Avis juridique important

|

31995L0035

Kommissionens direktiv 95/35/EF af 14. juli 1995 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler

EF-Tidende nr. L 172 af 22/07/1995 s. 0006 - 0007

KOMMISSIONENS DIREKTIV 95/35/EF af 14. juli 1995 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (Tekst af betydning for EØS) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 94/79/EF (2), særlig artikel 18, stk. 2, ogud fra følgende betragtninger:Bilag II og III til direktiv 91/414/EØF indeholder kravene til det dokumentationsmateriale, ansøgeren skal indsende med henblik på henholdsvis optagelse af et aktivt stof i bilag I og godkendelse af et plantebeskyttelsesmiddel;i bilag II og III til direktiv 91/414/EØF må ansøgerne så præcist som muligt kunne se, hvilke oplysninger der kræves, og der bør derfor gives en nærmere beskrivelse af, under hvilke omstændigheder og vilkår og efter hvilke tekniske protokoller visse forsøg skal udføres; sådanne præciseringer bør gives, så snart de foreligger, så ansøgerne har mulighed for at benytte dem ved udarbejdelsen af deres dokumentationsmateriale;i indledningen til bilag II og III til direktiv 91/414/EØF står der på nuværende tidspunkt, at alle de krævede data skal opnås under anvendelse af principperne for god laboratoriepraksis (GLP), når der gennemføres forsøg for at få oplysninger om stoffers og præparaters egenskaber og sikkerhed; med forbehold af artikel 9, stk. 1, tredje afsnit, i nævnte direktiv bør GLP i princippet anvendes ved undersøgelser for restkoncentrationer, navnlig når de er påkrævet i forbindelse med de dossierer, der skal indsendes med henblik på optagelse af aktive stoffer i direktivets bilag I;det har imidlertid vist sig, at visse medlemsstater endnu ikke råder over den fornødne infrastruktur til at opfylde GLP-kravene vedrørende undersøgelser for restkoncentrationer ved kontrollerede analyser af planter, levnedsmidler eller foder; medlemsstater, der allerede anvender GLP-kravene, bør dog fortsat have lov til at anvende sådanne krav for analyser, der gennemføres på deres område; dette princip bør også præciseres i forbindelse med de undtagelser fra GLP, der allerede er fastsat i direktivet;der bør desuden fastsættes en midlertidig undtagelse fra anvendelsen af GLP-kravene for aktive stoffer, der allerede var på markedet to år efter meddelelsen af direktiv 91/414/EØF, under forudsætning af, at der træffes en række forsigtighedsforanstaltninger; det er dog ikke nødvendigt at fastsætte sådanne undtagelser for aktive stoffer, der endnu ikke var på markedet to år efter meddelelsen af nævnte direktiv;de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Plantesundhed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 Bilag II og III til direktiv 91/414/EØF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.Artikel 2 Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 1996. De underretter straks Kommissionen herom.De i første afsnit omhandlede love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 3 Dette direktiv træder i kraft den 1. juli 1995.Artikel 4 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 1995.På Kommissionens vegneRitt BJERREGAARDMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 230 af 19. 8. 1991, s. 1.(2) EFT nr. L 354 af 31. 12. 1994, s. 16.BILAG I bilag II og III til direktiv 91/414/EØF foretages følgende ændringer :1) Bilag II ændres således:a) Punkt 2.2 i afsnittet »Indledning« affattes således:»2.2. Som undtagelse fra punkt 2.1 kan medlemsstaterne fastsætte, at prøver og analyser, der udføres på deres område for at opnå data om stoffernes egenskaber og/eller risikofrihed med hensyn til honningbier og andre nytteleddyr, bortset fra bier, skal udføres af officielle eller officielt anerkendte forsøgsenheder eller organisationer, der mindst opfylder kravene i punkt 2.2 og 2.3 i indledningen til bilag III.Denne undtagelsesbestemmelse gælder for forsøg, der reelt er indledt senest den 31. december 1999.«b) Som punkt 2.3 i afsnittet »Indledning« indsættes:»2.3. Som undtagelse fra punkt 2.1 kan medlemsstaterne fastsætte, at kontrollerede analyser for restkoncentrationer, der gennemføres på deres område i overensstemmelse med afsnit 6 »Restkoncentrationer i eller på behandlede produkter, levnedsmidler og foder« for plantebeskyttelsesmidler, der indeholder aktive stoffer, og som allerede er på markedet to år efter meddelelsen af direktivet, skal udføres af officielle eller officielt anerkendt forsøgsenheder eller organisationer, der mindst opfylder kravene i punkt 2.2 og 2.3 i indledningen til bilag III.Denne undtagelsesbestemmelse gælder for kontrollerede analyser for restkoncentrationer, der reelt er indledt senest den 31. december 1997.«2) Bilag III ændres således:a) Punkt 2.4 i afsnittet »Indledning« affattes således:»2.4. Som undtagelse fra punkt 2.1 kan medlemsstaterne også anvende bestemmelserne i punkt 2.2 og 2.3 på forsøg og analyser, der udføres på deres område for at opnå data om præparaternes egenskaber og/eller risikofrihed med hensyn til honningbier og andre nytteleddyr, bortset fra bier, og som reelt er indledt senest den 31. december 1999.«b) Som punkt 2.5 i afsnittet »Indledning« indsættes:»2.5. Som undtagelse fra punkt 2.1 kan medlemsstaterne også anvende bestemmelserne i punkt 2.2 og 2.3 på kontrollerede analyser for restkoncentrationer, der reelt er indledt senest den 31. december 1997, og som gennemføres på deres område i overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit 8 »Restkoncentrationer i behandlede produkter, levnedsmidler og foder« for plantebeskyttelsesmidler, der indeholder aktive stoffer, og som allerede er på markedet to år efter meddelelsen af direktivet.«


