Avis juridique important

|

32003L0044

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/44/EF af 16. juni 2003 om ændring af direktiv 94/25/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fritidsfartøjer (EØS-relevant tekst)

EU-Tidende nr. L 214 af 26/08/2003 s. 0018 - 0035

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/44/EFaf 16. juni 2003om ændring af direktiv 94/25/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fritidsfartøjer(EØS-relevant tekst)EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2),efter proceduren i traktatens artikel 251(3), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 9. april 2003, ogud fra følgende betragtninger:(1) Den udvikling, der er foregået siden vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/25/EF af 16. juni 1994 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fritidsfartøjer(4), har gjort det nødvendigt at ændre dette direktiv.(2) Vandscootere er ikke omfattet af direktiv 94/25/EF, men siden vedtagelsen af direktivet har nogle medlemsstater vedtaget love og administrative bestemmelser vedrørende sådanne fartøjer.(3) Fritidsfartøjers og vandscooteres motorer frembringer udstødningsemission bestående af kulmonoxid (CO), kulbrinter (HC) og kvælstofoxider (NOx), støjemission og partikelemission, som påvirker både folkesundheden og miljøet.(4) Udstødningsemission fra sådanne fritidsfartøjers og vandscooteres motorer og støjemission frembragt af sådanne fartøjer er heller ikke omfattet af direktiv 94/25/EF.(5) Det er nu nødvendigt at integrere miljøhensyn i Fællesskabets politikker og aktioner med henblik på at fremme en bæredygtig udvikling. Sådanne hensyn, som allerede indgår i Rådets resolution af 3. december 1992 om forholdet mellem industriens konkurrenceevne og miljøbeskyttelse(5), blev taget op i konklusionerne fra samlingen i Rådet (industri) den 29. april 1999.(6) I nogle medlemsstater findes der love og administrative bestemmelser, som begrænser støj- og udstødningsemissionen fra fritidsfartøjer og motorer med henblik på at beskytte folkesundheden, miljøet og i givet fald husdyrs sundhed. Disse bestemmelser er forskellige og vil derfor sandsynligvis indvirke på den frie bevægelighed for sådanne produkter og udgøre hindringer for samhandelen inden for Fællesskabet.(7) I forbindelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester(6), har medlemsstaterne notificeret udkast til nationale forskrifter, som skal nedbringe støj- og udstødningsemissionen fra fritidsfartøjers motorer. Det anses for sandsynligt, at sådanne tekniske forskrifter i lighed med de allerede gældende nationale bestemmelser vil indvirke på den frie bevægelighed for sådanne produkter eller skabe hindringer for, at det indre marked fungerer tilfredsstillende. Det er derfor nødvendigt at vedtage en bindende fællesskabsretsakt.(8) Harmonisering af de nationale love er den eneste måde, hvorpå sådanne handelshindringer og sådan illoyal konkurrence på det indre marked kan fjernes. Målet at begrænse støj- og udstødningsemissionen kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne. Med dette direktivs foranstaltninger fastsættes kun de væsentlige krav med hensyn til fri bevægelighed for fritidsfartøjer, vandscootere og alle typer motorer, som dette direktiv finder anvendelse på.(9) Disse foranstaltninger er i overensstemmelse med de principper, der er omhandlet i Rådets resolution af 7. maj 1985 om en ny metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standarder(7), idet der henvises til harmoniserede europæiske standarder.(10) Bestemmelserne om udstødnings- og støjemissioner i dette direktiv skal gælde for alle motorer, hvad enten der er tale om en indenbordsmotor, påhængsmotor eller hækmotor (indbygget motor med styrbart drev) med eller uden integreret udstødningssystem, og for vandscootere med henblik på at opnå den bedst mulige beskyttelse af folkesundheden og miljøet. Motorer, som har undergået større ændringer, skal være omfattet for så vidt angår udstødningsemission. Fartøjer med hækmotor uden integreret udstødningssystem, eller indenbordsmotor, som har undergået en større ombygning, bør omfattes for så vidt angår støjemission, når de markedsføres i Fællesskabet inden for en periode på fem år efter ombygningen.(11) For at kunne beskytte folkesundheden og miljøet er det vigtigt, at de væsentlige krav vedrørende emission fra de pågældende motorer er opfyldt. Der bør fastlægges maksimalt tilladte niveauer for udstødningsemissionen af kulmonoxid (CO), kulbrinter (HC), kvælstofoxider (NOx) og forurenende partikler. Hvad angår støjemission skal maksimumsniveauerne opdeles i forhold til sådanne motorers effekt og antallet af og type motorer om bord. Disse foranstaltninger bør være forenelige med alle andre foranstaltninger til at nedbringe emissioner fra motorer med henblik på at beskytte mennesker og miljø.(12) Medlemsstaterne bør overveje at indføre nationale støtteforanstaltninger til fremme af brugen af syntetiske, biologisk nedbrydelige smøreolier for at nedbringe vandforureningen fra fritidsfartøjer. Ved revision af dette direktiv bør indførelse af fællesskabsforanstaltninger overvejes.(13) For begge disse emissionstyper bør de data, der dokumenterer deres overensstemmelse med kravene, altid ledsage fritidsfartøjet, vandscooteren eller motoren.(14) Harmoniserede europæiske standarder, især hvad angår måling af niveauer og prøvningsmetoder, gør det lettere at påvise overensstemmelse med de væsentlige krav, også når der er tale om emissioner fra de af direktivet omfattede fritidsfartøjer og vandscootere.(15) På grund af arten af de risici, der er tale om, er det nødvendigt at vedtage procedurer for overensstemmelsesvurdering for at sikre det nødvendige beskyttelsesniveau. Fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant eller, hvis de ikke opfylder deres forpligtelser, den person, der markedsfører produktet og/eller tager det i brug, bør sikre, at de af dette direktiv omfattede produkter opfylder de relevante væsentlige krav, når de markedsføres og/eller tages i brug. Der bør fastlægges passende procedurer, som giver mulighed for et valg mellem procedurer med samme nøjagtighed. Disse procedurer bør være i overensstemmelse med Rådets afgørelse 93/465/EØF af 22. juli 1993 om modulerne for de forskellige faser i overensstemmelsesvurderingsprocedurerne og reglerne om anbringelse og anvendelse af CE-overensstemmelsesmærkningen, med henblik på anvendelse i direktiverne om teknisk harmonisering(8).(16) Hvad angår udstødningsemission bør alle typer motorer, herunder vandscooteres og andre lignende motordrevne fartøjers motorer, være forsynet med CE-mærkning anbragt af fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant, med undtagelse af indenbordsmotorer og hækmotorer uden integreret udstødningssystem, typegodkendte motorer i henhold til trin II i direktiv 97/68/EF(9) og typegodkendte motorer i henhold til direktiv 88/77/EØF(10), som bør ledsages af fabrikantens overensstemmelseserklæring. Hvad angår støjemission skal kun påhængsmotorer og hækmotorer med integreret udstødningssystem være forsynet med CE-mærkning anbragt af fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant eller den, som markedsfører produktet og/eller tager det i brug i Fællesskabet. Hvad angår støjemission for alle motortyper, bortset fra påhængsmotorer og hækmotorer med integreret udstødningssystem, fremgår overensstemmelsen med de relevante væsentlige krav af den på fartøjet anbragte CE-mærkning.(17) Direktiv 94/25/EF bør også ændres, så der tages hensyn til produktionsspecifikke behov, som kræver større valgmuligheder med hensyn til certificeringsprocedurer.(18) Af hensyn til retssikkerheden og for at sikre risikofri anvendelse af fritidsfartøjer er det nødvendigt, at en række tekniske spørgsmål i forbindelse med væsentlige konstruktionskrav for fritidsfartøjer vedrørende fartøjskonstruktionskategorier, anbefalet maksimal last, fartøjsidentifikationsnummer, brændstoftanke, brandslukningsudstyr og forebyggelse af udledning præciseres yderligere.(19) Kommissionen bør nøje overvåge udviklingen af motorteknologi og behovet for at opfylde fremtidige miljøbeskyttelseskrav med henblik på at undersøge muligheden for yderligere at reducere emissionsgrænseværdierne for støj- og udstødningsemissioner.(20) For at lette anvendelsen af foranstaltninger til at sikre en effektiv gennemførelse af lovgivningen bør proceduren for etablering af et tæt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne inden for rammerne af et udvalg bevares og styrkes.(21) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(11).(22) Det er nødvendigt at indføre en overgangsordning, der gør det muligt at markedsføre og/eller ibrugtage visse produkter, som opfylder de nationale bestemmelser, der gælder på tidspunktet for dette direktivs ikrafttræden -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Direktiv 94/25/EF ændres således:1) Artikel 1 affattes således:"Artikel 1Anvendelsesområde og definitioner1. Dette direktiv:a) finder med hensyn til konstruktion og bygning anvendelse på:i) fritidsfartøjer og delvis færdigbyggede fartøjerii) vandscootereiii) de i bilag II omhandlede komponenter, når de markedsføres i Fællesskabet umonteret og med henblik på monteringb) finder med hensyn til udstødningsemission anvendelse på:i) motorer der er monteret eller specielt beregnet til montering i eller på fritidsfartøjer og vandscootereii) motorer, som er monteret i eller på disse fartøjer, og som undergår en større motorændringc) finder med hensyn til støjemission anvendelse på:i) fritidsfartøjer med hækmotor (indbygget motor med styrbart drev) uden integreret udstødningssystem eller med indenbordsmotorii) fritidsfartøjer med hækmotor uden integreret udstødningssystem eller med indenbordsmotor, hvis fartøjerne undergår en større ombygning og herefter markedsføres i Fællesskabet inden for en periode på fem år efter ombygningeniii) vandscootereiv) påhængsmotorer og hækmotorer med integreret udstødningssystem beregnet til montering i et fritidsfartøjd) gælder for produkter, der hører under litra a), nr. ii), litra b) og c), dog kun fra den første markedsføring og/eller ibrugtagning efter datoen for dette direktivs ikrafttræden.2. Følgende fartøjer er ikke omfattet af direktivet:a) hvad angår stk. 1, litra a):i) fartøjer, der udelukkende er konstrueret til konkurrencesejlads, herunder kaproningsbåde og robåde bestemt til træning, og som er betegnet som sådanne af fabrikantenii) kanoer og kajakker, gondoler og vandcykleriii) windsurfingbrætteriv) surfbrætter, herunder motordrevne surfbrætterv) originale historiske fartøjer og individuelle reproduktioner af sådanne, der er konstrueret før 1950, og som hovedsagelig er bygget med originale materialer og er betegnet som sådanne af fabrikantenvi) forsøgsfartøjer, såfremt de ikke senere markedsføres i Fællesskabetvii) fartøjer, der er bygget til eget brug, såfremt de ikke inden for en periode på fem år markedsføres i Fællesskabetviii) fartøjer, der er specielt beregnet til at skulle have en besætning og til at benyttes til erhvervsmæssig passagerbefordring, jf. dog stk. 3, litra a), herunder de fartøjer, der er defineret i Rådets direktiv 82/714/EØF af 4. oktober 1982 om indførelse af tekniske forskrifter for fartøjer på indre vandveje(12), uanset antallet af passagererix) undervandsfartøjerx) luftpudefartøjerxi) hydrofoilfartøjerxii) dampdrevne fartøjer med ydre forbrænding, der anvender kul, koks, træ, olie eller gas som brændstofb) hvad angår stk. 1, litra b):i) motorer, der er monteret eller specielt beregnet til montering i følgende fartøjer:- fartøjer, der udelukkende er konstrueret til konkurrencesejlads, og som er betegnet som sådanne af fabrikanten- forsøgsfartøjer, såfremt de ikke senere markedsføres i Fællesskabet- fartøjer, der specielt er beregnet til at skulle have en besætning og til at benyttes til erhvervsmæssig passagerbefordring, jf. dog stk. 3, litra a), herunder de fartøjer, der er defineret i direktiv 82/714/EØF, uanset antallet af passagerer- undervandsfartøjer- luftpudefartøjer- hydrofoilfartøjerii) originale historiske motorer og individuelle reproduktioner af sådanne, som er baseret på en konstruktion fra før 1950, som ikke er seriefremstillet, og som er monteret i de i stk. 2, litra a), nr. v), og vii), omhandlede fartøjeriii) motorer, der er bygget til eget brug, såfremt de ikke senere markedsføres i Fællesskabetc) hvad angår stk. 1, litra c):- alle de i litra b) i dette stykke nævnte fartøjer- fartøjer, der er bygget til eget brug, såfremt de ikke inden for en periode på fem år markedsføres i Fællesskabet.3. I dette direktiv forstås ved:a) 'fritidsfartøj': alle fartøjer beregnet til sports- og fritidsformål, med en skroglængde på mellem 2,5 og 24 m målt efter den relevante harmoniserede standard, uanset typen af fremdrivningsmiddel. Det forhold, at samme fartøj kan anvendes til udlejning og til oplæring i lystsejlads, betyder ikke, at det udelukkes fra direktivets anvendelsesområde, hvis det markedsføres i Fællesskabet til rekreative formålb) 'vandscooter': et fartøj med en længde på under 4 m, som har indbygget forbrændingsmotor med vandstrålepumpe som hovedfremdrivningsmiddel, og som er beregnet til at skulle betjenes af en eller flere personer, som sidder, står eller knæler på - snarere end i - skrogetc) 'motor': enhver forbrændingsmotor med gnist- eller kompressionstænding, som anvendes til fremdrivning, herunder totakts- og firetakts-indenbordsmotorer, hækmotorer med eller uden integreret udstødningssystem og påhængsmotorerd) 'større motorændring': ændring af en motor- som vil kunne bevirke, at motoren overskrider de i bilag I, del B, angivne emissionsgrænseværdier. Rutinemæssig udskiftning af motorkomponenter, som ikke ændrer emissionskarakteristikaene, betragtes dog ikke som en større motorændring, eller- hvorved mærkeeffekten forøges med mere end 15 %e) 'større ombygning': en ombygning af et fartøj- der ændrer fartøjets fremdrivningsmiddel- der