadets direktiv 86/469/EOEF af 16. september 1986 om undersoegelse af dyr og fersk koed for restkoncentrationer (11) g) resultatet af Faellesskabets inspektionsbesoeg h) resultaterne af kontrollen ved indfoerslen.  Artikel 17  De klagemuligheder, der i henhold til gaeldende lovgivning i medlemsstaterne findes over for de afgoerelser, der traeffes af de kompetente myndigheder, beroeres ikke af dette direktiv.  De afgoerelser, der traeffes af den kompetente myndighed i bestemmelsesmedlemsstaten, skal med angivelse af begrundelsen meddeles importoeren eller dennes stedfortraeder.  Paa anmodning af importoeren eller dennes stedfortraeder skal de begrundede afgoerelser meddeles den paagaeldende skriftligt med angivelse af de klagemuligheder, der efter gaeldende lov i den medlemsstat, som graensekontrolstedet hoerer under, staar til hans  raadighed, samt af form og frister for indgivelse af klage.   KAPITEL II Beskyttelse   Artikel 18  1.  Hvis der paa et tredjelands omraade opstaar eller spredes en sygdom, som er omhandlet i Raadets direktiv 82/894/EOEF af 21. december 1982 om anmeldelse af dyresygdomme inden for Faellesskabet ($), en zoonose eller en sygdom eller et andet forhold, der kan  udgoere en alvorlig fare for dyr eller for menneskesundheden, eller hvis en hvilken som helst anden tungtvejende dyresundhedsmaessig aarsag goer det berettiget, navnlig paa grund af forhold, som Kommissionens veterinaersagkyndige har konstateret, traeffer  Kommissionen straks paa eget initiativ, eller paa anmodning af en medlemsstat, afhaengigt af hvor alvorlig situationen er, en af foelgende foranstaltninger:  - suspension af importen fra det paagaeldende tredjeland eller fra en del af det paagaeldende tredjeland og eventuelt fra transittredjelandet - fastsaettelse af saerlige betingelser for dyr, der kommer fra det paagaeldende tredjeland eller fra en del af det paagaeldende tredjeland.  2.  Hvis det ved en kontrol som fastsat i dette direktiv viser sig, at et parti dyr kan udgoere en fare for dyre- eller (;) EFT nr. L 275 af 26. 9. 1986, s. 36.  ($) EFT nr. L 378 af 31. 12. 1982, s. 58. Direktivet er senest aendret ved afgoerelse 90/134/EOEF (EFT nr. L 76 af 22. 3. 1990, s. 23).  menneskesundheden, traeffer den kompetente veterinaermyndighed straks foelgende foranstaltninger:  - beslaglaeggelse og destruktion af det paagaeldende parti - omgaaende underretning af de oevrige graensekontrolsteder og Kommissionen om de konstaterede forhold og dyrenes oprindelse i overensstemmelse med artikel 12, stk. 4.  3.  Kommissionen kan i det i stk. 1 naevnte tilfaelde traeffe beskyttelsesforanstaltninger for de i artikel 9 omhandlede dyr.  4.  Repraesentanter for Kommissionen kan straks aflaegge besoeg paa stedet.  5.  Saafremt en medlemsstat officielt underretter Kommissionen om, at det er noedvendigt at traeffe beskyttelsesforanstaltninger, og Kommissionen ikke har anvendt bestemmelserne i stk. 1 og 3 eller ikke har forelagt sagen for Den Staaende Veterinaerkomité i  overensstemmelse med stk. 6, kan denne medlemsstat traeffe beskyttelsesforanstaltninger over for indfoerslen af de paagaeldende dyr.  Naar en medlemsstat i henhold til dette stykke traeffer beskyttelsesforanstaltninger over for et tredjeland, underretter den de oevrige medlemsstater og Kommissionen herom i overensstemmelse med artikel 12, stk. 5.  6.  Inden for en frist paa ti hverdage rettes der henvendelse til Den Staaende Veterinaerkomité efter fremgangsmaaden i artikel 22 med henblik paa forlaengelse, aendring eller ophaevelse af foranstaltningerne i stk. 1, 3 og 5.  7.  Afgoerelser om forlaengelse, aendring eller ophaevelse af foranstaltninger, som er vedtaget i henhold til stk. 1, 2, 3 og 6, traeffes efter fremgangsmaaden i artikel 22.  8.  Eventuelle gennemfoerelsesbestemmelser til dette kapitel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 23.   KAPITEL III Inspektion   Artikel 19  1.  Veterinaersagkyndige fra Kommissionen kan i samarbejde med de kompetente nationale myndigheder, og saafremt det er noedvendigt for en ensartet anvendelse af kravene i dette direktiv, kontrollere, at de godkendte graensekontrolsteder og de  karantaenestationer, der er godkendt efter artikel 6 og 10, er i overensstemmelse med de i henholdsvis bilag A og bilag B anfoerte kriterier.  2.  Veterinaersagkyndige fra Kommissionen kan i samarbejde med de kompetente myndigheder foretage kontrol paa stedet.  3.  Den medlemsstat, paa hvis omraade der foretages inspektion, yder Kommissionens veterinaersagkyndige al den hjaelp, der er noedvendig, for at de kan udfoeres deres opgave.  4.  Kommissionen underretter medlemsstaterne om resultatet af den foretagne kontrol.  5.  Hvis Kommissionen skoenner, at kontrolresultaterne goer det berettiget, ivaerksaetter den i Den Staaende Veterinaerkomité en undersoegelse af forholdene. Den kan traeffe de fornoedne afgoerelser efter fremgangsmaaden i artikel 22.  6.  Kommissionen foelger forholdenes udvikling og aendrer eller ophaever efter fremgangsmaaden i artikel 22, alt efter udviklingen, de afgoerelser, der er omhandlet i stk. 5.  7.  Eventuelle gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 23.  Artikel 20  Skoenner den kompetente myndighed i en medlemsstat paa grundlag af resultaterne af den kontrol, som gennemfoeres paa dyrenes afsaetningssted, at bestemmelserne i dette direktiv ikke er blevet overhold ved et graensekontrolsted i en anden medlemsstat, saetter  den sig straks i forbindelse med den nationale kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat.  