Avis juridique important

|

32000L0052

Kommissionens direktiv 2000/52/EF af 26. juli 2000 om ændring af direktiv 80/723/EØF om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder

EF-Tidende nr. L 193 af 29/07/2000 s. 0075 - 0078

Kommissionens direktiv 2000/52/EFaf 26. juli 2000om ændring af direktiv 80/723/EØF om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomhederKOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 86, stk. 3, ogud fra følgende betragtninger:(1) Kommissionens direktiv 80/723/EØF(1), senest ændret ved direktiv 93/84/EØF(2), forpligter medlemsstaterne til at sikre, at de økonomiske forbindelser mellem offentlige myndigheder og offentlige virksomheder er gennemskuelige. Ifølge direktiv 80/723/EØF skal medlemsstaterne indsamle visse finansielle oplysninger, der videregives til Kommissionen på dennes anmodning, mens andre oplysninger skal indberettes i form af årsregnskaber.(2) Forskellige sektorer i økonomien, som tidligere var kendetegnet ved nationale, regionale eller lokale monopoler, er blevet eller er ved at blive lukket helt eller delvist op for konkurrence i kraft af traktatbestemmelserne eller regler vedtaget af medlemsstaterne eller af Fællesskabet. Denne proces har fremhævet betydningen af at sikre, at traktatens konkurrenceregler anvendes på en fair og effektiv måde i disse sektorer, særlig, at der ikke sker misbrug af en dominerende stilling som omhandlet i traktatens artikel 82 og ikke ydes statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, medmindre det er foreneligt med fællesmarkedet, jf. dog også traktatens artikel 86, stk. 2.(3) I sådanne sektorer indrømmer medlemsstaterne ofte særlige eller eksklusive rettigheder til bestemte virksomheder eller foretager betalinger eller giver anden form for kompensation til bestemte virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Disse virksomheder konkurrerer også ofte med andre virksomheder.(4) Efter traktatens artikel 86, stk. 2 og 3, er det principielt op til medlemsstaterne at overdrage visse virksomheder udførelsen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, som de selv fastlægger, og det er Kommissionen, der er ansvarlig for at sikre en korrekt anvendelse af artiklens bestemmelser.(5) Traktatens artikel 86, stk. 1, fastsætter, at medlemsstaterne, for så vidt angår offentlige virksomheder og virksomheder, som de indrømmer særlige eller eksklusive rettigheder, afstår fra at træffe eller opretholde foranstaltninger, som er i strid med traktatens bestemmelser. Traktatens artikel 86, stk. 2, vedrører virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Traktatens artikel 86, stk. 3, fastsætter, at Kommissionen påser, at bestemmelserne i artikel 86 bringes i anvendelse, og at Kommissionen meddeler medlemsstaterne passende direktiver eller beslutninger. Fortolkende bestemmelser indeholdt i Protokol om offentlig radio- og tv-virksomhed i medlemsstaterne knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab fastlægger, at bestemmelserne i traktaten ikke griber ind i medlemsstaternes beføjelse til at finansiere public service radio- og tv-virksomhed, for så vidt finansieringen ydes til radio- og fjernsynsforetagender, så disse kan opfylde deres public service-opgaver som pålagt dem, defineret og tilrettelagt af de enkelte medlemsstater, og denne finansiering ikke ændrer handels- og konkurrencevilkårene i Fællesskabet i et omfang, der strider mod de fælles interesser, idet der tages hensyn til opfyldelsen af disse public service-opgaver. For at sikre at bestemmelserne i traktatens artikel 86 bringes i anvendelse, skal Kommissionen have de nødvendige oplysninger. I denne forbindelse bør de vilkår, der opfylder ovennævnte behov for gennemskuelighed, fastlægges.(6) De indviklede forhold i forbindelse med de forskellige former for offentlige og private virksomheder, der har fået særlige eller eksklusive rettigheder eller fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, og den vifte af aktiviteter, den enkelte virksomhed måtte udøve, samt de forskellige grader af markedsliberalisering i medlemsstaterne kan vanskeliggøre anvendelsen af konkurrencereglerne, særlig traktatens artikel 86. Såvel medlemsstaterne som Kommissionen har derfor behov for detaljerede oplysninger om sådanne virksomheders interne finans- og organisationsstrukturer - navnlig særskilte og pålidelige regnskaber for virksomhedens forskellige aktiviteter. Sådanne oplysninger foreligger ikke altid eller er ikke altid tilstrækkeligt detaljerede eller pålidelige.