indebærer en større motorændring- der ændrer fartøjet i en sådan grad, at det må betragtes som et nyt fartøjf) 'fremdrivningsmiddel': den mekaniske metode, hvormed fartøjet drives frem. Fremdrivningssystemet kan f.eks. være en skrue eller en vandstråleg) 'motorfamilie': en af fabrikanten opstillet gruppe af motorer, der som følge af deres konstruktion må forventes at svare til hinanden med hensyn til udstødningsemissionskarakteristika, og som opfylder dette direktivs udstødningsemissionskravh) 'fabrikant': enhver fysisk eller juridisk person, som konstruerer og fremstiller et af dette direktiv omfattet produkt, eller som lader et sådant produkt konstruere og/eller fremstille med henblik på at markedsføre det på egne vegnei) 'bemyndiget repræsentant': enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Fællesskabet, og som fra fabrikanten har modtaget en skriftlig fuldmagt til at handle på dennes vegne med hensyn til dennes forpligtelser i henhold til dette direktiv."2) Artikel 4 affattes således:"Artikel 4Fri bevægelighed for de i artikel 1, stk. 1, omhandlede produkter1. Medlemsstaterne kan ikke forbyde, begrænse eller hindre markedsføring i Fællesskabet og/eller ibrugtagning på deres område af de i artikel 1, stk. 1, omhandlede produkter, som er forsynet med den i bilag IV nævnte CE-mærkning, der angiver, at de opfylder alle bestemmelserne i dette direktiv, herunder overensstemmelsesprocedurerne i kapitel II.2. Medlemsstaterne kan ikke forbyde, begrænse eller hindre markedsføring af delvis færdigbyggede fartøjer, såfremt fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant eller den ansvarlige for markedsføringen i overensstemmelse med bilag III, litra a), erklærer, at de er bestemt til at færdigbygges af andre.3. Medlemsstaterne kan ikke forbyde, begrænse eller hindre markedsføring og/eller ibrugtagning af de i bilag II omhandlede komponenter, som er forsynet med den i bilag IV nævnte CE-mærkning, der angiver, at de opfylder de relevante væsentlige krav, såfremt disse komponenter ledsages af en skriftlig overensstemmelseserklæring som omhandlet i bilag XV og er bestemt til at indgå i fritidsfartøjer i overensstemmelse med den i bilag III, litra b), omhandlede erklæring fra fabrikanten, dennes bemyndigede repræsentant eller, i tilfælde af indførsel fra tredjelande, fra enhver, som markedsfører komponenter i Fællesskabet.4. Medlemsstaterne kan ikke forbyde, begrænse eller hindre markedsføring og/eller ibrugtagning af:- indenbordsmotorer og hækmotorer uden integreret udstødningssystem- motorer, der er typegodkendt i henhold til direktiv 97/68/EF(13), og som er i overensstemmelse med trin II som omhandlet i punkt 4.2.3 i bilag I til nævnte direktiv, og- motorer, der er typegodkendt i henhold til direktiv 88/77/EØF(14)såfremt fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant i overensstemmelse med bilag XV.3 erklærer, at motoren, når den er monteret i et fritidsfartøj eller en vandscooter i overensstemmelse med fabrikantens anvisninger, opfylder kravene i dette direktiv vedrørende udstødningsemission.5. Medlemsstaterne modsætter sig ikke, at der på messer og udstillinger, ved demonstrationer osv. præsenteres produkter, som er omhandlet i artikel 1, stk. 1, men som ikke er i overensstemmelse med dette direktiv, forudsat at det ved synlig skiltning klart er anført, at de pågældende produkter hverken kan markedsføres eller tages i brug, førend en sådan overensstemmelse foreligger.6. Er de produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, samtidig omfattet af andre direktiver, der vedrører andre aspekter, og som kræver anbringelse af CE-mærkning, angiver denne mærkning, at produkterne også forudsættes at være i overensstemmelse med disse andre direktiver. CE-mærkningen skal angive overensstemmelse med de direktiver, der finder anvendelse, eller med de relevante dele deraf. I så fald skal det i de dokumenter, den overensstemmelseserklæring eller de instruktioner, der kræves ifølge direktiverne, og som ledsager produkterne, oplyses, hvilke krav i de pågældende direktiver fabrikanten har anvendt, således som de er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende."3) Følgende artikel indsættes:"Artikel 6aUdvalgsprocedure1. Ændringer, som det på baggrund af udviklingen i den tekniske viden og som følge af nye videnskabelige resultater er nødvendigt at foretage i kravene i bilag I, del B, punkt 2 og bilag I, del C, punkt 1, bortset fra direkte eller indirekte ændringer af udstødnings- eller støjemissionsværdierne, samt af Froude-tallet og P/D-forholdstallene vedtages af Kommissionen bistået af det i henhold til artikel 6, stk. 3, nedsatte stående udvalg, der fungerer som forskriftsudvalg, jf. stk. 2 i nærværende artikel. De spørgsmål, der behandles, skal omfatte referencebrændstof og standarder for afprøvning af udstødnings- og støjemission.2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden."4) Artikel 7, stk. 1, første afsnit, affattes således:"1. Konstaterer en medlemsstat, at produkter, som falder ind under anvendelsesområdet for artikel 1, og som er forsynet med den i bilag IV beskrevne CE-mærkning, når de er korrekt konstrueret, bygget, i givet fald monteret, vedligeholdt og bruges i overensstemmelse med deres formål, kan udgøre en fare for personers sikkerhed og sundhed eller for goder eller miljø, træffer den alle egnede foreløbige foranstaltninger til at trække dem tilbage fra markedet eller forbyde eller begrænse markedsføringen og/eller ibrugtagningen af dem."5) Artikel 7, stk. 3, affattes således:"3. Hvis et i artikel 1 omhandlet produkt ikke er i overensstemmelse med sikkerhedskravene, men er forsynet med CE-mærkning, træffer den medlemsstat, under hvis kompetence den, der har anbragt mærkningen, hører, de fornødne foranstaltninger og underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom."6) Artikel 8 affattes således:"Artikel 81. Inden markedsføring og/eller ibrugtagning af de i artikel 1, stk. 1, omhandlede produkter skal fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant anvende de procedurer, der er omhandlet i stk. 2, 3 og 4 i nærværende artikel.Hvis hverken fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant opfylder deres ansvar for så vidt angår produktets overensstemmelse med dette direktiv ved vurdering af fritidsfartøjer efter bygning, kan ansvaret overtages af enhver i Fællesskabet etableret fysisk eller juridisk person, som markedsfører produktet og/eller tager det i brug på eget ansvar. I sådanne tilfælde skal den person, der markedsfører produktet og/eller tager det i brug, ansøge et bemyndiget organ om en rapport efter bygning. Den person, der markedsfører produktet og/eller tager det i brug, skal forsyne det bemyndigede organ med alle foreliggende dokumenter og tekniske data vedrørende første markedsføring af produktet i oprindelsesstaten. Det bemyndigede organ undersøger det enkelte produkt og udfører beregninger og andre vurderinger for at sikre dets tilsvarende overensstemmelse med de relevante krav i direktivet. Fabrikantpladen, som er beskrevet i bilag I, punkt 2.2, skal omfatte ordene 'Certificering efter bygning'. Det bemyndigede organ udarbejder en overensstemmelsesrapport vedrørende den udførte vurdering og underretter den person, der markedsfører produktet og/eller tager det i brug, om hans forpligtelser. Denne person udarbejder en overensstemmelseserklæring (se bilag XV) og anbringer eller foranlediger anbragt CE-mærkning og kendingsnummer for det relevante bemyndigede organ på produktet.2. For så vidt angår konstruktion og bygning af de i artikel 1, stk. 1, litra a), omhandlede produkter, skal fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant anvende følgende procedurer for fartøjskonstruktionskategorierne A, B, C og D, jf. punkt 1 i bilag I, del A:a) for kategori A og B:i) for fartøjer med en skroglængde fra 2,5 til 12 m: intern fabrikationskontrol plus prøvninger (modul Aa), jf. bilag VI, eller EF-typeafprøvning (modul B), jf. bilag VII, plus overensstemmelse med typen (modul C), jf. bilag VIII, eller et af følgende moduler: B + D, eller B + E, eller B + F, eller G eller Hii) for fartøjer med en skroglængde fra 12 til 24 m: EF-typeafprøvning (modul B), jf. bilag VII, plus overensstemmelse med typen (modul C), jf. bilag VIII, eller et af følgende moduler: B + D, eller B + E, eller B + F, eller G eller Hb) for kategori C:i) for fartøjer med en skroglængde fra 2,5 til 12 m:- hvis de harmoniserede standarder vedrørende punkt 3.2 og 3.3 i bilag I, del A, er overholdt: intern fabrikationskontrol (modul A), jf. bilag V, intern fabrikationskontrol plus prøvninger (modul Aa), jf. bilag VI, eller EF-typeafprøvning (modul B), jf. bilag VII, plus overensstemmelse med typen (modul C), jf. bilag VIII, eller et af følgende moduler: B + D, eller B + E, eller B + F, eller G eller H- hvis de harmoniserede standarder vedrørende punkt 3.2 og 3.3 i bilag I, del A, ikke er overholdt: intern fabrikationskontrol plus prøvninger (modul Aa), jf. bilag VI, eller EF-typeafprøvning (modul B), jf. bilag VII, plus overensstemmelse med typen (modul C), jf. bilag VIII, eller et af følgende moduler: B + D, eller B + E, eller B + F, eller G eller Hii) for fartøjer med en skroglængde fra 12 til 24 m: EF-typeafprøvning (modul B), jf. bilag VII, plus overensstemmelse med typen (modul C), jf. bilag VIII, eller et af følgende moduler: B + D, eller B + E, eller B + F, eller G eller Hc) for kategori D:for fartøjer med en skroglængde fra 2,5 til 24 m: intern fabrikationskontrol (modul A), jf. bilag V, eller intern fabrikationskontrol plus prøvninger (modul Aa), jf. bilag VI, eller EF-typeafprøvning (modul B), jf. bilag VII, plus overensstemmelse med typen (modul C), jf. bilag VIII, eller et af følgende moduler: B + D, eller B + E, eller B + F, eller G eller Hd) for vandscootere:intern fabrikationskontrol (modul A) jf. bilag V, eller intern fabrikationskontrol plus prøvninger (modul Aa), jf. bilag VI, eller EF-typeafprøvning (modul B), jf. bilag VII, plus overensstemmelse med typen (modul C), jf. bilag VIII, eller et af følgende moduler: B + D, eller B + E, eller B + F, eller G eller He) for de i bilag II omhandlede komponenter: et af følgende moduler: B + C, eller B + D, eller B + F, eller G eller H.3. Med hensyn til udstødningsemission:for de i artikel 1, stk. 1, litra b), omhandlede produkter anvender fartøjsfabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant EF-typeafprøvning (modul B), jf. bilag VII, plus overensstemmelse med typen (modul C), jf. bilag VIII, eller et af følgende moduler: B + D, eller B + E, eller B + F, eller G eller H.4. Med hensyn til støjemission:a) for de i artikel 1, stk. 1, litra c), nr. i) og ii), omhandlede produkter anvender fartøjsfabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant:i) hvis der foretages prøvninger med anvendelse af den harmoniserede standard(15) for støjmåling: enten intern fabrikationskontrol plus prøvninger (modul Aa), jf. bilag VI, eller enhedsverifikation (modul G), jf. bilag XI, eller fuldstændig kvalitetssikring (modul H), jf. bilag XIIii) hvis der ved vurderingen anvendes Froude-tal og effekt/deplacement-forholdet: enten intern fabrikationskontrol (modul A), jf. bilag V, eller intern fabrikationskontrol plus prøvninger (modul Aa), jf. bilag VI, eller enhedsverifikation (modul G), jf. bilag XI, eller fuldstændig kvalitetssikring (modul H), jf. bilag XIIiii) hvis der ved vurderingen anvendes certificerede referencefartøjsdata, tilvejebragt i overensstemmelse med nr. i): enten intern fabrikationskontrol (modul A), jf. bilag V, eller intern fabrikationskontrol plus supplerende krav (modul Aa), jf. bilag VI, eller enhedsverifikation (modul G), jf. bilag XI, eller fuld kvalitetssikring (modul H), jf. bilag XIIb) for de i artikel 1, stk. 1, litra c), nr. iii) og iv), omhandlede produkter anvender fabrikanten af vandscootere/motorfabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant: intern fabrikationskontrol plus supplerende krav (modul Aa), jf. bilag VI, eller modul G eller H."7) Artikel 10, stk. 1, 2 og 3, affattes således:"1. Når følgende produkter markedsføres, skal de være forsynet med CE-mærkning:a) fritidsfartøjer, vandscootere og de i bilag II omhandlede komponenter, der anses for at opfylde de i bilag I omhandlede væsentlige kravb) påhængsmotorer, der anses for at opfylde de i bilag I, del B og C omhandlede væsentlige kravc) hækmotorer med integreret udstødningssystem, der anses for at opfylde de i bilag I, del B og C, omhandlede væsentlige krav.2. CE-mærkningen, som gengivet i bilag IV skal anbringes på fartøjet og vandscooteren, jf. punkt 2.2 i bilag I, del A, på de i bilag II omhandlede komponenter og/eller deres emballage, og på påhængsmotorer og hækmotorer med integreret udstødningssystem, jf. punkt 1.1 i bilag I, del B, således at den er synlig, letlæselig og ikke kan fjernes.CE-mærkningen skal ledsages af identifikationsnummeret for det organ, der er ansvarligt for iværksættelsen af procedurerne i bilag IX, X, XI, XII og XVI.3. Det er ikke tilladt på produkter, der er omfattet af dette direktiv, at anbringe mærker eller påskrifter, der kan vildlede tredjemand med hensyn til CE-mærkningens betydning eller grafiske udformning. Ethvert andet mærke kan anbringes på produkter, der er omfattet af dette direktiv og/eller på deres emballage, forudsat at dette ikke gør CE-mærkningen mindre synlig eller mindre letlæselig."8) Bilag I ændres således:1) Overskriften affattes således:"BILAG IVÆSENTLIGE KRAVINDLEDENDE BEMÆRKNINGI dette bilag omfatter udtrykket "fartøj" fritidsfartøjer og vandscootere.A. Væsentlige sikkerhedskrav med hensyn til konstruktion og bygning af fartøjer."2) Tabellen i punkt 1 "Fartøjskonstruktionskategorier" affattes således:">TABELPOSITION>"3) Definitionen af fartøjskonstruktionskategori A affattes således:"A. Oceangående fartøjer: konstrueret med henblik på længere sejladser, hvor vindstyrken kan overstige 8 på Beaufort-skalaen, og den signifikante bølgehøjde kan