Sidstnaevnte myndighed traeffer alle fornoedne foranstaltninger og giver den kompetente myndighed i foerstnaevnte medlemsstat meddelelse om, hvilken kontrol der er udfoert, hvilke afgoerelser der er truffet samt begrundelsen herfor.  Hvis den kompetente myndighed i foerstnaevnte medlemsstat naerer frygt for, at disse foranstaltninger ikke er tilstraekkelige, soeger den sammen med den kompetente myndighed i den involverede medlemsstat at finde ud af, hvordan situationen kan afhjaelpes,  idet der eventuelt aflaegges besoeg paa stedet.  Hvis den i stk. 1 omhandlede kontrol viser, at dette direktivs bestemmelser gentagne gange ikke er blevet overholdt, underretter den kompetente myndighed i bestemmelsesstaten Kommissionen og de kompetente myndigheder i de oevrige medlemsstater herom.  Kommissionen skal paa anmodning af den kompetente myndighed i bestemmelsesmedlemsstaten eller paa eget initiativ i samarbejde med de kompetente nationale myndigheder sende et inspektionshold til stedet. Inspektionsholdet kan, alt efter arten af de  konstaterede overtraedelser, forblive paa stedet, indtil de afgoerelser, der er naevnt i sidste stk. 8, er truffet.  Indtil Kommissionens konklusioner foreligger, skal den involverede medlemsstat paa anmodning af bestemmelsesmedlemsstaten skaerpe kontrollen ved det paagaeldende graensekontrolsted eller den paagaeldende karantaenestation.  Bestemmelsesmedlemsstaten kan for sit vedkommende skaerpe kontrollen med dyr med samme herkomst.  Paa anmodning af en af de to beroerte medlemsstater skal Kommissionen, hvis det i stk. 5 omhandlede inspektionshold bekraefter forsoemmelserne, efter fremgangsmaaden i artikel 22 traeffe passende foranstaltninger. Foranstaltningerne skal hurtigst muligt  stadfaestes eller aendres efter samme fremgangsmaade.  Artikel 21  1.  Hver medlemsstat opstiller et program for udveksling af embedsmaend, der er udpeget til at foretage veterinaerkontrol af dyr fra tredjelande.  2.  Kommissionen koordinerer sammen med medlemsstaterne de i stk. 1 omhandlede programmer i Den Staaende Veterinaerkomité.  3.  Medlemsstaterne traeffer alle fornoedne foranstaltninger til gennemfoerelsen af de programmer, som foelger af den i stk. 2 omhandlede koordination.  4.  Paa grundlag af rapporter fra medlemsstaterne foretages der i Den Staaende Veterinaerkomité hvert aar en undersoegelse af programmernes gennemfoerelse.  5.  Medlemsstaterne anvender de indvundne erfaringer til at forbedre og udbygge udvekslingsprogrammerne.  6.  Faellesskabet kan yde et finansielt bidrag for at fremme udviklingen af udvekslingsprogrammerne. De naermere bestemmelser for dette bidrag og den stoette, der paaregnes afholdt over De Europaeiske Faellesskabers budget, er fastsat ved Raadets beslutning  90/424/EOEF af 26. juni 1990 om visse udgifter paa veterinaeromraadet (12).  7.  Eventuelle gennemfoerelsesbestemmelser til stk. 1,  4 og 5 fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 23.   KAPITEL IV Almindelige bestemmelser   Artikel 22  Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, gaas der frem i overensstemmelse med artikel 17 i direktiv 89/662/EOEF.  (;) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 19. Beslutningen er aendret ved beslutning 91/133/EOEF (EFT nr. L 66 af 13. 3. 1991, s. 18).  Artikel 23  Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, gaas der frem i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i artikel 18 i direktiv 89/662/EOEF.  Artikel 24  Bilagene til dette direktiv kan om noedvendigt aendres efter fremgangsmaaden i artikel 23.  Artikel 25  Dette direktiv beroerer ikke de forpligtelser, der foelger af toldbestemmelserne.  Artikel 26  1.  Artikel 12 og 28 i direktiv 72/462/EOEF udgaar.  Indtil de i artikel 5 og 6 i direktiv 91/496/EOEF naevnte gennemfoerelsesbestemmelser er fastsat, er de bestemmelser, som er fastsat i henhold til artikel 12 i direktiv 72/462/EOEF, fortsat gaeldende.  2.  Artikel 20 og 21 i direktiv 90/426/EOEF og artikel 27 og artikel 29, stk. 2, i direktiv 90/539/EOEF ophaeves.  Artikel 27  1.  Direktiv 89/662/EOEF aendres saaledes:  a)  i artikel 19, stk. 2, aendres datoen »31. december 1992« til »31. december 1996« b)  artikel 22 affattes saaledes:  »Artikel 22 Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for et efterkomme dette direktiv den 1. juli 1992.« 2.  Direktiv 90/425/EOEF aendres saaledes:  a)  artikel 7 affattes saaledes:  »Artikel 7 1.  Medlemsstaterne paaser ved den kontrol, der foretages paa steder, hvor de i artikel 1 omhandlede dyr og produkter fra tredjelande kan foeres ind i det i bilag I til direktiv 90/675/EOEF definerede omraade, saasom havne, lufthavne og graenseovergangssteder  faelles med tredjelande, at foelgende foranstaltninger traeffes:  a)  de certifikater eller dokumenter, der ledsager dyrene eller produkterne, skal kontrolleres b) dyr og produkter fra Faellesskabet underkastes de i artikel 5 omhandlede kontrolbestemmelser c) produkter fra tredjelande underkastes reglerne i direktiv 90/675/EOEF d) dyr fra tredjelande underkastes bestemmelserne i direktiv 91/496/EOEF.  2.  Uanset stk. 1 skal alle dyr eller produkter, som transporteres med transportmidler, der regelmaessigt og direkte forbinder to geografiske punkter i Faellesskabet, dog fra den 1. januar 1993 underkastes de i artikel 5 omhandlede kontrolbestemmelser.