(7) Regnskaberne skal vise de forskellige aktiviteter, omkostningerne og indtægterne i forbindelse med hver enkelt aktivitet, samt metoder anvendt i omkostnings- og indtægtsfordelingen. Der skal udarbejdes særskilte regnskaber for såvel produkter og tjenesteydelser, for hvilke medlemsstaten har indrømmet særlige eller eksklusive rettigheder eller overdraget virksomheden at udføre en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, som for alle virksomhedens andre produkter eller tjenesteydelser. Forpligtelsen til at udarbejde særskilte regnskaber bør ikke gælde virksomheder, hvis aktivitet er begrænset til udførelsen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, og der ikke udøves andre aktiviteter sideløbende med denne udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Det synes ikke nødvendigt at kræve særskilte regnskaber inden for området udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse eller inden for området særlige eller eksklusive rettigheder, for så vidt som det ikke er nødvendigt for omkostnings- og indtægtsfordelingen mellem disse tjenesteydelser og produkter og andre, der falder uden for området tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse eller særlige eller eksklusive rettigheder.(8) Den mest effektive metode til at opnå, at konkurrencereglerne over for sådanne virksomheder anvendes, er at forpligte medlemsstaterne til at sikre, at de pågældende virksomheder fører sådanne særskilte regnskaber. Kommissionen har vedtaget en meddelelse om forsyningspligtydelser i Europa(3), hvori den understreger betydningen af disse ydelser. Det er nødvendigt at tage hensyn til betydningen af de pågældende sektorer, der kan varetage tjenester af samfundsmæssig interesse, til den stærke markedsstilling, som de pågældende virksomheder kan have, samt til den begyndende konkurrences sårbarhed i de sektorer, der er ved at blive liberaliseret. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet er det for at virkeliggøre det grundlæggende mål om gennemskuelighed nødvendigt og hensigtsmæssigt at fastsætte bestemmelser for sådanne særskilte regnskaber. Dette direktiv er ikke mere vidtgående, end hvad der er nødvendigt for at nå de tilstræbte mål i overensstemmelse med traktatens artikel 5, stk. 3.(9) I nogle sektorer kræves det i henhold til EF-lovgivningen, at medlemsstaterne og bestemte virksomheder sørger for, at der føres særskilte regnskaber. Det er nødvendigt at sikre ensartet behandling af alle økonomiske aktiviteter overalt i Fællesskabet og at udvide kravet om at føre særskilte regnskaber til også at gælde for alle sammenlignelige situationer. Dette direktiv tager ikke sigte på at ændre særlige regler, der i andre EF-bestemmelser tjener samme formål, og gælder derfor ikke for aktiviteter i virksomheder, der omfattes af sådanne bestemmelser.(10) I betragtning af den begrænsede potentielle virkning for konkurrencen er det i øjeblikket ikke nødvendigt at kræve, at virksomheder, der har en samlet nettoomsætning på mindre end 40 mio. EUR, skal føre særskilte regnskaber. I betragtning af den begrænsede potentielle påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne er det i øjeblikket ikke nødvendigt at kræve særskilte regnskaber i forbindelse med præstering af visse former for tjenesteydelser. Dette direktiv anvendes, uden at det berører andre regler vedrørende medlemsstaternes fremsendelse af oplysninger til Kommissionen.(11) I de tilfælde, hvor kompensationen for udførelsen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse er fastsat for en passende periode og efter en åben, gennemskuelig og ikke-diskriminerende procedure, forekommer det ikke i øjeblikket nødvendigt at kræve, at sådanne virksomheder skal føre særskilte regnskaber.(12) Traktatens artikel 295 fastsætter, at traktaten ikke berører de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne. Ved anvendelsen af konkurrencereglerne må der ikke ske nogen uberettiget diskrimination mellem offentlige og private virksomheder. Dette direktiv gælder både for offentlige og private virksomheder.(13) Medlemsstaterne har forskellige administrative territoriale strukturer. Dette direktiv dækker offentlige myndigheder på alle niveauer i medlemsstaterne.