komme op på over 4 m, hvorunder disse fartøjer stort set skal kunne klare sig selv, idet der dog ses bort fra unormale forhold."4) Definitionen af fartøjskonstruktionskategori D affattes således:"D. Fartøjer til beskyttede farvande: konstrueret med henblik på sejlads i kystnære farvande, i mindre bugter, på mindre søer, floder og kanaler, hvor vindstyrken kan komme op på 4, og den signifikante bølgehøjde kan komme op på 0,3 m med bølger, der lejlighedsvis kan komme op på en maksimumhøjde på 0,5 m, f.eks. fra passerende fartøjer."5) Sidste afsnit i punkt 1 "Fartøjskonstruktionskategorier" affattes således:Vedrører ikke den danske tekst.6) Teksten i punkt 2 "Generelle forskrifter" affattes således:"De i artikel 1, stk. 1, litra a), omhandlede produkter skal opfylde de væsentlige krav, for så vidt de gælder for dem."7) I punkt 2.1:a) affattes overskriften således:Vedrører ikke den danske tekst.b) affattes hovedet således:"Alle fartøjer skal være forsynet med et identifikationsnummer omfattende følgende oplysninger:"8) I punkt 2.2 "Fabrikantplade", affattes fjerde led således:"- den af fabrikanten anbefalede maksimale last i henhold til punkt 3.6 eksklusive vægten af fastmonterede tanke i fyldt tilstand".9) I punkt 3.6 "Den af fabrikanten anbefalede maksimale last" slettes følgende ord:"... ifølge fabrikantpladen ...".10) I punkt 5 "Monteringsforskrifter" indsættes følgende punkt:"5.1.5. Vandscootere med fortsat fremdrift uden førerVandscootere skal være forsynet med enten en automatisk afbryder eller en automatisk anordning, som bevirker, at fartøjet fortsætter i en cirkelformet fremadgående bevægelse med nedsat hastighed, hvis føreren forlader fartøjet med forsæt eller falder over bord."11) Punkt 5.2.2 affattes således:"5.2.2. BrændstoftankeBrændstoftanke, ledninger og slanger skal fastgøres og være fjernt fra eller beskyttet mod enhver større varmekilde. Ved valg af tankmateriale og tankenes udførelse skal der tages hensyn til tankvolumen og brændstoftype. Alle tankrum skal være ventilerede.Benzin skal opbevares i tanke, der ikke er en del af skroget, og være:a) adskilt fra motorrummet og fra enhver anden tændkildeb) adskilt fra opholdsafdelingen.Diesel kan opbevares i tanke, der er en del af skroget."12) Punkt 5.6.2 affattes således:"5.6.2. BrandslukningsudstyrFartøjerne skal være forsynet med brandslukningsudstyr, der svarer til brandrisikoen, eller det skal angives, hvor det brandslukningsudstyr, der svarer til brandrisikoen, befinder sig, og hvilken kapacitet det har. Fartøjet må ikke tages i brug, før det relevante brandslukningsudstyr er på plads. Benzinmotoraflukker skal sikres med et sådant brandslukningssystem, at det ikke er nødvendigt at åbne aflukket i tilfælde af brand. Forefindes transportable ildslukkere, skal de monteres således, at de er lettilgængelige, og én ildslukker skal være placeret således, at den uden besvær kan nås fra fartøjets hovedstyreplads."13) Punkt 5.8 affattes således:"5.8. Forebyggelse af udledning og anlæg til hjælp for overførsel af affald til landjordenFartøjerne skal være bygget således, at utilsigtet udledning i havet af forurenende affald (olie, brændstof etc.) forhindres.Fartøjer med toiletter skal være udstyret med:a) spildevandstanke, ellerb) mulighed for at anbringe spildevandstanke.Fartøjer med permanent monterede spildevandstanke skal være udstyret med en standardudledningsforbindelse, så rør fra modtagefaciliteter kan forbindes med fartøjets udledningsrør.Endvidere skal rør gennem skroget til udledning af menneskelige udtømmelser være forsynet med ventiler, der kan lukkes, så de ikke kan gå op."14) Følgende dele tilføjes:"B. Væsentlige krav med hensyn til udstødningsemission fra motorerMotorer skal opfylde følgende væsentlige krav med hensyn til udstødningsemission.1. Motoridentifikation1.1. Hver motor skal være tydeligt mærket med følgende oplysninger:- motorfabrikantens varemærke eller firmanavn- motortype og i givet fald motorfamilie- et unikt motoridentifikationsnummer- CE-mærkning, hvis dette kræves i henhold til artikel 10.1.2. Disse mærker skal være holdbare i motorens normale levetid, skal være letlæselige og må ikke kunne fjernes. Hvis der anvendes etiketter eller plader, skal disse være fastgjort således, at de kan blive siddende i motorens normale levetid og ikke kan fjernes, uden at de ødelægges, eller oplysningerne på dem bliver ulæselige.1.3. Disse mærker skal være fastgjort på en motordel, som er nødvendig for motorens normale drift, og som normalt ikke behøver at skulle udskiftes i løbet af motorens levetid.1.4. Disse mærker skal være placeret således, at de er umiddelbart synlige for en gennemsnitsbruger, efter at motoren er blevet samlet med alle de komponenter, der er nødvendige for, at motoren kan fungere.2. Krav vedrørende udstødningsemissionMotorer skal være konstrueret, bygget og samlet på en sådan måde, at emissionerne ikke overskrider grænseværdierne i nedenstående tabel, når motorerne er korrekt monteret og er i normal brug:Tabel 1>TABELPOSITION>hvor A, B og n er konstanter i overensstemmelse med tabellen og PN mærkeeffekten i kW. Udstødningsemissionen måles i overensstemmelse med den harmoniserede standard(16).I forbindelse med motorer på over 130 kW kan der til måling af udstødningsemission anvendes enten driftcyklus E3 (IMO) eller E5 (motorer til fritidsfartøjer).De referencebrændstoffer, der skal anvendes ved emissionsprøvninger for motorer, der anvender benzin eller diesel, skal være dem, der er omhandlet i direktiv 98/69/EF (bilag IX, tabel 1 og 2), og for motorer, der anvender flydende gas, skal det være dem, der er omhandlet i direktiv 98/77/EF.3. HoldbarhedMotorfabrikanten skal levere en monterings- og vedligeholdelsesvejledning, som, hvis den anvendes, bør betyde, at motoren ved normal anvendelse og under normale driftsvilkår vil fortsætte med at opfylde ovennævnte grænseværdikrav i hele sin normale levetid.Disse oplysninger tilvejebringes af motorfabrikanten på grundlag af en forudgående holdbarhedsprøve, baseret på normale driftscyklusser, og ved beregning af komponenttræthed, således at den nødvendige vedligeholdelsesvejledning kan udarbejdes af fabrikanten og udleveres sammen alle nye motorer, når de markedsføres første gang.En motors normale levetid anses for at være:a) for indenbordsmotorer og hækmotorer med eller uden integreret udstødningssystem: 480 timer eller ti år, afhængig af hvad der først indtræfferb) motorer til vandscootere: 350 timer eller fem år, afhængig af hvad der først indtræfferc) påhængsmotorer: 350 timer eller ti år, afhængig af hvad der først indtræffer.4. InstruktionsbogSammen med hver motor leveres en instruktionsbog på et eller flere fællesskabssprog, som kan fastsættes af den medlemsstat, hvor motoren skal markedsføres. Denne instruktionsbog skal:a) give anvisninger om den montering og om den vedligeholdelse, der er nødvendig for at sikre, at motoren fungerer korrekt med henblik på at kunne opfylde kravene i punkt 3 (holdbarhed)b) angive motorens effekt målt i overensstemmelse med den harmoniserede standard.C. Væsentlige krav med hensyn til støjemissionFritidsfartøjer med indenbordsmotor eller hækmotor uden integreret udstødningssystem, vandscootere og påhængsmotorer og hækmotorer med integreret udstødningssystem skal opfylde følgende væsentlige krav med hensyn til støjemission.1. Støjemissionsniveau1.1. Fritidsfartøjer med indenbordsmotor eller hækmotor uden integreret udstødningssystem, vandscootere og påhængsmotorer og hækmotorer med integreret udstødningssystem skal være konstrueret, bygget og samlet på en sådan måde, at støjemissionen målt i overensstemmelse med prøvninger som fastlagt i den harmoniserede standard(17) ikke overstiger grænseværdierne i følgende tabel:Tabel 2>TABELPOSITION>hvor PN = motorens mærkeeffekt i kW ved mærkehastighed, og LpASmax = maksimalt lydtryksniveau i dB.For enheder med to eller flere motorer kan der anvendes en tolerance på 3 dB.1.2. Som et alternativ til støjmålingsprøvninger anses fritidsfartøjer med indenbordsmotor eller hækmotor uden integreret udstødningssystem for at opfylde disse støjkrav, hvis de har et Froude-tal på <= 1,1 og et effekt/deplacement-forhold på <= 40, når motoren og udstødningssystemet er monteret i henhold til motorfabrikantens specifikationer.1.3. 'Froude-tallet' fremkommer ved at dele fartøjets maksimale hastighed V, (m/s) med kvadratroden af vandlinjelængden lwl (m) multipliceret med et fast tal for tyngdeaccellerationen (g = 9,8 m/s2)>REFERENCE TIL EN GRAFIK>.'Effekt/deplacement-forholdet' beregnes ved at dele motoreffekten P (kW) med fartøjets deplacement>REFERENCE TIL EN GRAFIK>.1.4. Som et yderligere alternativ til støjmålingsprøvninger anses fritidsfartøjer med indenbordsmotor eller hækmotor uden integreret udstødningssystem for at opfylde disse støjkrav, hvis deres vigtigste konstruktionsparametre er identiske med eller stemmer overens med et certificeret referencefartøjs parametre eller ligger inden for de i den harmoniserede standard fastsatte tolerancer.1.5. Ved 'certificeret referencefartøj' forstås en specifik kombination af skrog og indenbordsmotor eller hækmotor uden integreret udstødningssystem, som opfylder støjemissionskravene, når støjemissionen er målt i overensstemmelse med afsnit 1.1, og for hvilken alle relevante, vigtige konstruktionsparametre og støjniveaumålinger er registreret efterfølgende i den offentliggjorte liste over certificerede referencefartøjer.2. InstruktionsbogFor så vidt angår fritidsfartøjer med indenbordsmotor eller hækmotor med eller uden integreret udstødningssystem og vandscootere skal instruktionsbogen, som kræves i henhold til bilag I, del A, punkt 2.5, indeholde de oplysninger, der er nødvendige for at kunne vedligeholde fartøjet og dettes udstødningssystem i en stand, der så vidt muligt sikrer, at de nærmere angivne støjgrænseniveauer overholdes ved normal brug.For så vidt angår påhængsmotorer skal instruktionsbogen, som kræves i henhold til bilag I, del B, punkt 4, indeholde de anvisninger, der er nødvendige for at vedligeholde påhængsmotoren i en stand, der så vidt muligt sikrer, at de nærmere angivne støjgrænseniveauer overholdes ved normal brug."9) I bilag II affattes punkt 4 således:"4. Brændstoftanke beregnet til fast montering og brændstofledninger."10) Bilag VI affattes således:"BILAG VIINTERN FABRIKATIONSKONTROL PLUS PRØVNINGER (MODUL AA, VALGMULIGHED 1)Dette modul består af modul A, jf. bilag V, plus følgende supplerende krav:A. Konstruktion og bygningFabrikanten skal på et eller flere fartøjer, som er repræsentative for produktionen, udføre eller lade udføre en eller flere af følgende prøvninger, dertil svarende beregninger eller former for kontrol:a) stabilitetsprøvning i overensstemmelse med punkt 3.2 i de væsentlige krav (bilag I, del A)b) opdriftsprøvning i overensstemmelse med punkt 3.3 i de væsentlige krav (bilag I, del A).Regler, der gælder for begge varianter:Disse prøvninger, beregninger eller former for kontrol udføres under ansvar af et bemyndiget organ udvalgt af fabrikanten.B. StøjemissionerFor så vidt angår fritidsfartøjer med indenbordsmotor eller hækmotor uden integreret udstødningssystem og vandscootere:Fartøjsfabrikanten skal på et eller flere fartøjer, som er repræsentative for produktionen, udføre eller lade udføre de støjemissionsprøvninger, der er omhandlet i bilag I, del C, under ansvar af et bemyndiget organ udvalgt af fabrikanten.For så vidt angår påhængsmotorer og hækmotorer med integreret udstødningssystem:Motorfabrikanten skal på en eller flere motorer fra hver motorfamilie, som er repræsentative for produktionen, udføre eller lade udføre de støjemissionsprøvninger, der er omhandlet i bilag I, del C, under ansvar af et bemyndiget organ udvalgt af fabrikanten.Hvis mere end én motor fra en motorfamilie prøves, skal den i bilag XVII beskrevne statistiske metode anvendes for at sikre stikprøvens overensstemmelse."11) I bilag VIII tilføjes følgende punkt:"4. Såfremt fabrikanten ikke arbejder i henhold til et relevant kvalitetsstyringssystem som beskrevet i bilag XII, kan et af fabrikanten valgt bemyndiget organ med hensyn til vurderingen af overensstemmelse med udstødningsemissionskravene i dette direktiv med tilfældige intervaller foretage eller lade foretage prøvninger. Såfremt kvalitetsniveauet synes at være utilfredsstillende, eller det synes nødvendigt at kontrollere validiteten af de data, fabrikanten har fremlagt, anvendes følgende procedure:En motor udtages af produktionen og underkastes den i bilag I, del B beskrevne prøve. Prøvemotorerne skal være delvist eller fuldstændigt indkørt i overensstemmelse med fabrikantens specifikationer. Hvis de specifikke udstødningsemissioner fra den af produktionen udtagne motor overstiger de i bilag I, del B omhandlede grænseværdier, kan fabrikanten anmode om at få foretaget målinger på en stikprøve af motorer udtaget fra produktionen, herunder den oprindeligt udtagne motor. For at sikre, at den ovenfor angivne stikprøve af motorer opfylder direktivets krav, skal den i bilag XVII beskrevne statistiske metode anvendes."12) I bilag X, punkt 5.3, tilføjes følgende afsnit:"Til vurderingen af overensstemmelse med udstødningsemissionskravene skal proceduren i bilag XVII anvendes."13) Bilag XIII affattes således:"BILAG XIIITEKNISK DOKUMENTATION FREMLAGT AF FABRIKANTENDen tekniske dokumentation, der er omhandlet i bilag V, VII, VIII, IX, XI og XVI, skal omfatte alle relevante data og midler, som fabrikanten benytter til at sikre, at fartøjer og komponenter dertil opfylder de væsentlige krav, der gælder for dem.Den tekniske dokumentation skal give oplysninger om, hvordan produktet er konstrueret og fremstillet, og hvordan det fungerer, samt gøre det muligt at vurdere dets overensstemmelse med direktivets krav.Dokumentationen skal indeholde følgende oplysninger, for så vidt de er relevante for vurderingen:a) en almindelig beskrivelse af typenb) konstruktions- og fabrikationstegninger samt skitser af komponenter, delmontager, kredsløb osv.c) de