« b) artikel 23 affattes saaledes:  »Artikel 23 Raadet foretager paa grundlag af en rapport fra Kommissionen ledsaget af eventuelle forslag, som det traeffer afgoerelse om med kvalificeret flertal, en fornyet gennemgang af:  - artikel 10 og artikel 5, stk. 2, litra a), inden den 1. januar 1993,  - de oevrige bestemmelser i dette direktiv inden den 1. januar 1996.« c) i artikel 26 - affattes nr. ii) i stk. 1, saaledes:  »ii)  de oevrige bestemmelser i naervaerende direktiv den 1. juli 1992.« - udgaar stk. 2.  3.  Direktiv 90/675/EOEF aendres saaledes:  a)  i artikel 19 affattes stk. 6 saaledes:  »6.  Inden for en frist paa ti hverdage rettes der henvendelse til Den Staaende Veterinaerkomité i henhold til artikel 23 med henblik paa forlaengelse, aendring eller ophaevelse af foranstaltningerne i stk. 1, 3 og 5. Efter fremgangsmaaden i artikel 23 kan  ligeledes vedtages de noedvendige afgoerelser, herunder afgoerelser om forsendelse af produkterne inden for Faellesskabet og transit.« b)  i artikel 32 aendres datoen »31. december 1991« til »1. juli 1992«.  Artikel 28  Kommissionen kan efter fremgangsmaaden i artikel 23 for et tidsrum af tre aar vedtage de noedvendige overgangsforanstaltninger for at lette overgangen til den nye kontrolordning, der er fastsat i dette direktiv.  Artikel 29  Medlemsstaterne kan med henblik paa gennemfoerelsen af dette direktiv anmode om finansiel bistand fra Faellesskabet i henhold til artikel 38 i beslutning 90/424/EOEF, isaer til indfoerelse af et net til udveksling af oplysninger mellem veterinaertjenesterne og  graensekontrolstederne.  Artikel 30  1.  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme a)  artikel 6, stk. 3, og artikel 13, 18 og 21 den 1. december 1991 b)  de oevrige bestemmelser i dette direktiv den 1. juli 1992.  De underretter straks Kommissionen herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.  2.  Gennemfoerelsesbestemmelserne til dette direktiv, saerlig til artikel 8, litra b, skal vedtages og det i artikel 12, stk. 4, andet afsnit, naevnte databehandlingsnet traede i kraft den 1. juli 1992.  Hvis datoen i foerste afsnit ikke kan overholdes, skal de i artikel 28 omhandlede overgangsforanstaltninger traeffes inden denne dato.  Artikel 31  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 15. juli 1991.  Paa Raadets vegne P. BUKMAN Formand (1) EFT nr. C 89 af 6. 4. 1991, s. 5.(2) EFT nr. C 183 af 15. 7. 1991.(3) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 29. Direktivet er aendret ved direktiv 91/174/EOEF (EFT nr. L 85 af 5. 4. 1991, s. 37).(4) EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 13.(5) EFT  nr. L 200 af 8. 8. 1977, s. 10.(6) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 42.(7) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 55.(8) EFT nr. L 302 af 31. 12. 1972, s. 28. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/266/EOEF (EFT nr. L 134 af 29. 5. 1991, s. 45).(9) EFT  nr. L 351 af 2. 12. 1989, s. 34.   BILAG A   Almindelige betingelser for godkendelse af graensekontrolsteder  For at kunne opnaa EF-godkendelse skal graensekontrolstederne raade over  1)  en saerlig adgangsvej for transport af levende dyr, saaledes at dyrene undgaar unoedig ventetid;   2)  faciliteter, som skal vaere lette at rengoere og desinficere, til at losse og laste de forskellige transportmidler, at kontrollere, fodre og pleje dyrene, og hvis stoerrelse, belysning, ventilation og fodringsomraade skal vaere afpasset efter antallet  af de dyr, der skal kontrolleres;   3)  tilstraekkeligt mange dyrlaeger og saerligt uddannede medhjaelpere til, at de i forhold til den maengde dyr, der skal behandles ved graensekontrolstedet, kan kontrollere ledsagedokumenterne, samt udfoere den kliniske kontrol, der er fastsat i artikel 4,  5, 8 og 9 i dette direktiv;   4)  tilstraekkeligt rummelige lokaler, herunder omklaedningsrum, doucher og toiletter, til det personale, der skal udfoere veterinaerkontrollen;   5)  et lokale og egnede anlaeg til at udtage og behandle stikproever til rutinekontrol som omhandlet i faellesskabsbestemmelserne;   6)  et specialiseret laboratorium, som kan udfoere saerlige analyser af proever udtaget ved dette kontrolsted;   7)  en virksomhed, der er beliggende i umiddelbar naerhed, og som raader over anlaeg og udstyr til at opstalde, fodre, vande, pleje og i givet fald at slagte dyrene;   8)  de fornoedne anlaeg til, hvis kontrolstederne bruges som holdeplads eller omladningsstation for dyr, der er under transport, at losse, vande og fodre dyrene, i givet fald at opstalde dem paa tilfredsstillende maade, eventuelt at yde noedvendig pleje,  eller, om noedvendigt, at slagte dem paa stedet, saaledes at de undgaar enhver form for unoedig lidelse;   9)  egnet udstyr til hurtig udveksling af oplysninger med de oevrige graensekontrolsteder og de kompetente veterinaermyndigheder som fastsat i artikel 20 i direktiv 90/425/EOEF;  10)  udstyr og anlaeg til rengoering og desinfektion.   BILAG B   Almindelige betingelser for godkendelse af karantaenestationer  1.  Bilag A, nr. 2), 4), 5), 7), 9) og 10) finder anvendelse.  2.  Derudover skal karantaenestationerne:  - loebende kontrolleres af en embedsdyrlaege og vaere underlagt hans ansvar - ligge paa et sted, som er langt fra husdyrbrug og andre steder, hvor der befinder sig dyr, som kan vaere smittet med smitsomme sygdomme - raade over et effektivt kontrolsystem, saaledes at dyrene kan overvaages behoerigt.