(14) Direktiv 80/723/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse med hermed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1I direktiv 80/723/EØF foretages følgende ændringer:1) Titlen affattes således:"Kommissionens direktiv 80/723/EØF af 25. juni 1980 om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder".2) Artikel 1 og 2 affattes således:"Artikel 11. Medlemsstaterne drager omsorg for, at der på de i dette direktiv fastsatte betingelser skabes gennemskuelighed i de økonomiske forbindelser mellem de offentlige myndigheder og de offentlige virksomheder på en sådan måde, at det klart fremgår:a) hvilke offentlige midler de offentlige myndigheder stiller direkte til rådighed for de pågældende offentlige virksomhederb) hvilke offentlige midler de offentlige myndigheder stiller til rådighed gennem offentlige virksomheder eller penge- og finansieringsinstitutterc) hvorledes disse offentlige midler faktisk anvendes.2. Uden at dette berører andre specifikke fællesskabsretlige bestemmelser, drager medlemsstaterne omsorg for, at finans- og organisationsstrukturen i de virksomheder, der skal føre særskilte regnskaber, kommer korrekt til udtryk i de særskilte regnskaber på en sådan måde, at det klart fremgår:a) hvordan omkostningerne og indtægterne er forbundet med de forskellige aktiviteterb) efter hvilke detaljerede metoder omkostningerne og indtægterne henføres til eller fordeles på de forskellige aktiviteter.Artikel 21. I dette direktiv forstås ved:a) 'offentlige myndigheder': alle offentlige myndigheder, herunder staten samt regionale, lokale og alle andre territoriale myndighederb) 'offentlige virksomheder': enhver virksomhed, på hvilke de offentlige myndigheder direkte eller indirekte kan have en dominerende indflydelse som følge af ejerforhold, kapitalindskud eller de regler, der gælder for virksomhedenc) 'offentlige virksomheder i fremstillingssektoren': enhver virksomhed med fremstillingsvirksomhed som hovedaktivitetsområde, defineret som et aktivitetsområde, der repræsenterer mindst 50 % af den samlede årsomsætning. Det drejer sig om virksomheder, hvis aktiviteter falder ind under hovedafdeling D - Fremstillingsvirksomhed (omfattende underafdeling DA - underafdeling DN) i NACE (Rev. 1)(4).d) 'virksomhed, der skal føre særskilte regnskaber': enhver virksomhed, som en medlemsstat indrømmer særlige eller eksklusive rettigheder efter traktatens artikel 86, stk. 1, eller som har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse efter traktatens artikel 86, stk. 2, og modtager statsstøtte i en eller anden form, herunder tilskud, støtte eller kompensation, i tilknytning til sådanne tjenesteydelser, og som udøver andre aktivitetere) 'forskellige aktiviteter': på den ene side produkter eller tjenesteydelser, for hvilke en virksomhed er indrømmet særlige eller eksklusive rettigheder, eller tjenesteydelser af generel økonomisk interesse, som en virksomhed har fået overdraget at udføre, og, på den anden side, alle andre produkter eller tjenesteydelser, der indgår i virksomhedens forretningsområderf) 'eksklusive rettigheder': rettigheder, som en medlemsstat indrømmer en enkelt virksomhed ved hjælp af administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, der inden for et givet geografisk område forbeholder denne virksomhed retten til at præstere en tjenesteydelse eller udøve en bestemt aktivitetg) 'særlige rettigheder': rettigheder, som en medlemsstat indrømmer et begrænset antal virksomheder ved hjælp af lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der inden for et givet geografisk område:- på anden måde end efter objektive, forholdsmæssige og ikke-diskriminerende kriterier begrænser antallet af sådanne virksomheder til to eller flere med tilladelse til at præstere en tjenesteydelse eller udøve en bestemt aktivitet, eller- på anden måde end efter sådanne kriterier udpeger adskillige konkurrerende virksomheder som havende tilladelse til at præstere en tjenesteydelse eller udøve en bestemt aktivitet, eller- anden måde end efter sådanne kriterier giver virksomheder lovhjemlede eller administrativt fastsatte fordele, der i væsentlig grad påvirker andre virksomheders muligheder for at præstere samme tjenesteydelse eller udøve samme aktivitet inden for samme geografiske område på i alt væsentligt ensartede betingelser.2. Dominerende indflydelse antages at foreligge, når de offentlige myndigheder direkte eller indirekte i relation til en virksomhed:a) besidder majoriteten af virksomhedens tegnede kapitalb) råder over mere end halvdelen af de stemmer, som er knyttet til andele, som virksomheden har