nødvendige beskrivelser og forklaringer til forståelse af ovennævnte tegninger og skitser samt af, hvordan produktet fungererd) en liste over de standarder, der er nævnt i artikel 5, og som helt eller delvis er anvendt, samt en beskrivelse af de løsninger, der er valgt med henblik på at opfylde de væsentlige krav i de tilfælde, hvor de i artikel 5 nævnte standarder ikke er anvendte) resultater af konstruktionsberegninger og undersøgelser osv.f) prøvningsrapporter eller beregninger af stabilitet i overensstemmelse med punkt 3.2 i de væsentlige krav og af flydeevne i overensstemmelse med punkt 3.3 i de væsentlige krav (bilag I, del A)g) prøvningsrapporter vedrørende udstødningsemission, som viser, at der er overensstemmelse med punkt 2 i de væsentlige krav (bilag I, del B)h) prøvningsrapporter vedrørende støjemission eller referencefartøjsdata, som viser, at der er overensstemmelse med punkt 1 i de væsentlige krav (bilag I, del C)."14) Bilag XIV, punkt 1, erstattes af følgende punkter:"1. Organet, dets leder og det personale, der skal udføre verifikationsarbejdet, må hverken have konstrueret, fremstillet, leveret eller været beskæftiget med montage af de i artikel 1 omhandlede produkter, som de kontrollerer, eller være nogen af de nævnte personers bemyndigede repræsentant. De må hverken deltage direkte eller som repræsentant i konstruktion, fremstilling, markedsføring eller vedligeholdelse af disse komponenter eller fartøjer. Dette udelukker ikke, at der kan udveksles tekniske oplysninger mellem fabrikant og organ.1a. Et bemyndiget organ skal være uafhængigt og må ikke kontrolleres af fabrikanterne eller leverandørerne."15) Bilag XV affattes således:"BILAG XVSKRIFTLIG OVERENSSTEMMELSESERKLÆRING1. Den skriftlige erklæring om overensstemmelse med direktivets bestemmelser skal altid ledsage:a) fritidsfartøjer og vandscootere og skal indgå i instruktionsbogen (bilag I, del A, punkt 2.5)b) de i bilag II omhandlede komponenterc) motorerne og skal indgå i instruktionsbogen (bilag I, del B, punkt 4).2. Den skriftlige overensstemmelseserklæring skal indeholde følgende(1):a) navn og adresse på fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant(2)b) en beskrivelse af det i punkt 1 omhandlede produkt(3)c) henvisninger til de relevante harmoniserede standarder, der er anvendt, eller henvisninger til de specifikationer, i henhold til hvilke overensstemmelsen er erklæretd) i givet fald henvisninger til andre anvendte EF-direktivere) i givet fald henvisning til den af et bemyndiget organ udstedte EF-typeafprøvningsattestf) i givet fald navn og adresse på det bemyndigede organg) identifikation af den befuldmægtigede person, der kan underskrive på vegne af fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant.3. Hvad angår:- indenbordsmotorer og hækmotorer uden integreret udstødningssystem- motorer, der er typegodkendt i henhold til direktiv 97/68/EF, og som er i overensstemmelse med trin II i afsnit 4.2.3 i bilag I til nævnte direktiv, og- motorer, der er typegodkendt i henhold til direktiv 88/77/EØFskal overensstemmelseserklæringen ud over de i punkt 2 nævnte oplysninger indeholde en erklæring fra fabrikanten om, at motoren opfylder dette direktivs krav vedrørende udstødningsemission, når den er monteret i et fritidsfartøj i overensstemmelse med de af fabrikantens givne anvisninger, og at motoren først må tages i brug, når det fritidsfartøj, som den skal monteres i, er blevet erklæret i overensstemmelse med de pågældende bestemmelser i direktivet, såfremt dette kræves.(1) Skal udarbejdes på det/de i punkt 2.5 i bilag I, del A omhandlede sprog.(2) Firmanavn og fuldstændig adresse; den bemyndigede repræsentant skal også angive fabrikantens firmanavn og adresse.(3) I givet fald beskrivelse af det pågældende produkts mærke, type, serienummer."16) Følgende bilag tilføjes:"BILAG XVIKVALITETSSIKRING AF PRODUKTIONEN (MODUL E)1. Dette modul beskriver den procedure, hvorved en fabrikant, der opfylder betingelserne i punkt 2, garanterer og erklærer, at de pågældende produkter er i overensstemmelse med typen som beskrevet i EF-typeafprøvningsattesten og opfylder de krav i direktivet, der gælder for dem. Fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant anbringer CE-mærkningen på hvert enkelt produkt og udsteder en skriftlig overensstemmelseserklæring. CE-mærkningen skal ledsages af det identifikationssymbol, som anvendes af det bemyndigede organ, der er ansvarligt for den i punkt 4 omhandlede kontrol.2. Fabrikanten skal som endelig fabrikationskontrol og prøvning anvende et godkendt kvalitetsstyringssystem, der opfylder kravene i punkt 3, og han er underlagt den i punkt 4 omhandlede kontrol.3. Kvalitetsstyringssystem3.1. Fabrikanten indsender en ansøgning om vurdering af kvalitetsstyringssystemet for de pågældende produkter til et bemyndiget organ efter eget valg.Ansøgning skal indeholde:- alle oplysninger, der er relevante for den pågældende produktkategori- dokumentation vedrørende kvalitetsstyringssystemet- i givet fald den tekniske dokumentation for den godkendte type og en kopi af EF-typeafprøvningsattesten.3.2. Hvert enkelt produkt skal undersøges inden for rammerne af kvalitetsstyringssystemet, og der foretages passende prøvninger som fastlagt i den eller de relevante standarder, der er omhandlet i artikel 5, eller tilsvarende prøvninger gennemføres for at sikre produktets overensstemmelse med de relevante krav i direktivet. Alle de forhold, krav og bestemmelser, som fabrikanten har taget hensyn til, skal dokumenteres på en systematisk og overskuelig måde i en skriftlig redegørelse for forholdsregler, procedurer og anvisninger. Denne dokumentation vedrørende kvalitetsstyringssystemet skal sikre, at kvalitetsprogrammer, -planer, -manualer og -registre fortolkes ens.Redegørelsen skal navnlig indeholde en fyldestgørende beskrivelse af:- kvalitetsmålsætninger og organisationsstruktur samt ledelsens ansvar og beføjelser med hensyn til produktkvalitet- de undersøgelser og prøvninger, der skal udføres efter fremstillingen- metoderne til kontrol af, at kvalitetsstyringssystemet fungerer effektivt- kvalitetsregistre, herunder kontrolrapporter og prøvningsdata, kalibreringsdata og rapporter om personalets kvalifikationer osv.3.3. Det bemyndigede organ skal vurdere kvalitetsstyringssystemet for at fastslå, om det opfylder kravene i punkt 3.2.Det antager, at disse krav er opfyldt, hvis kvalitetsstyringssystemerne anvender den harmoniserede standard på området.Kontrolholdet skal mindst omfatte ét medlem, som har erfaring med at vurdere den pågældende produktteknologi. Vurderingsproceduren skal omfatte et besøg på produktionsstedet.Afgørelsen skal meddeles fabrikanten. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og den begrundede vurderingsafgørelse.3.4. Fabrikanten forpligter sig til at opfylde sine forpligtelser i henhold til kvalitetsstyringssystemet, således som det er godkendt, og til at vedligeholde det, således at det forbliver hensigtsmæssigt og effektivt.Fabrikanten eller dennes repræsentant underretter det bemyndigede organ, som har godkendt kvalitetsstyringssystemet, om enhver påtænkt ændring af dette.Det bemyndigede organ vurderer foreslåede ændringer og afgør, om det ændrede kvalitetsstyringssystem stadig vil opfylde de i punkt 3.2 omhandlede krav, eller om en fornyet vurdering er nødvendig.Det bemyndigede organ meddeler fabrikanten afgørelsen. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og den begrundede vurderingsafgørelse.4. Kontrol på det bemyndigede organs ansvar4.1. Formålet med kontrollen er at sikre, at fabrikanten fuldt ud opfylder sine forpligtelser i henhold til det godkendte kvalitetsstyringssystem.4.2. Fabrikanten skal give det bemyndigede organ adgang til at inspicere kontrol-, prøvnings- og oplagringsfaciliteterne og give det alle nødvendige oplysninger, herunder:- dokumentation vedrørende kvalitetsstyringssystemet- teknisk dokumentation- kvalitetsregistre, herunder kontrolrapporter, prøvnings- og kalibreringsdata, rapporter om personalets kvalifikation osv.4.3. Det bemyndigede organ skal regelmæssigt aflægge kontrolbesøg for at sikre sig, at fabrikanten vedligeholder og anvender kvalitetsstyringssystemet, og det udsteder en kontrolrapport til fabrikanten.4.4. Det bemyndigede organ kan derudover aflægge uanmeldte besøg hos fabrikanten. Under disse besøg kan det bemyndigede organ foretage eller lade foretage prøvninger for om nødvendigt at kontrollere, om kvalitetsstyringssystemet fungerer tilfredsstillende. Det udsteder en besøgsrapport og i givet fald en prøvningsrapport til fabrikanten.5. Fabrikanten skal i mindst ti år fra datoen for ophøret af fremstillingen af produktet kunne forelægge de nationale myndigheder:- den i punkt 3.1, andet afsnit, tredje led, omhandlede dokumentation- de i punkt 3.4, andet afsnit, omhandlede ændringer- de i punkt 3.4, sidste afsnit, og punkt 4.3 og 4.4 omhandlede afgørelser og rapporter fra det bemyndigede organ.6. Hvert bemyndiget organ meddeler de øvrige bemyndigede organer relevante oplysninger om udstedte eller tilbagekaldte godkendelser af kvalitetsstyringssystemet.BILAG XVIIVURDERING AF PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE MED HENSYN TIL UDSTØDNINGS- OG STØJEMISSION1. Til kontrol af en motorfamilies overensstemmelse udtages en stikprøve af motorer fra produktionen. Fabrikanten aftaler stikprøvestørrelsen (n) med det bemyndigede organ.2. Det aritmetiske gennemsnit X af de resultater, der opnås fra stikprøven, bestemmes for hver enkelt udstødnings- og støjemissionskomponent, der er underkastet regulering. Produktionen af en serie anses for at være i overensstemmelse med kravene ("godkendt"), hvis følgende betingelse er opfyldt:X + k. S <= LS er standardafvigelsen, hvor:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>X= det aritmetiske gennemsnit af resultaternex= de enkelte resultater af stikprøvenL= den pågældende grænseværdin= antallet af motorer i stikprøvenk= statistisk faktor, der er bestemt af n (jf. tabellen)>TABELPOSITION>For n >= 20 er>REFERENCE TIL EN GRAFIK>"Artikel 2Senest den 31. december 2006 forelægger Kommissionen en rapport om mulighederne for yderligere forbedringer af motorens egenskaber i miljømæssig henseende og undersøger bl.a. behovet for at revidere fartøjskonstruktionskategorierne. Skønnes det på baggrund af denne rapport nødvendigt, forelægger Kommissionen senest den 31. december 2007 relevante forslag for Europa-Parlamentet og Rådet. Kommissionen tager på baggrund af de indhøstede erfaringer hensyn til følgende:a) nødvendigheden af en yderligere reduktion af emissionerne af luftforurenende stoffer og støj med henblik på at opfylde miljøbeskyttelseskraveneb) de eventuelle fordele ved et system for overensstemmelsesprøvning efter ibrugtagningc) eksisterende omkostningseffektive teknikker til kontrol af emissionerd) nødvendigheden af at reducere fordampning og udslip af brændstofe) muligheden for at nå til enighed om internationale standarder for udstødnings- og støjemissionerf) mulige forenklinger af systemet med overensstemmelsesvurderingsprocedurer.Artikel 31. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at opfylde kravene i dette direktiv senest den 30. juni 2004. De underretter straks Kommissionen herom.Medlemsstaterne anvender disse love og administrative bestemmelser fra 1. januar 2005.2. Medlemsstaterne tillader markedsføring og/eller ibrugtagning af produkter, som er i overensstemmelse med de bestemmelser, der gælder på deres område på datoen for dette direktivs ikrafttræden, således:a) indtil den 31. december 2005, når der er tale om de i artikel 1, stk. 1, litra a), omhandlede produkterb) indtil den 31. december 2005, når der er tale om motorer med kompressionstænding og firetaktsmotorer med gnisttænding, ogc) indtil den 31. december 2006, når der er tale om totaktsmotorer med gnisttænding.3. De i stk. 1 nævnte love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.4. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 4Medlemsstaterne fastsætter, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af dette direktiv. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.Artikel 5Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.Artikel 6Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 16. juni 2003.På Europa-Parlamentets vegneP. CoxFormandPå Rådets vegneG. PapandreouFormand(1) EFT C 62 E af 27.2.2001, s. 139 og EFT C 51 E af 26.2.2002, s. 339.(2) EFT C 155 af 29.5.2001, s. 1.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 5.7.2001 (EFT C 65 E af 14.3.2002, s. 310), Rådets fælles holdning af 22.4.2002 (EFT C 170 E af 16.7.2002, s. 1) og Europa-Parlamentets afgørelse af 26.9.2002 (endnu ikke offentliggjort i EUT). Europa-Parlamentets afgørelse af 14.5.2003 og Rådets afgørelse af 19.5.2003.(4) EFT L 164 af 30.6.1994, s. 15.(5) EFT C 331 af 16.12.1992, s. 5.(6) EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37. Ændret ved direktiv 98/48/EF (EFT L 217 af 5.8.1998, s. 18).(7) EFT C 136 af 4.6.1985, s. 1.(8) EFT L 220 af 30.8.1993, s. 23.(9) EFT L 59 af 27.2.1998, s. 1. Ændret ved Kommissionens direktiv 2001/63/EF (EFT L 227 af 23.8.2001, s. 41).(10) EFT L 36 af 9.2.1988, s. 33. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2001/27/EF (EFT L 107 af 18.4.2001, s. 10).(11) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.(12) EFT L 301 af 28.10.1982, s. 1. Ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.(13) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/68/EF af 16. december 1997 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til montering i mobile ikke-vejgående maskiner (EFT L 59 af 27.2.1998, s. 1). Ændret ved Kommissionens direktiv 2001/63/EF (EFT L 227 af 23.8.2001, s. 41).(14) Rådets direktiv 88/77/EØF af 3. december 1987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof (EFT L 36 af 9.2.1988, s. 33). Ændret ved Kommissionens direktiv 2001/27/EF (EFT L 107 af 18.4.2001, s. 10).(15) EN ISO 14509.(16) EN ISO 8178-1:1996.(17) EN ISO 14509.