Avis juridique important

|

31993L0112

Kommissionens direktiv 93/112/EF af 10. december 1993 om ændring af Kommissionens direktiv 91/155/EØF om fastættelse af de nærmere bestemmelser for en særlig informationsordning vedrørende farlige præparater, i henhold til artikel 10 i direktiv 88/379/EØF

EF-Tidende nr. L 314 af 16/12/1993 s. 0038 - 0043 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 13 s. 0080  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 13 s. 0080

KOMMISSIONENS DIREKTIV 93/112/EF af 10. december 1993 om aendring af Kommissionens direktiv 91/155/EOEF om fastaettelse af de naermere bestemmelser for en saerlig informationsordning vedroerende farlige praeparater, i henhold til artikel 10 i direktiv  88/379/EOEF  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 88/379/EOEF af 7. juni 1988 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige praeparater (1), senest aendret ved Kommissionens  direktiv 93/18/EOEF (2), saerlig artikel 10, stk. 2, og ud fra foelgende betragtninger:  I artikel 10, stk. 2, i direktiv 88/379/EOEF er det fastsat, at Kommissionen skal indfoere en informationsordning vedroerende farlige praeparater i form af sikkerhedsdatablade, og som foelge heraf er der i Kommissionens direktiv 91/155/EOEF (3) fastsat en  saadan informationsordning;  i Raadets direktiv 67/548/EOEF af 27. juni 1967 om tilnaermelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikketering af farlige stoffer (4), senest aendret ved Kommissionens direktiv 93/21/EOEF (5), navnlig artikel 27, er det fastsat, at Kommissionen  skal indfoere regler vedroerende udformning, udleveringen, indholdet og formatet af sikkerhedsdatablade for farlige stoffer;  det er saerdeles oenskeligt, at strukturen for sikkerhedsdatablade er den samme for stoffer og praeparater, hvilken ordning blev forudsat i Kommissionens direktiv 91/155/EOEF; det er derfor noedvendigt at aendre direktiv 91/155/EOEF i overensstemmelse hermed;   der maa foretages en raekke aendringer i bilag I af hensyn til miljoeet;  som foelge af disse aendringer i direktiv 91/155/EOEF er det noedvendigt at ophaeve direktivets artikel 4;  dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelsen fra Udvalget for Tilpasning til den Tekniske Udvikling af Direktiverne om Fjernelse af Tekniske Handelshindringer for Farlige Stoffer og Praeparater - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   Artikel 1  I direktiv 91/155/EOEF foretages foelgende aendringer:  1) Artikel 4 ophaeves.  2) Bilaget erstattes af bilaget til dette direktiv.   Artikel 2  1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggoer senest den 1. januar 1995 de noedvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.  2. De anvender de paagaeldende bestemmelser fra den 1. januar 1995.  Informationssystemer i form af sikkerhedsdatablade, der anvendes i nogle medlemsstater, kan dog fortsat anvendes indtil den 1. juli 1995.  3. Naar medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.   Artikel 3  Naervaerende direktiv traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 10. december 1993.  Paa Kommissionens vegne Yannis PALEOKRASSAS Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 187 af 16. 7. 1988, s. 14.  (2) EFT nr. L 104 af 29. 4. 1993, s. 46.  (3) EFT nr. L 76 af 22. 3. 1991, s. 35.  (4) EFT nr. 196 af 16. 8. 1967, s. 1.  (5) EFT nr. L 110 af 4. 5. 1993, s. 20.      BILAG   RETNINGSLINJER FOR UDARBEJDELSE AF SIKKERHEDSDATABLADE  Foelgende forklarende bemaerkninger er retningsgivende. De skal sikre, at den erhvervsmaessige bruger paa grundlag af oplysningerne under de enkelte obligatoriske overskrifter, der er angivet i artikel  3, kan traeffe de fornoedne foranstaltninger med henblik paa sikkerhed og hygiejne paa arbejdspladsen samt miljoebeskyttelse.  Oplysningerne skal skrives klart og kortfattet.  I betragtning af stoffernes og praeparaternes mange egenskaber kan der i visse tilfaelde vaere behov for yderligere oplysninger. Hvis information om visse egenskaber ikke er relevante, eller det teknisk set er umuligt at give de oenskede oplysninger, skal  begrundelsen herfor klart anfoeres.  Selv om overskrifternes raekkefoelge ikke er obligatorisk, anbefales det at foelge raekkefoelgen i artikel 3.  Naar et sikkerhedsdatablad er blevet aendret, skal modtageren goeres opmaerksom paa de paagaeldende aendringer.  1. Identifikation af stoffet/praeparatet og af virksomheden 1.1. Identifikation af stoffet eller praeparatet:  Den anvendte betegnelse for identifikationen skal vaere identisk med den, der er anfoert paa emballagens etikette som fastsat i bilag VI til direktiv 67/548/EOEF.  Hvor der er andre muligheder for identifikation, kan disse anfoeres.  