udstedt, ellerc) kan udpege mere end halvdelen af medlemmerne i virksomhedens bestyrelse, direktion eller tilsynsråd."3) I artikel 3 erstattes ordene "artikel 1" med ordene "artikel 1, stk. 1".4) Følgende indsættes som artikel 3a:"Artikel 3a1. For at tilvejebringe den i artikel 1, stk. 2, omhandlede gennemskuelighed træffer medlemsstaterne alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de virksomheder, der skal føre særskilte regnskaber:a) holder den interne bogføring vedrørende de forskellige aktiviteter adskiltb) tildeler eller fordeler alle omkostninger og indtægter korrekt på grundlag af konsekvent anvendte og objektivt begrundede omkostningsregnskabsprincipperc) klart har fastlagt efter hvilke omkostningsregnskabsprincipper, de adskilte regnskaber føres.2. Stk. 1 gælder kun for de aktiviteter, der ikke er omfattet af specifikke fællesskabsretlige bestemmelser, og er uden indflydelse på medlemsstaternes eller virksomhedernes forpligtelser i henhold til traktaten eller sådanne specifikke bestemmelser.".5) Artikel 4 og 5 affattes således:"Artikel 41. For så vidt angår den i artikel 1, stk. 1, omhandlede gennemskuelighed, finder dette direktiv ikke anvendelse på de økonomiske forbindelser mellem offentlige myndigheder og:a) offentlige virksomheder for så vidt angår tjenesteydelser, som ikke vil kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne mærkbartb) centralbankernec) offentlige kreditinstitutter, for så vidt angår offentlige myndigheders indskud af offentlige midler på normale markedsvilkård) offentlige virksomheder, hvis årlige nettoomsætning ikke har nået et samlet beløb på 40 mio. EUR i de to regnskabsår forud for det tidspunkt, hvor de i artikel 1, stk. 1, nævnte midler stilles til rådighed eller anvendes. For offentlige kreditinstitutters vedkommende fastsættes grænsen dog til en samlet status på 800 mio. EUR.2. For så vidt angår den i artikel 1, stk. 2, omhandlede gennemskuelighed finder dette direktiv ikke anvendelse på:a) virksomheder, hvis præstering af tjenesteydelser ikke vil kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne mærkbartb) virksomheder, hvis årlige nettoomsætning er mindre end 40 mio. EUR i de to regnskabsår forud for et givet år, hvori der oppebæres særlige eller eksklusive rettigheder, der er indrømmet af en medlemsstat efter traktatens artikel 86, stk. 1, eller hvori de har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse efter traktatens artikel 86, stk. 2. For offentlige kreditinstitutters vedkommende fastsættes grænsen dog til en samlet status på 800 mio. EURc) virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse efter traktatens artikel 86, stk. 2, hvis den statsstøtte, de modtager i en eller anden form, herunder tilskud, støtte eller kompensation, er fastsat for en passende periode og efter en åben, gennemskuelig og ikke-diskriminerende procedure.Artikel 51. Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger med henblik på, at oplysningerne vedrørende de i artikel 1, stk. 1, omhandlede økonomiske forbindelser står til rådighed for Kommissionen i fem år regnet fra udgangen af det regnskabsår, i hvilket de offentlige midler er blevet stillet til rådighed for de pågældende offentlige virksomheder. Såfremt de offentlige midler anvendes i løbet af et senere regnskabsår, løber fristen på fem år dog fra udgangen af dette regnskabsår.2. Medlemsstaterne sikrer, at de i artikel 1, stk. 2, omhandlede oplysninger om virksomhedernes finans- og organisationsstruktur står til rådighed for Kommissionen i fem år regnet fra udgangen af det regnskabsår, som oplysningerne vedrører.3. Såfremt Kommissionen finder det nødvendigt, meddeler medlemsstaterne den efter dennes anmodning de i stk. 1 og 2, nævnte oplysninger, samt i givet fald nødvendigt baggrundsmateriale, herunder de tilstræbte målsætninger.".6) I artikel 5a, stk. 3, erstattes ordet "ECU" med ordet "EUR".7) I artikel 6, stk. 1, erstattes ordene "artikel 5, stk. 2" med ordene "artikel 5, stk. 3".Artikel 2Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 31. juli 2001. De underretter straks Kommissionen herom.Artikel 1, stk. 2, i direktiv 80/723/EØF som ændret ved nærværende direktiv finder anvendelse fra 1. januar 2002.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 2000.På Kommissionens vegneMario MontiMedlem af Kommissionen(1) EFT L 195 af 29.7.1980, s. 35.(2) EFT L 254 af 12.10.1993, s. 16.(3) EFT C 281 af 26.9.1996, s. 3.(4) EFT L 83 af 3.4.1993, s. 1.