Avis juridique important

|

32004L0045

Kommissionens direktiv 2004/45/EF af 16. april 2004 om ændring af direktiv 96/77/EF om specifikke renhedskriterier for andre tilsætningsstoffer til levnedsmidler end farvestoffer og sødestoffer (EØS-relevant tekst)

EU-Tidende nr. L 113 af 20/04/2004 s. 0019 - 0023

Kommissionens direktiv 2004/45/EFaf 16. april 2004om ændring af direktiv 96/77/EF om specifikke renhedskriterier for andre tilsætningsstoffer til levnedsmidler end farvestoffer og sødestoffer(EØS-relevant tekst)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 89/107/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilsætningsstoffer, som må anvendes i levnedsmidler(1), særlig artikel 3, stk. 3, litra a),efter høring af Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler, ogud fra følgende betragtninger:(1) Kommissionens direktiv 96/77/EF af 2. december 1996 om specifikke renhedskriterier for andre tilsætningsstoffer til levnedsmidler end farvestoffer og sødestoffer(2) fastsætter renhedskriterier for tilsætningsstoffer som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/2/EF af 20. februar 1995 om andre tilsætningsstoffer til levnedsmidler end farvestoffer(3).(2) Den videnskabelige Komité for Levnedsmidler konkluderede i sin udtalelse af 5. marts 2003, at forekomsten af carrageenan med lav molekylvægt bør være så lille som muligt. De relevante kriterier for de eksisterende renhedskriterier for E 407 carrageenan og E 407 a (forarbejdet eucheuma-tang) fastsat i direktiv 96/77/EF bør derfor tilpasses.(3) Det er nødvendigt at vedtage specifikationer for de nye tilsætningsstoffer, der er blevet tilladt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/114/EF af 22. december 2003 om ændring af direktiv 95/2/EF om andre tilsætningsstoffer til levnedsmidler end farvestoffer og sødestoffer: E 907 hydrogeneret poly-1-decen, E 1517 glyceryldiacetat og E 1519 benzylalkohol.(4) Der skal tages hensyn til specifikationerne og analysemetoderne for tilsætningsstoffer, således som de er fastsat i Codex Alimentarius af den fælles FAO/WHO-ekspertgruppe for tilsætningsstoffer til levnedsmidler (Joint FAO/WHO Expert Committee on Food Additives - JECFA).(5) Direktiv 96/77/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.(6) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Bilaget til direktiv 96/77/EF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.Artikel 21. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv sendt den 1. april 2005. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 3Produkter, som er bragt på markedet eller mærket inden den 1. april 2005, og som ikke opfylder direktivets krav, kan afsættes, indtil lagrene er opbrugte.Artikel 4Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.Artikel 5Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 16. april 2004.På Kommissionens vegneDavid ByrneMedlem af Kommissionen(1) EFT L 40 af 11.2.1989, s. 27. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).(2) EFT L 339 af 30.12.1996, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2003/95/EF (EUT L 283 af 31.10.2003, s. 71).(3) EFT L 61 af 18.3.1995, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2003/114/EF (EFT L 24 af 29.1.2003. s. 58).BILAGBilaget til direktiv 96/77/EF ændres således:1) Teksten vedrørende E 407 carrageenan og E 407 a forarbejdet eucheuma-tang affattes således:"E 407 CARRAGEENAN>TABELPOSITION>E 407 a FORARBEJDET EUCHEUMA-TANG>TABELPOSITION>"2) Følgende tekst vedrørende E 907 hydrogeneret poly-1-decen indsættes efter E 905 mikrokrystallinsk voks:"E 907 HYDROGENERET POLY-1-DECEN>TABELPOSITION>"3) Følgende tekst vedrørende E 1517 glyceryldiacetat og E 1519 benzylalkohol indsættes:"E 1517 GLYCERYLDIACETAT>TABELPOSITION>E 1519 BENZYLALKOHOL>TABELPOSITION>"


Avis juridique important

|

31987L0137

Kommissionens niende direktiv 87/137/EØF af 2. februar 1987 om tilpasning til den tekniske udvikling af bilag II, III, IV, V og VI til Rådets direktiv 76/768/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler

EF-Tidende nr. L 056 af 26/02/1987 s. 0020 - 0021 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0135  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0135