1.2. Identifikation af virksomheden - navnet paa den ansvarlige for markedsfoeringen, etableret i Faellesskabet, det vaere sig producenten, importoeren eller leverandoeren - vedkommendes fuldstaendig adresse og telefonnummer.  1.3. Ovennaevnte oplysninger suppleres med telefonnummer for virksomheden og/eller et anerkendt raadgivende organ, som kan kaldes i noedsituationer, jf. artikel 12 i direktiv 88/379/EOEF.  2. Sammensaetning/oplysning om indholdsstoffer Oplysningerne boer give modtageren mulighed for hurtigt at finde ud af, hvilke farer der er forbundet med det paagaeldende stof eller praeparat.  For et praeparat:  a) er det ikke noedvendigt at angive dets noejagtige sammensaetning (indholdsstoffernes art og koncentration) b) dog skal de foelgende stoffer angives tillige med deres koncentration eller koncentrationsomraade, naar de er til stede i koncentrationer, som mindst svarer til dem, der er fastsat i artikel 3, stk. 6, litra a), i direktiv 88/379/EOEF, undtagen hvis en  lavere graense forekommer mere passende:  - stoffer, der er farlige for sundheden ifoelge direktiv 67/548/EOEF, og - i det mindste de stoffer, for hvilke der i faellesskabsforskrifterne er fastsat graensevaerdier for eksponeringen, men som ikke er omfattet af ovennaevnte direktiv c) for ovennaevnte stoffer anfoeres ligeledes deres klassificering, hvad enten den er afledt af artikel 6 eller af bilag I til direktiv 67/548/EOEF, det vil sige de symboler og R-saetninger, de har faaet tildelt i henhold til deres sundhedsfare d) hvis det som anfoert i artikel 7, stk. 1, i direktiv 88/379/EOEF er noedvendigt at hemmeligholde identiteten for nogle af stofferne, skal deres kemiske natur beskrives med henblik paa at sikre en forsvarlig haandtering. Det anvendte navn skal vaere det  samme som det, der fremkommer ved anvendelsen af de foernaevnte bestemmelser.  3. Fareidentifikation Anfoer kort og klart de vigtigste farer ved stoffet eller praeparatet, herunder de vaesentligste farer for mennesker og miljoe.  Beskriv de vigtigste skadelige virkninger for menneskers sundhed og symptomer, der kan opstaa ved brug og med rimelighed forudseeligt misbrug.  Oplysningerne skal stemme overens med de paa etiketten anfoerte, men behoever ikke at vaere en gentagelse heraf.  4. Foerstehjaelpsforanstaltninger Beskriv foerstehjaelpsforanstaltninger; det er dog vigtigt at anfoere, om oejeblikkelig laegehjaelp er paakraevet.  Oplysningerne om foerstehjaelp skal vaere kortfattede og letforstaaelige for den skadelidte, de omkringstaaende og personer, der skal yde foerstehjaelp. Symptomerne og virkningerne boer kort opsummeres. Af instruktionerne boer det fremgaa, hvad der skal goeres paa  stedet i tilfaelde af en ulykke, og hvorvidt der kan forventes forsinkede virkninger efter eksponering.  Opdel oplysningerne om de forskellige eksponeringsveje i forskellige underpunkter, dvs. indaanding, kontakt med hud og oejne samt indtagelse.  Anfoer, hvorvidt laegeassistance er paakraevet eller tilraades.  For visse stoffer eller praeparater kan det vaere vigtigt at fremhaeve, at der skal vaere saerlige midler til speciel og oejeblikkelig behandling til raadighed paa arbejdspladsen.  5. Brandbekaempelse Henvis til krav i forbindelse med bekaempelse af brand opstaaet i det paagaeldende stof/praeparat eller i naerheden heraf ved at anfoere:  - passende slukningsmidler - slukningsmidler, som af sikkerhedsgrunde ikke maa anvendes - saerlige farer for eksponering hidroerende fra selve det paagaeldende stof/praeparat, forbraendingsprodukter eller udviklede gasarter - saerlige personlige vaernemidler, som skal baeres ved brandbekaempelse.  6. Forholdsregler over for udslip ved uheld Afhaengigt af, hvilket stof/praeparat der er tale om, kan det vaere noedvendigt at give oplysninger om:  - sikkerhedsforanstaltninger til beskyttelse af personer:  f.eks. fjernelse af antaendingskilder, tilstraekkelig ventilation/aandedraetsvaern, kontrol med stoev, forebyggelse af kontakt med hud og oejne - sikkerhedsforanstaltninger til beskyttelse af miljoeet:  f.eks. forhindre udslip til afloeb, overflade- og grundvand samt jordbund, muligt behov for alarmering af omgivelserne - metoder til oprydning, f.eks.:  brug af absorberende materiale (f.eks. sand, kiselgur, syrebindemiddel, universielt bindemiddel, savsmuld osv.), begraensning af gas-/roegudvikling ved hjaelp af vand, fortynding.  Overvej behovet for ansvisninger som: brug aldrig . . ., neutraliseres med . . .  NB: Henvis eventuelt til afsnit 8 og 13.  7. Haandtering og opbevaring 7.1. Haandtering Anfoer sikre haandteringsforholdsregler herunder anbefaling af tekniske foranstaltninger som lokal og central ventilation, forholdsregler til hindring af aerosol- og stoevdannelse samt brand og saerlige krav eller regler vedroerende det paagaeldende  stof/praeparat (f.eks. fremgangsmaader eller udstyr, som er forbudt eller anbefalet) og om muligt en kort beskrivelse.  