*****  KOMMISSIONENS  NIENDE DIREKTIV  af 2. februar 1987  om tilpasning til den tekniske udvikling af bilag II, III, IV, V og VI til Raadets direktiv 76/768/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler  (87/137/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 76/768/EOEF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler (1), senest aendret ved direktiv 86/199/EOEF (2), saerlig artikel 8, stk. 2, og  ud fra foelgende betragtninger:  Paa grundlag af de foreliggende oplysninger kan visse midlertidigt tilladte farvestoffer, stoffer og konserveringsmidler tillades endeligt, medens andre boer forbydes endeligt eller fortsat tillades i en begraenset periode;  af sundhedsmaessige grunde boer anvendelsen af minoxidil og salte og derivater heraf forbydes i kosmetiske midler;  saa laenge der ikke foreligger faellesskabsbestemmelser om visse afgiftsspoergsmaal, er det hensigtsmaessigt ikke laengere at fastsaette en frist for tilladelse til at anvende methylalkohol som middel til denaturering af ethylalkohol og isopropylalkohol;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget vedroerende tilpasning til den tekniske udvikling af direktiver, der tager sigte paa at fjerne de tekniske handelshindringer paa omraadet for kosmetiske Midler -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I direktiv 76/768/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. I bilag II tilfoejes:  »370. N-(Trichlormethylthio)-4-cyklohexen-1,2-dicarboximid (Captan)  371. (2,2)-dihydroxy-3,3,5,5,6,6-hexachlordiphenylmethan (Hexachlorophen);  372. 6-(1-piperidinyl)-2,4-pyrimidindiamin-3-oxid (Minoxidil) samt salte og derivater heraf«.  2. I bilag III, del 1, foretages foelgende aendringer:  1.2.3.4.5.6 //  //  //  //  //  //  // »a   // b  // c  // d  // e  // f  //  //  //  //  //  //  // 11   // Dichlorophen *  //   // 0,5 %  //  // Indeholder dichlorophen   //    //   //  //   //   //   // 52   // Methylalkohol  // Denatureringsmiddel til ethylalkohol og isopropylalkohol  // 5 % beregnet som procentsats af ethyl- og isopropyl-alkohol«   //   //   //    //   //   //   //   //  3. I bilag III, del 2, indsaettes farveindeksnumrene 77 288 og 77 289 med  - farve: groen,  - anvendelsesomraade: 1,  - andre begraensninger og krav: fri for chromation.  4. I bilag IV, del 1, foretages foelgende aendringer:  - stof nr. 1, methylalkohol, udgaar,  - for stof nr. 4, pyrithiondisulfid + magnesiumsulfat, udgaar teksten i kolonne e, og datoen i kolonne g aendres til 31. 12. 1987,  - for stof nr. 5, 3-phenoxypropanol, aendres datoen i kolonne g til 31. 12. 1987.  5. I bilag IV, del 2, udfaar farveindeksnumrene 77 288 og 77 289.  6. I bilag V udgaar stof nr. 2, hexachlorophen.  7. I bilag VI, del 1  - udgaar stof nr. 6, hexachlorophen,  - tilfoejes:  1.2.3.4.5 //  //  //  //  //  // »a   // b  // c   // d  // e   //    //   //   //   //   // 40  // 2-benzyl-4-chlorophenol (chlorophen)   // 0,2 %«   //   //  //    //   //   //   //  8. I bilag VI, del 2  - udgaar stof nr. 9, 12 og 13,  - aendres datoen i kolonne f til 31. 12. 1987 for stof nr. 14, phenoxypropanol,  - for stof nr. 15, diisobutylphenoxyethoxy-ethyl-dimethylbenzylammoniumchlorid (+), tilfoejes i kolonne b faellesnavnet (benzethoniumchlorid), og datoen i kolonne f aendres til 31. 12. 1988,  - for stof nr. 16, alkyl (C8-C18) dimethylbenzyl-ammoniumchlorid, dets bromider og saccharinater (+) tilfoejes i kolonne b faellesnavnet (benzalkoniumchlorid, -bromid, -saccharinat), og datoen i kolonne f aendres til 31. 12. 1987.  Artikel 2  1. Med forbehold af de i artikel 1, nr. 4 og 8, naevnte tilladelsesdatoer traeffer medlemsstaterne de foranstaltninger, der er noedvendige for, at hverken fabrikanter eller importoerer, der er etableret inden for Faellesskabet, fra den 1. januar 1989 markedsfoerer midler, som ikke opfylder bestemmelserne i dette direktiv.  2. Medlemsstaterne traeffer de foranstaltninger, der er noedvendige for, at de i stk. 1 naevnte midler ikke kan saelges eller overdrages til forbrugerne efter den 31. december 1990.  Artikel 3  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for senest den 31. december 1987 at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 2. februar 1987.  Paa Kommissionens vegne  Grigoris VARFIS  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 262 af 27. 9. 1976, s. 169.  (2) EFT nr. L 149 af 3. 6. 1986, s. 38.


Avis juridique important

|

31996L0002

Kommissionens direktiv 96/2/EF af 16. januar 1996 om ændring af direktiv 90/388/EØF for så vidt angår mobil- og personkommunikation

EF-Tidende nr. L 020 af 26/01/1996 s. 0059 - 0066

KOMMISSIONENS DIREKTIV 96/2/EF af 16. januar 1996 om ændring af direktiv 90/388/EØF for så vidt angår mobil- og personkommunikation KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 90, stk. 3, ogud fra følgende betragtninger:(1) I sin meddelelse om høringen vedrørende grønbogen om mobil- og personkommunikation af 23. november 1994 fastslog Kommissionen, hvilke initiativer der kræves for at etablere de fremtidige reguleringsmæssige rammer, der er nødvendige for at udnytte dette kommunikationsmiddels muligheder. Den fremhævede, at det er nødvendigt snarest muligt at afskaffe alle resterende eksklusive og særlige rettigheder inden for sektoren gennem fuld anvendelse af Fællesskabets konkurrenceregler og, om nødvendigt, ændring af Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for teletjenester (1), senest ændret ved direktiv 95/51/EF (2). Meddelelsen gav endvidere udtryk for det synspunkt, at de begrænsninger i det frie valg af de basale faciliteter, der benyttes af mobilnetoperatørerne til at drive og udbygge deres net, der gælder for de aktiviteter, deres licenser eller godkendelser giver tilladelse til, burde fjernes. Dette skridt blev betragtet som afgørende for at komme de eksisterende fordrejninger i den frie konkurrence til livs og ikke mindst for at give disse operatører mulighed for at opnå kontrol med deres omkostningsgrundlag;(2) Rådets resolution af 29. juni 1995 om videreudvikling af mobil- og personkommunikation i Den Europæiske Union (3) udtrykte generel støtte til de foranstaltninger, der fastsættes i Kommissionens meddelelse af 23. november 1994 om høringen vedrørende grønbogen om mobil- og personkommunikation, og anså det for et vigtigt mål at afskaffe de eksklusive og særlige rettigheder på dette område;(3) Europa-Parlamentet godkendte i sin beslutning af 14. december 1995 om udkast til Kommissionens direktiv om ændring af direktiv 90/388/EØF for så vidt angår mobil- og personkommunikation (4) dette direktiv både i dets princip og dets målsætninger;(4) adskillige medlemsstater har allerede indført konkurrence om visse mobilkommunikationstjenester og har indført licensordninger for de pågældende tjenester. Alligevel begrænses antallet af tildelte licenser i nogle medlemsstater fortsat på skønsmæssigt grundlag eller, når der er tale om operatører, der konkurrerer med teleselskaberne, på betingelse af tekniske restriktioner som f.eks. forbud mod at benytte en anden infrastruktur end den, teleselskabet stiller til rådighed. Mange medlemsstater har f.eks. stadig ikke tildelt licenser til DCS 1800-mobiltelefoni.Derudover har nogle medlemsstater opretholdt den eneret til levering af bestemte mobil- og personkommunikationstjenester, der er tildelt det nationale teleselskab;(5) direktiv 90/388/EØF indeholder bestemmelser om afskaffelse af de af medlemsstaterne tildelte særlige eller eksklusive rettigheder til levering af teletjenester. Mobilkommunikationstjenester er dog endnu ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde;(6) såfremt en medlemsstat begrænser antallet af virksomheder, der kan opnå godkendelse til at levere mobil- og personkommunikationstjenester ved hjælp af særlige eller endog eksklusive rettigheder, udgør disse rettigheder restriktioner, der kan være uforenelige med traktatens artikel 90 sammenholdt med artikel 59, hvis begrænsningen ikke er begrundet i henhold til bestemte bestemmelser i traktaten eller i væsentlige krav, fordi rettighederne forhindrer andre virksomheder i at levere de pågældende tjenester til og fra andre medlemsstater. I forbindelse med mobil- og personkommunikationsnet og -tjenester omfatter de gyldige væsentlige krav, at frekvensspektret anvendes effektivt, og at generende interferens mellem radiobaserede telekommunikationssystemer og andre rumbaserede eller jordbaserede tekniske systemer undgås. Såfremt derfor det udstyr, der benyttes til at levere tjenesterne, tillige opfylder disse væsentlige krav, er de eksisterende særlige rettigheder og i endnu højere grad de eksisterende eksklusive rettigheder til levering af mobilkommunikationstjenester ikke begrundede og bør derfor behandles på samme måde som de øvrige teletjenester, der i forvejen er omfattet af direktiv 90/388/EØF. Direktivets anvendelsesområde bør derfor udvides til at omfatte mobil- og personkommunikationstjenester;(7) ved indførelsen af konkurrence om mobil- og personkommunikation bør medlemsstaterne give forrang til Europa-dækkende standarder på området, f.eks. GSM, DCS 1800, DECT og ERMES, så det bliver muligt at udbygge og levere mobil- og personkommunikationstjenester på tværs af grænserne;(8) nogle medlemsstater har på nuværende tidspunkt tildelt licenser til digitale mobile radiobaserede tjenester, der benytter frekvenserne i 1700-1900 MHz-båndet i henhold til DCS 1800-standarden. Kommissionens meddelelse om høringen vedrørende grønbogen om mobil- og personkommunikation af 23. november 1994 fastslog, at DCS 1800 skal betragtes som en del af GSM-systemet. De øvrige medlemsstater har ikke givet tilladelse til disse tjenester, selv hvor der findes ledige frekvenser inden for de pågældende frekvenser, hvorved de forhindrer disse tjenester i at blive udbudt på tværs af grænserne. Dette er også uforeneligt med artikel 90 sammenholdt med artikel 59. For at råde bod på denne situation bør de medlemsstater, der endnu ikke har indført en procedure for tildeling af sådanne licenser, gøre dette inden for et rimeligt tidsrum. I denne forbindelse bør der tages behørigt hensyn til behovet for at fremme nytilkomne operatørers investeringer på disse områder. Medlemsstaterne bør kunne undlade at give licens til eksisterende operatører, f.eks. operatører af GSM-systemer, der allerede opererer på deres område, hvis det kan påvises, at dette ville fjerne en effektiv konkurrence ved navnlig at styrke en dominerende stilling. Specielt gælder det, at i tilfælde, hvor en medlemsstat tildeler eller allerede har tildelt DCS 1800-licenser, må der kun tildeles nye eller supplerende licenser til eksisterende GSM-eller DCS 1800-operatører, hvis dette sker på vilkår, der sikrer en effektiv konkurrence;(9) digital europæisk trådløs telekommunikation (DECT) et også et vigtigt element i udviklingen af personkommunikation. DECT udgør et alternativ til den nuværende abonnentkredsløbsadgang til det offentlige koblede telefonnet. Den 3. juni 1991 udpegede Rådet ved direktiv 91/287/EØF (5) de frekvensbånd, der skulle benyttes i forbindelse med den samordnede indførelse af digital europæisk trådløs telekommunikation i Fællesskabet inden den 31. december 1991. Nogle medlemsstater hindrer imidlertid, at de pågældende frekvenser benyttes til sådanne tjenester ved ikke at tildele licenser til selskaber, der ønsker at starte med at udbyde DECT-tjenester. I de tilfælde, hvor teleselskaberne har eneret til at etablere det offentlige koblede telefonnet, har denne nægtelse til følge at styrke deres dominerende stilling og også at forsinke fremkomsten af personkommunikationstjenester og derved begrænse den tekniske udvikling til skade for forbrugerne i modstrid med traktatens artikel 90 sammenholdt med artikel 86, litra b). For at råde bod på denne situation bør de medlemsstater, der endnu ikke har indført en procedure for tildeling af sådanne licenser, gøre dette inden for et rimeligt tidsrum;(10) selv i tilfælde af, at en medlemsstat har tildelt licenser til konkurrerende mobilnet-operatører, har den i nogle tilfælde efter eget valg tildelt én af dem særlige retlige fordele, som de øvrige ikke har fået tildelt. I denne situation kan disse fordele blive opvejet af særlige forpligtelser og forhindrer ikke nødvendigvis sidstnævnte operatører i at opnå adgang til eller konkurrere på markedet. Om disse fordele er forenelige med traktaten skal derfor vurderes i hvert enkelt tilfælde for sig under hensyntagen til, hvilken virkning de har på andre virksomheders reelle frihed til på effektiv vis at levere de samme teletjenester, og om de er begrundede set i forhold til den pågældende aktivitet;(11) de nugældende eksklusive rettigheder inden for mobilkommunikation er generelt blevet tildelt virksomheder, der i forvejen har en dominerende stilling i kraft af deres etablering af de jordbaserede net, eller et af deres datterselskaber. I denne situation har sådanne rettigheder den virkning, at de udvider og dermed styrker disse virksomheders dominerende stilling, hvilket ifølge Domstolens retspraksis udgør et misbrug af dominerende stilling i strid med traktatens artikel 86. Som følge heraf er eksklusive rettigheder inden for mobil- og personkommunikation uforenelige med traktatens artikel 90 sammenholdt med artikel 86. Sådanne eksklusive rettigheder skal derfor afskaffes;(12) i betragtning af at det med hensyn til de nye mobilkommunikationstjenester er vanskeligt at sikre sig, at teleselskaberne i de medlemsstater, hvis net er mindre udbygget, og som kan komme i betragtning til en overgangsperiode med henblik på afskaffelse af de eksklusive rettigheder til etablering og benyttelse af den infrastruktur, der er nødvendig for at udbyde en given mobilkommunikationstjeneste, ikke udnytter deres position til at udvide de eksklusive rettigheder til at omfatte markedet for den relevante mobilkommunikationstjeneste, bør disse medlemsstater endvidere for at forhindre traktatstridig misbrug af en dominerende stilling afholde sig fra at tildele teleselskaber eller et hvilket som helst tilknyttet selskab, der står i denne situation, licens til den pågældende mobilkommunikationstjeneste. Såfremt teleselskaberne ikke eller ikke længere har eksklusive rettigheder til etablering og tilrådighedsstillelse af den offentlige netinfrastruktur, bør de dog ikke på forhånd være udelukket fra at komme i betragtning til licenstildeling;(13) eksklusive rettigheder begrænser ikke blot markedsadgangen, men har også den virkning, at de begrænser eller til skade for brugerne hindrer brugen af mobil- og personkommunikation, som ellers kunne være udbudt, og derved bremser den tekniske udvikling på området. Teleselskaberne har navnlig opretholdt høje takster for mobilkommunikation sammenlignet med taletelefoni via det faste net, hvilket hindrer konkurrencen til skade for deres hovedindtægtskilde.Når en virksomhed skal træffe investeringsbeslutninger inden for områder, hvor den besidder eksklusive rettigheder, står en sådan virksomhed i en situation, hvor den kan beslutte at give prioritet til fastnetteknologier, hvorimod nytilkomne vil kunne tænkes at anvende mobil- og personkommunikationsteknologi til endog at konkurrere med de faste tjenester, navnlig om abonnentkredsløbet. Eksklusive rettigheder udgør derfor en bremse på udviklingen af mobil- og personkommunikation, hvilket er uforeneligt med traktatens artikel 90 sammenholdt med artikel 86;(14) for at skabe de rette betingelser for levering af mobil- og personkommunikationstjenester kan medlemsstaterne indføre licens- og anmeldelsesprocedurer, så det sikres, at de gældende væsentlige krav og specifikationer af hensyn til varetagelsen af en offentlig servicefunktion i form af handelsbestemmelser under hensyntagen til proportionalitetsprincippet overholdes. Specifikationerne af hensyn til varetagelsen af en offentlig servicefunktion i form af handelsbestemmelser vedrører vilkårene for tjenestens permanente tilgængelighed, disponibilitet og kvalitet. Blandt disse vilkår kan nævnes forpligtelsen til at give tjenesteleverandører transmissionstid på betingelser, der er mindst lige så favorable som dem, der gælder for tjenesteleverandører, der ejes af eller har ejerskabsmæssig tilknytning til en mobilnetoperatør. Dette berører ikke harmoniseringen af rammebestemmelserne for tildeling af licens i EF.Antallet af licenser må kun begrænses, hvis der er mangel på frekvenser. Derimod er der ingen grund til at benytte licenstildeling, hvis en anmeldelsesprocedure er tilstrækkelig til at opfylde den relevante målsætning.Hvad angår videresalg af transmissionstid og anden ren levering af tjenester fra uafhængige tjenesteleverandører eller direkte fra mobilnetopoperatører via allerede godkendte mobilkommunikationssystemer, berettiger ingen af de gældende væsentlige krav til, at der indføres eller opretholdes licensprocedurer, idet sådanne tjenester ikke består i levering af teletjenester eller drift af et mobilkommunikationsnet, men i detailhandel med godkendte tjenester, hvis levering efter al sandsynlighed er underlagt betingelser, der sikrer overholdelse af de væsentlige krav eller specifikationerne af hensyn til varetagelsen af en offentlig servicefunktion i form af handelsbestemmelser.Ud over at falde ind under de nationale bestemmelser om god markedsføringsskik vedrørende al tilsvarende detailhandel kan sådanne leverandører eller operatører blot være underlagt krav om at anmelde deres virksomhed til den nationale tilsynsmyndighed i de medlemsstater, hvor de ønsker at drive virksomhed. Mobilnetoperatører kan dog nægte tjenesteleverandører at forhandle deres tjenester, navnlig hvis tjenesteleverandørerne ikke følger en adfærdskodeks for tjenesteleverandører i overensstemmelse med traktatens konkurrenceregler, hvis en sådan kodeks findes;(15) i forbindelse med mobil- og personkommunikationssystemer er radiofrekvenser en afgørende flaskehalsressource. Hvis medlemsstaterne tildeler radiofrekvenser til mobil- og personkommunikationssystemer efter andre kriterier end objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier, udgør dette en restriktion, der er uforenelig med traktatens artikel 90 sammenholdt med artikel 59, såfremt operatører fra andre medlemsstater stilles ufordelagtigt i disse tildelingsprocedurer. Udviklingen af en effektiv konkurrence inden for telekommunikationssektoren kan være en objektiv begrundelse for at nægte at tildele frekvenser til operatører, der i forvejen har en dominerende stilling på et givet geografisk marked.Medlemsstaterne bør sikre, at proceduren for tildeling af radiofrekvenser bygger på objektive kriterier og ikke er diskriminerende. Hvad angår den fremtidige udpegning af frekvenser til bestemte kommunikationstjenester, bør medlemsstaterne derfor offentliggøre, hvilke frekvensplaner de opererer med, og hvilke procedurer der skal følges af operatørerne for at få tildelt frekvenser inden for de udpegede frekvensbånd. Den nuværende frekvenstildeling bør revideres af medlemsstaterne med jævne mellemrum. I tilfælde, hvor antallet af licenser er begrænset på grund af et utilstrækkeligt frekvensspektrum, skal medlemsstaterne desuden holde øje med, om teknologiske fremskridt giver mulighed for at stille frekvensspektrum til rådighed for supplerende licenser. Eventuelle frekvensafgifter bør være proportionale og opkræves på basis af det antal kanaler, der reelt tildeles;(16) de fleste medlemsstater pålægger på nuværende tidspunkt mobilnetoperatørerne at benytte teleselskabernes kapacitet inden for lejede kredsløb til såvel interne netforbindelser som dirigering af langdistanceopkald. Eftersom afgifterne for leje af lejede kredsløb udgør en betydelig andel af mobilnetoperatørers omkostningsgrundlag, giver dette krav det leverende teleselskab, dvs. i mange tilfælde mobilnetoperatørernes direkte konkurrent, en betragtelig indflydelse på mobilnetoperatørernes forretningsmæssige rentabilitet og omkostningsstruktur. Derudover lægger restriktionerne på muligheden for at tilvejebringe egen infrastruktur og på brugen af tredjeparts infrastruktur en bremse på udbygningen af mobilnettjenester, især fordi en effektiv fælleseuropæisk roaming til GSM forudsætter, at der i udstrakt grad kan disponeres over adresserede signalsystemer, en teknologi, som endnu ikke udbydes universelt af alle teleselskaber i EF.Sådanne restriktioner på tilrådighedsstillelsen og brugen af infrastrukturerne lægger begrænsninger på leveringen af mobil- og personkommunikationssystemer af operatører fra andre medlemsstater og er derfor uforenelige med traktatens artikel 90 