7.2. Opbevaring Anfoer sikre opbevaringsforhold, som f.eks. saerlige retningslinjer for konstruktion af lagerlokaler eller beholdere (herunder isoleringsskalmure og ventilation), uforenelige materialer, opbevaringsbetingelser (temperatur og fugtighedsgraenser/intervaller,  lys, aedelgas . . .) saerligt elektrisk udstyr og forebyggelse af statisk elektricitet.  Naar det er relevant, gives information om maengdebegraensning ved opbevaring.  Der skal bl.a. goeres opmaerksom paa eventuelle saerlige krav til de materialer, der anvendes som emballage/beholdere for stoffet eller praeparatet.  8. Eksponeringskontrol/personlige vaernemidler Her forstaas ved eksponeringskontrol alle de forebyggende foranstaltninger, der skal traeffes under brugen for at begraense eksponeringen af arbejdstageren.  Der boer traeffes tekniske foranstaltninger, inden der bliver behov for personlige vaernemidler. Giv derfor oplysninger om udformningen af forskellige systemer saasom lukkede systemer. Disse oplysninger boer supplere dem, som allerede er givet under afsnit  7.1.  Anfoer - med referencer - alle saerlige kontrolparametre saasom graensevaerdier eller biologiske standarder. Giv oplysninger om de anbefalede overvaagningsprocedurer med de relevante referencer.  Hvis der er behov for personlige vaernemidler, anfoeres, hvilke former for udstyr der kan yde tilstraekkelig og hensigtsmaessig beskyttelse.  - aandedraetsvaern:  saafremt der er tale om farlige gasser, dampe eller stoev, overvejes behovet for egnede personlige vaernemidler, som f.eks. luftforsynede aandedraetsvaern, hensigtsmaessige masker og filtre - haandvaern:  anfoer, hvilken type handsker der skal baeres under haandtering af stoffet eller praeparatet. Om noedvendigt anfoeres eventuelle yderligere midler til beskyttelse af hud og haender - oejenvaern:  anfoer, hvilken type oejenvaern der kraeves, f.eks. beskyttelsesbriller, ansigtsskaerm - hudvaern:  hvis andre dele af kroppen end haenderne skal beskyttes, anfoeres typen af personlige vaernemidler, f.eks. forklaede, stoevler, beskyttelsesdragt. Om noedvendigt anfoeres saerlige hygiejniske foranstaltninger.  Der henvises til eventuelle relevante CEN-standarder.  9. Fysisk-kemiske egenskaber Dette afsnit omfatter i relevante tilfaelde foelgende oplysninger om det paagaeldende stof eller praeparat.   "" ID="1">Udseende:> ID="2">Angiv tilstandsform (fast, flydende, gas) og farve af stoffet eller praeparatet ved levering."> ID="1">Lugt:> ID="2">Hvis stoffet har en lugt, gives en kort beskrivelse af denne."> ID="1">pH:> ID="2">Henviser til  pH-vaerdien af det paagaeldende stof eller praeparat, saaledes som det bringes paa markedet, eller af en vandig oploesning; i sidstnaevnte tilfaelde anfoeres koncentrationen."> ID="1">Kogepunkt/kogeinterval: Smeltepunkt/smelteinterval: Flammepunkt: Antaendelighed  (fast, stof, gas): Selvantaendelighed: Eksplosionsevne: Brandnaerende egenskaber: Damptryk: Relativ vaegtfylde: Oploeselighed: - Vandoploeselighed - Fedtoploeselighed (Oploesningsmiddel - olie (skal specificeres)) Fordelingskoefficient: n-oktanol/vand:>  ID="2">Som angivet i direktiv 67/548/EOEF."> ID="1">Andre oplysninger:> ID="2">Henvis til parametre, som er af betydning for sikkerheden, f.eks. dampvaegtfylde, blandbarhed, fordampningshastighed, ledningsevne, viskositet osv.">Ovennaevnte  egenskaber boer bestemmes efter forskrifterne i bilag V, del A, til direktiv 67/548/EOEF eller efter enhver anden tilsvarende metode. 10. Stabilitet og reaktivitet Angiv stoffets eller praeparatets stabilitet og muligheden for, at der under visse forhold  kan opstaa farlige reaktioner. Forhold, der skal undgaas: Anfoer de forhold, f.eks. temperatur, tryk, lys, stoed, som kan fremkalde en farlig reaktion, og giv om muligt en kort beskrivelse. Materialer, der skal undgaas: Anfoer de materialer, f.eks. vand,  luft, syrer, baser, oxiderende stoffer eller andre saerlige stoffer, som kan fremkalde en farlig reaktion, og giv om muligt en kort beskrivelse. Farlige nedbrydningsprodukter: Anfoer de farlige materialer, der produceres i farlige maengder ved nedbrydning.  NB: Anfoer navnlig: - behovet for og tilstedevaerelsen af stabilisatorer - muligheden for farlig eksoterm reaktion - den eventuelle sikkerhedsmaessige betydning af en aendring i stoffets eller praeparatets fysiske udseende - eventuelle farlige  nedbrydningsprodukter, som kan dannes ved kontakt med vand - muligheden for nedbrydning til ustabile produkter. 