sammenholdt med artikel 59. I det omfang et konkurrencebaseret udbud af mobiltaletelefonitjenester hindres, fordi teleselskabet ikke er i stand til at opfylde mobilnetoperatørens behov for infrastruktur eller kun er villig til at gøre dette på basis af takster, der ikke har relation til omkostningerne i forbindelse med den pågældende kapacitet inden for lejede kredsløb, favoriserer sådanne restriktioner uvægerligt teleselskabets udbud af telefonitjenester via det faste net, som de fleste medlemsstater fortsat fastholder at udbyde på basis af en eneret. Denne begrænsning af tilrådighedsstillelsen og brugen af infrastrukturen udgør derfor en overtrædelse af artikel 90 sammenholdt med traktatens artikel 86. Medlemsstaterne skal derfor fjerne disse restriktioner og efter anmodning give de relevante mobilnetoperatører adgang på ikke-diskriminerende basis til de nødvendige knappe ressourcer med henblik på etablering af egen infrastruktur, herunder radiofrekvenser;(17) som forholdene er nu, er direkte sammenkobling af mobilkommunikationssystemer samt af mobilkommunikationssystemer og de faste telenet inden for én medlemsstat eller af systemer, der er beliggende i forskellige medlemsstater, begrænset i mobilkommunikationslicenserne i mange medlemsstater, uden at dette er teknisk begrundet. Desuden findes der begrænsninger i mulighederne for sammenkobling via andre net end de offentlige telenet. I de pågældende medlemsstater skal mobilnetoperatørerne derfor foretage sammenkobling med andre mobilnetoperatører via teleselskabets faste net. Et sådant krav medfører ekstraomkostninger og hindrer derved i særlig grad udbygningen af grænseoverskridende levering af mobilkommunikationstjenester i EF og udgør derfor en overtrædelse af traktatens artikel 90 sammenholdt med artikel 59.Da taletelefoni og den faste offentlige netinfrastruktur i de fleste medlemsstater fortsat stilles til rådighed på eneretsbasis, kan eventuel misbrug af det relevante teleselskabs dominerende stilling kun forhindres, hvis medlemsstaterne sikrer, at der er mulighed for at tilkoble offentlige mobilkommunikationssystemer til disse teleselskabers offentlige telenet ved definerede grænseflader, og at tilkoblingsbetingelserne bygger på objektive kriterier baseret på udgiften i forbindelse med at etablere tilkoblingen, er gennemsigtige, ikke-diskriminerende og offentliggjort på forhånd samt åbner mulighed for den nødvendige takstfleksibilitet, herunder særlige takster for perioder, der ligger uden for spidsbelastningsperioder. Gennemsigtighed er særlig påkrævet i omkostningsberegningssystemet hos operatører, der både driver faste net og mobilkommunikationsnet. Særlige og eksklusive rettigheder til etablering af grænseoverskridende infrastruktur til taletelefoni berøres ikke af dette direktiv.For at kunne sikre at dette direktiv finder fuld anvendelse på sammenkobling, skal der efter anmodning gives oplysning til Kommissionen om sammenkoblingsaftalerne.Indførelsen af nationale licens- og sammenkoblingsprocedurer må ikke hindre, at sammenkoblingsprocedurerne harmoniseres på fællesskabsplan ved direktiver udstedt af Europa-Parlamentet og Rådet, navnlig inden for rammerne af direktiver om tilrådighedsstillelse af åbne net (ONP);(18) i henhold til traktatens artikel 90, stk. 2, kan traktatens bestemmelser, bl.a. artikel 86, fraviges i tilfælde, hvor anvendelsen af sidstnævnte artikel retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de særlige opgaver, som er betroet teleselskaberne. I overensstemmelse hermed kan eksklusive rettigheder i forbindelse med taletelefoni ifølge direktiv 90/388/EØF opretholdes i en overgangsperiode.Taletelefonitjeneste defineres i artikel 1 i direktiv 90/388/EØF som kommerciel udnyttelse i almenhedens interesse af tidstro fremføring af tale samt opkobling heraf gennem det offentlige koblede net, hvorved brugeren har mulighed for at kommunikere med et andet termineringspunkt ved hjælp af udstyr tilkoblet et nettermineringspunkt. Direkte fremføring og opkobling af tale via mobil- og personkommunikationsnet sker ikke mellem to offentlige koblede termineringspunkter og kan derfor ikke betragtes som taletelefoni efter direktiv 90/388/EØF.Efter traktatens artikel 90, stk. 2, er specifikationer af hensyn til varetagelsen af en offentlig servicefunktion i form af handelsbestemmelser, der gælder for alle godkendte mobilteletjenester, der leveres til offentligheden, dog begrundede for at sikre, at målsætninger af almindelig økonomisk interesse opfyldes, f.eks. for at sikre en bestemt geografisk dækning eller gennemføre en fællesskabsstandard;(19) i sin vurdering af de gældende restriktioner på mobilnetoperatører med hensyn til etablering og brug af egen infrastruktur og/eller brug af tredjeparts infrastrukturer vil Kommissionen desuden overveje, om der er behov for at indrømme en længere overgangsperiode til medlemsstater med mindre udbyggede net, således som der slås til lyd for i Rådets resolution af 22. juli 1993 om forholdene inden for telekommunikationssektoren og behovet for udvikling på telekommunikationsområdet (6) og i Rådets resolution af 22. december 1994 om principper og tidsplan for liberalisering af teleinfrastrukturerne (7). Selv om det ikke er omfattet af disse resolutioner, bør der være mulighed for at anmode om en længere overgangsperiode med henblik på direkte sammenkobling af mobilnet. De medlemsstater, der kan anmode om at komme i betragtning til denne undtagelse, er Spanien, Irland, Grækenland og Portugal. Det er dog kun nogle af disse medlemsstater, der ikke tillader GSM-mobilnetoperatører at benytte egen infrastruktur og/eller tredjeparts infrastrukturer. Der skal indføres en særlig procedure, der giver mulighed for at vurdere, om der eventuelt som fastsat i ovennævnte resolutioner er grund til at bibeholde denne ordning for levering af mobil- og personkommunikationstjenester i en overgangsperiode;(20) dette direktiv er ikke til hinder for, at der iværksættes foranstaltninger i overensstemmelse med fællesskabsretten og de gældende internationale forpligtelser til sikring af, at statsborgere fra medlemsstaterne får tilsvarende behandling i tredjelande -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 I direktiv 90/388/EØF foretages følgende ændringer:1) Artikel 1, stk. 1, ændres således:a) Følgende led indsættes efter niende led:»- »mobil- og personkommunikationstjenester«: andre tjenester end satellittjenester, hvis ydelse helt eller delvis består i etablering af radiokommunikation til en mobil bruger ved hel eller delvis brug af mobil- og personkommunikationssystemer- »mobil- og personkommunikationssystemer« systemer, der består i etablering og drift af en mobilnetinfrastruktur, uanset om denne er tilkoblet nettermineringspunkter i det offentlige net eller ej, til støtte for transmission og levering af radiokommunikationstjenester til mobile brugere«.b) Trettende led affattes således:»- »væsentlige krav«: ikke-økonomiske hensyn til den offentlige interesse, der kan foranledige en medlemsstat til at indføre betingelser for oprettelsen og/eller driften af telenet eller tilrådighedsstillelsen af teletjenester. Nettets driftssikkerhed og integritet samt i begrundede tilfælde driftskompatibilitet mellem tjenester databeskyttelse, miljøbeskyttelse, målsætninger for den fysiske planlægning samt effektiv brug af frekvensspektret og forhindring af generende interferens mellem radiobaserede telekommunikationssystemer og andre rum- eller jordbaserede tekniske systemer udgør sådanne hensyn.Databeskyttelse kan omfatte beskyttelse af personoplysninger, iagttagelse af fortrolighed med oplysninger, der videregives eller oplagres, samt beskyttelse af privatlivets fred.«2) Artikel 1, stk. 2, affattes således:»2. Dette direktiv finder ikke anvendelse på telextjenesten.«3) Efter artikel 3 indsættes som artikel 3a til 3d:»Artikel 3aUd over de krav, der er fastsat i artikel 2, andet afsnit, skal medlemsstaterne ved fastsættelsen af betingelser for tildeling af licenser eller generelle godkendelser til mobil- og personkommunikationssystemer sikre følgende:i) licensbetingelserne må ikke indeholde andre vilkår end vilkår, der er begrundet i hensynet til overholdelsen af de væsentlige krav og, når der er tale om systemer bestemt til brug i den brede offentlighed, til varetagelsen af en offentlig servicefunktion i form af handelsbestemmelser, jf. artikel 3.ii) licensbetingelserne for mobilnetoperatører skal sikre en gennemsigtig og ikke-diskriminerende adfærd mellem fastnetoperatører og mobilnetoperatører, der i fællesskab ejer mobil- og personkommunikationssystemeriii) licensbetingelserne må ikke omfatte nogen ugrundede tekniske restriktioner. Medlemsstaterne må navnlig ikke forhindre, at licenser kombineres, eller at udbuddet af forskellige teknologier, der gør brug af særskilte frekvenser, begrænses, hvis der er tale om multistandardudstyr.For så vidt som der findes disponible frekvenser, skal medlemsstaterne tildele licenser efter åbne, ikke-diskiminerende og gennemsigtige procedurer.Medlemsstaterne må kun begrænse antallet af licenser til mobil- og personkommunikationssystemer ud fra hensynet til væsentlige krav og kun, når dette har relation til mangelen på disponibelt frekvensspektrum, og hvor dette er begrundet ud fra proportionalitetsprincippet.Licensprocedurerne kan dog tage hensyn til varetagelsen af en offentlig servicefunktion i form af handelsbestemmelser, jf. artikel 3, såfremt den mindst konkurrencebegrænsende løsning vælges. De relevante betingelser i form af handelsbestemmelser kan være vedlagt udstedte licenser.Medlemsstater, som har fået indrømmet en længere gennemførelsesperiode med henblik på at afskaffe restriktionerne med hensyn til infrastrukturen, jf. artikel 3c, må ikke i løbet af denne periode udstede yderligere mobil- eller personkommunikationslicens til teleselskaber eller et hvilket som helst tilknyttet selskab. Hvis teleselskaberne i disse medlemsstater ikke eller ikke længere besidder eksklusive eller særlige rettigheder, jf. artikel 2, første afsnit, litra b) og c), til etablering og tilrådighedsstillelse af den offentlige netinfrastruktur, er de ikke på forhånd udelukket fra licensprocedurerne.Artikel 3bUdpegningen af radiofrekvenser til bestemte kommunikationstjenester skal være baseret på objektive kriterier. Procedurerne herfor skal være gennemsigtige og offentliggøres på passende vis.Medlemsstaterne skal hvert år offentliggøre og efter anmodning udlevere en oversigt over allokeringen af frekvenser til mobil- og personkommunikationstjenester, jf. oversigten i bilaget, der skal omfatte planer for fremtidige udvidelser af denne frekvensallokering.Frekvensudpegningen skal revideres af medlemsstaterne med jævne mellemrum.Artikel 3cMedlemsstaterne skal sikre, at alle restriktioner på operatører af mobil- og personkommunikationssystemer med hensyn til etablering af egen infrastruktur, brug af tredjeparts infrastrukturer og fælles brug af infrastruktur, andre faciliteter og lokaliteter med undtagelse af begrænsninger i brugen af sådanne infrastrukturer til de aktiviteter, deres licens eller godkendelse dækker, ophæves.Artikel 3dUden at det berører den fremtidige harmonisering af de nationale sammenkoblingsregler inden for rammerne af ONP, skal medlemsstaterne sikre, at der er mulighed for direkte sammenkobling mellem mobilkommunikationssystemer samt mellem mobilkommunikationssystemer og de faste telenet. Med henblik herpå skal restriktionerne på sammenkobling ophæves.Medlemsstaterne skal sikre, at mobilkommunikationssystemer bestemt til brug i offentligheden har ret til at blive tilkoblet det offentlige telenet. Med henblik herpå skal medlemsstaterne i licenserne til mobilkommunikationstjenester garantere adgang til det nødvendige antal tilkoblingspunkter til det offentlige telenet. Medlemsstaterne skal sikre at de tekniske grænseflader, der benyttes ved disse tilkoblingspunkter, er de mindst restriktive tilgængelige grænseflader med hensyn til de funktioner mobilkommunikationstjenesterne omfatter.Medlemsstaterne skal sikre, at betingelserne for tilkobling til teleselskabernes offentlige telenet er baseret på objektive kriterier, er gennemsigtige, ikke-diskriminerende samt er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. De skal sikre, at der i tilfælde af klage gives de nationale tilsynsmyndigheder fuld indsigt med sammenkoblingsaftalerne og at disse oplysninger tilstilles Kommissionen på dennes anmodning.«4) I første punktum af artikel 4 indsættes ordet »faste« foran »offentlige net«.Artikel 2 1. Uden at dette berører artikel 2 i direktiv 90/388/EØF og med forbehold af denne artikels stk. 4, må medlemsstaterne ikke nægte at udstede licens til drift af mobilkommunikationssystemer efter DCS 1800-standarden, senest efter vedtagelsen i European Radiocommunications Committee (ERC) af en beslutning om allokering af DCS 1800-frekvenser, og under alle omstændigheder senest den 1. januar 1998.2. Med forbehold af stk. 4 må medlemsstaterne med virkning fra direktivets ikrafttræden ikke nægte at udstede licens til tilslutning til det offentlige net/telepunktapplikationer, herunder til systemer, der opererer efter DECT-standarden.3. Medlemsstaterne må ikke begrænse kommunikationer af mobilkommunikationsteknologier/-systemer, navnlig ikke, hvor der står multistandardudstyr til disposition. Når medlemsstaterne udvider eksisterende licenser til at omfatte sådanne kombinationer, skal de sikre at en sådan udvidelse er begrundet i henhold til bestemmelserne i stk. 4.4. Medlemsstaterne skal om nødvendigt vedtage foranstaltninger til at sikre, at bestemmelserne i denne artikel gennemføres under hensyntagen til kravet om at sikre en effektiv konkurrence mellem de operatører, der konkurrerer på de relevante markeder.Artikel 3 Medlemsstaterne skal senest ni måneder, efter at dette direktiv er trådt i kraft, tilstille Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for, at Kommissionen kan konstatere, at bestemmelserne i artikel 1 samt i artikel 2, stk. 2, er overholdt.Medlemsstaterne skal senest den 1. januar 1998 tilstille Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for, at Kommissionen kan konstatere, at bestemmelserne i artikel 2, stk. 1, er overholdt.Artikel 4 Medlemsstater med mindre udbyggede net kan senest tre måneder efter ikrafttrædelsen af dette direktiv anmode om en yderligere gennemførelsesfrist på indtil fem år med henblik på gennemførelse af samtlige eller nogle af betingelserne i artikel 3c og artikel 3d, stk. 1, i direktiv 90/388/EØF, hvor dette er begrundet i behovet for at gennemføre den nødvendige strukturomlægning. En sådan anmodning skal omfatte en detaljeret beskrivelse af den planlagte omlægning og en nøje vurdering af tidsplanen for dens gennemførelse. Disse oplysninger skal efter anmodning udleveres til enhver interesseret part.Kommissionen vil vurdere sådanne anmodninger og træffe en begrundet afgørelse inden for en periode på tre måneder om princippet bag samt konsekvenserne og den længste varighed af den yderligere gennemførelsesfrist, der måtte blive indrømmet.Artikel 5 Dette direktiv træder i kraft tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 6 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 16. januar 1996.På Kommissionens vegneKarel VAN MIERTMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 192 af 24. 7. 1990, s. 10.(2) EFT nr. L 256 af 26. 10. 1995, s. 49.(3) EFT nr. C 188 af 22. 7. 1995, s. 3.(4) Beslutning A4-0306/95.(5) EFT nr. L 144 af 8. 6. 1991, s. 45.(6) EFT nr. C 213 af 6. 8. 1993, s. 2.(7) EFT nr. C 379 af 31. 12. 1994, s. 4.BILAG 1. Frekvensbånd, der er allokeret til mobilkommunikationssystemer.(Med angivelse af antal kanaler, tjeneste, som den pågældende frekvens er allokeret til, og dato for revision af allokeringen).2. Frekvensbånd, der vil blive stillet til rådighed for mobilkommunikationssystemer inden for det næste år.3. Procedurer, der påtænkes benyttet ved tildelingen af disse frekvenser til eksisterende eller nye operatører.