11. Toksikologiske oplysninger Dette afsnit omhandler behovet for en kortfattet, men fuldstaendig og forstaaelig beskrivelse af de forskellige  toksikologiske (sundhedsmaessige) virkninger, som kan opstaa, hvis brugeren kommer i kontakt med stoffet eller praeparatet. Angiv sundhedsfarlige virkninger som foelge af eksponering for stoffet eller praeparatet, baseret paa baade erfaring og konklusioner fra  videnskabelige forsoeg. Beskrivelsen skal indeholde oplysninger om de forskellige eksponeringsveje (indaanding, indtagelse, kontakt med hud og oejne), samt en beskrivelse af de symptomer, der har forbindelse med fysiske, kemiske og toksikologiske  karakteristika, og endvidere indeholde oplysninger om kendte, forsinkede eller oejeblikkelige virkninger samt kroniske virkninger fra langtids- og korttidseksponering, f.eks. sensibilisering, carcinogenicitet, mutagenicitet, reproduktionstoksicitet,  herunder teratogene virkninger og narkotisk virkning. Under hensyntagen til de oplysninger, der allerede er givet under afsnit 2, »sammensaetning/oplysning om indholdsstoffer«, kan det blive noedvendigt at henvise til specifikke virkninger for sundheden  af visse indholdsstoffer i praeparatet. 12. Miljoeoplysninger Angiv stoffets eller praeparatets virkninger, adfaerd og skaebne i miljoeet paa grund af stoffets eller praeparatets egenskaber og sandsynlige anvendelse. Oplysninger af samme art gives for farlige  produkter fra nedbrydningen af stoffer og praeparater. Nedenfor gives eksempler paa relevante miljoeoplysninger: "" ID="1" ASSV="04">mobilitet:> ID="2">- kendt eller forudset spredning i miljoemedierne"> ID="2">- overfladespaending"> ID="2">- adsorption/desorption"> ID="2">- andre fysisk-kemiske egenskaber, jf. afsnit 9"> ID="1" ASSV="03">nedbrydelighed:>  ID="2">- biotisk og abiotisk nedbrydning"> ID="2">- aerob og anaerob nedbrydning"> ID="2">- persistens"> ID="1" ASSV="02">akkumulation:> ID="2">- bioakkumuleringspotentiale"> ID="2">- biomagnifikation"> ID="1" ASSV="03">korttids- og  langtidsvirkninger paa:> ID="1" ASSV="03">oekotoksicitet:"> ID="2">- vandorganismer"> ID="2">- jordbundsorganismer"> ID="2">- planter og landdyr"> ID="1" ASSV="0">andre negative virkninger:> ID="2">- ozonlagsnedbrydende potentiale"> ID="2">-  fotokemisk ozondannelse-potentiale"> ID="2">- global opvarmning-potentiale"> ID="2">- virkninger paa spildevandsrensningsanlaeg.">Bemaerkninger: Det boer sikres, at der ogsaa gives miljoerelevante oplysninger i andre afsnit af sikkerhedsdatabladet,  navnlig anvisninger vedroerende kontrolleret udledning, foranstaltninger ved udslip og bortskaffelse, i afsnit, 6, 7, 13 og 15. Indtil der er udviklet kriterier for vurderingen af et praeparats miljoevirkninger, skal ovennaevnte oplysninger gives for de  stoffer, der er til stede i praeparatet, og som er klassificeret som farlige for miljoeet. 13. Bortskaffelse Hvis bortskaffelsen af det paagaeldende stof eller praeparat (overskud eller affald fra forudseelig brug) udgoer en fare, skal der gives en  beskrivelse af reststofferne samt oplysninger om sikker haandtering. Anfoer egnede metoder til bortskaffelse af baade stoffet eller praeparatet og eventuel forurenet emballage (forbraendning, genanvendelse, deponering osv.). Bemaerkninger: Henvis til  eventuelle EF-forskrifter vedroerende affald. I mangel heraf vil det vaere hensigtsmaessigt at goere brugeren opmaerksom paa, at der muligvis gaelder nationale eller regionale bestemmelser. 14. Transportoplysninger Anfoer saerlige forholdsregler, som brugeren  skal vaere bekendt med, eller som han skal overholde i forbindelse med transport eller befordring enten inden for eller uden for virksomhedens omraade. Der kan ogsaa gives supplerende oplysninger fra FN's rekommandation og andre internationale aftaler  vedroerende transport og emballering af farligt gods. 15. Oplysninger om regulering Gentag de oplysninger, som er anfoert paa etiketten i henhold til direktiverne om klassificering, emballering og maerkning af farlige stoffer og praeparater. Hvis stoffet  eller praeparatet er omfattet af saerlige EF-bestemmelser med hensyn til beskyttelse af mennesker og miljoe (f.eks. begraensning i anvendelse og/eller markedsfoering eksponeringsgraensevaerdier), boer disse saa vidt muligt anfoeres. Modtagerens opmaerksomhed skal  ogsaa henledes paa tilstedevaerelsen af nationale love til gennemfoerelse af disse forskrifter. Det anbefales ogsaa i sikkerhedsdatabladet at oplyse modtageren om eventuelle andre relevante nationale foranstaltninger. 16. Andre oplysninger Anfoer andre  oplysninger, som kan have betydning for sikkerhed og sundhed og for miljoebeskyttelse, som f.eks.: - raad om uddannelse - anbefalet brug og begraensninger - yderligere oplysninger (skriftlige referencer og/eller tekniske kontaktorganer) - anvendte kilder  til de vigtigste data ved udarbejdelsen af sikkerhedsdatabladet. Her anfoeres ogsaa udstedelsesdatoen for sikkerhedsdatabladet, saafremt den ikke er naevnt andetsteds.


Avis juridique important

|

31981L0214

Rådets direktiv 81/214/EØF af 16. marts 1981 om 16. ændring af direktiv 64/54/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om konserveringsstoffer, som må anvendes i levnedsmidler

EF-Tidende nr. L 101 af 11/04/1981 s. 0010 - 0011 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 11 s. 0114  den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 11 s. 0172  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 11 s. 0114  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 11 s. 0172

++++  RAADETS DIREKTIV  af 16 . marts 1981  om 16 . aendring af direktiv 64/54/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om konserveringsstoffer , som maa anvendes i levnedsmidler   ( 81/214/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  I artikel 3 i Raadets direktiv 64/54/EOEF af 5 . november 1963 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om konserveringsstoffer , som maa anvendes i levnedsmidler ( 4 ) , senest aendret ved tiltraedelsesakten af 1979 bestemmes det , at medlemsstaterne kun maa tillade roegning af visse levnedsmidler med roeg , som udvikles fra naturlige trae - og vedsorter , og paa betingelse af , at roegningen ikke medfoerer nogen fare for menneskers sundhed ;  i henhold til artikel 5 i direktiv 64/54/EOEF , kan medlemsstaterne indtil den 31 . december 1980 tillade anvendelse af vandige oploesninger af roeg ;  vandige oploesninger af roeg anvendes hovedsagelig paa grund af deres aromagivende egenskaber , men de kan dog desuden have konserverende virkning ;  der foretages for tiden i flere medlemsstater videnskabelige undersoegelser af , hvorvidt vandige oploesninger af roeg kan godkendes i toksikologisk henseende , og af disse oploesningers noejagtige teknologiske virkning ; lignende undersoegelser gennemfoeres vedroerende roegning af levnedsmidler ; situationen maa tages op til fornyet overvejelse paa baggrund af disse undersoegelser ;  det er derfor endnu ikke muligt at traeffe endelig afgoerelse hverken om betimeligheden af at tillade anvendelse af vandige oploesninger af roeg inden for Faellesskabet eller om formuleringen af en saadan tilladelse , og der boer paa faellesskabsplan foretages fornyede undersoegelser af roegning af levnedsmidler ;  i medfoer af Raadets direktiv 64/54/EOEF kan medlemsstaterne ligeledes opretholde den nationale lovgivning om anvendelse af formaldehyd i " Grana Padano " - ost paa betingelse af , at Kommissionen foretager en ny undersoegelse af denne undtagelse ;  denne mulighed boer opretholdes for endnu en periode af tre aar -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  I Raadets direktiv 64/54/EOEF foretages foelgende aendringer :  1 . Artikel 3 affattes saaledes :   " Artikel 3  Medlemsstaterne maa kun tillade roegning af visse levnedsmidler med roeg eller vandige oploesninger af roeg , som udvikles fra naturlige trae - og vedsorter og ikke saadanne trae - og vedsorter , som er behandlet ved impraegnering , farvning , limning , bemaling eller lignende , og paa betingelse af , at roegningen ikke medfoerer nogen fare for menneskers sundhed . "  2 . Stk . 2 og stk . 3 , litra b ) , i artikel 5 udgaar , og stk . 3 , litra a ) , bliver herefter stk . 2 .  Artikel 2  Inden for en frist paa tre aar fra meddelelsen af dette direktiv foretager Kommissionen en ny undersoegelse af bestemmelserne i artikel 1 og forelaegger Raadet ethvert forslag til aendringer , der anses for noedvendige .  Artikel 3  Artikel 1 har virkning fra den 1 . januar 1981 .  Artikel 4  Medlemsstaterne saetter de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for senest den 1 . juli 1981 at efterkomme dette direktiv . De underretter straks Kommissionen herom .  Artikel 5  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 16 . marts 1981 .  Paa Raadets vegne  G . BRAKS  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 208 af 13 . 8 . 1980 , s . 3 .  ( 2 ) EFT nr . C 327 af 15 . 12 . 1980 , s . 8 .  ( 3 ) EFT nr . C 348 af 31 . 12 . 1980 , s . 3 .  ( 4 ) EFT nr . 12 af 27 . 1 . 1964 , s . 161/64 .


Avis juridique important

|

31985L0407

Kommissionens direktiv 85/407/EØF af 11. juli 1985 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 84/535/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilladeligt lydeffektniveau for elektriske svejseaggregater

EF-Tidende nr. L 233 af 30/08/1985 s. 0016 - 0017 den spanske specialudgave: Kapitel 15 bind 6 s. 0078  den portugisiske specialudgave: Kapitel 15 bind 6 s. 0078  den finske specialudgave: kapitel 15 bind 7 s. 0055  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 7 s. 0055

KOMMISSIONENS  DIREKTIVaf 11. juli 1985om tilpasning til den tekniske udvikling af Raadets direktiv 84/535/EOEF om  indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om tilladeligt lydeffektniveau for elektriske  svejseaggregater(85/407/EOEF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKEFAELLESSKABER HAR  under  henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,under henvisning til  Raadets direktiv 84/535/EOEF af17. september 1984 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes  lovgivning om tilladeligt lydeffektniveau for elektriske svejseaggregater (1), saerlig artikel 7,  ogud fra foelgende betragtninger:Paa grundlag af de indvundne erfaringer og som foelge af den tekniske  udvikling er det nu muligt bedre at tilpasse forskrifterne i bilag I til direktiv 84/535/EOEF til de  faktiske afproevningsvilkaar;de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med  udtalelse fra Udvalget for tilpasning til den tekniske udvikling af direktivet om bestemmelse af  stoejemissionen fra Entreprenoermateriel  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:Artikel  1Bilag I til direktiv 84/535/EOEF aendres i overensstemmelse med bilaget til naervaerende  direktiv.Artikel 2Inden den 26. marts 1986 vedtager og offentliggoer medlemsstaterne de noedvendige  bestemmelser for at efterkomme dette direktiv og underretter straks Kommissionen herom.Artikel  3Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfaerdiget i Bruxelles, den 11.  juli 1985.Paa Kommissionens vegneStanley CLINTON DAVISMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 300 af  19. 11. 1984, s. 142.  BILAGAENDRINGER I BILAG I TIL DIREKTIV 84/535/EOEF6.3.AfproevningsstedetPunkt 6.3  erstattes af foelgende:Proevearealet skal vaere plant og vandret. Proevearealet, inklusive den  vertikale projektion af mikrofonplaceringerne, bestaar af en beton- eller ikke poroes  asfaltoverflade.Elektriske svejseaggregater uden hjul paa slaede (skid) anbringes paa 0,40 m hoeje  stativer, medmindre der fra fabrikantens side stilles andre krav paa grund af  anbringelsesforholdene.6.4.1.Maaleflade, maaleafstandPunkt 6.4.1 erstattes af foelgende:Maalefladen til  afproevningen er en halvkugle.Radius skal vaere:4 m, naar den stoerste dimension paa det elektriske  svejseaggregat, der skal afproeves, er under eller lig med 1,5 m;10 m, naar den stoerste dimension paa  det elektriske svejseaggregat, der skal afproeves, er over 1,5 m, men under eller lig med 4 m;16 m,  naar den stoerste dimension paa det elektriske svejseaggregat, der skal afproeves, er over 4  m.6.4.2.1.Almindelige bemaerkningerPunkt 6.4.2.1 erstattes af foelgende:Med henblik paa maalingerne  bruges seks maalepunkter, nemlig punkterne 2, 4, 6, 8, 10 og 12, der placeres i overensstemmelse med  punkt 6.4.2.2 i bilag I til direktiv 79/113/EOEF.Med henblik paa afproevning af det elektriske  svejseaggregat anbringes det elektriske svejseaggregats geometriske midtpunkt over halvkuglens  midtpunkt.X-aksen i det koordinatsystem, ud fra hvilket maalepunkterne fastlaegges, skal vaere  parallel med det elektriske svejseaggregats hovedakse.