Avis juridique important

|

31995L0045

Kommissionens direktiv 95/45/EF af 26. juli 1995 om specifikke renhedskriterier for farvestoffer til brug i levnedsmidler

EF-Tidende nr. L 226 af 22/09/1995 s. 0001 - 0045

KOMMISSIONENS DIREKTIV 95/45/EF af 26. juli 1995 om specifikke renhedskriterier for farvestoffer til brug i levnedsmidler (Tekst af betydning for EØS) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 89/107/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilsætningsstoffer, som må anvendes i levnedsmidler (1), senest ændret ved direktiv 94/34/EF (2), særlig artikel 3, stk. 3, litra a),efter høring af Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler, ogud fra følgende betragtninger:Det er nødvendigt at fastsætte renhedskriterier for alle farvestoffer i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/36/EF af 30. juni 1994 om farvestoffer til brug i levnedsmidler (3);det er nødvendigt at revidere renhedskriterierne for farvestofferne i Rådets direktiv af 23. oktober 1962 om tilnærmelse af medlemsstaternes retsforskrifter om farvestoffer, som må anvendes i levnedsmidler (4), senest ændret ved direktiv 85/7/EØF (5);det er nødvendigt at tage hensyn til farvestoffernes specifikationer og de tilhørende analysemetoder, som er fastsat i Codex Alimentarius og af den fælles FAO/WHO-ekspertgruppe for tilsætningsstoffer til levnedsmidler (Joint FAO/WHO Expert Committee on Food Additives - JECFA);levnedsmiddeltilsætningsstoffer, der er fremstillet ved metoder eller af udgangsmaterialer, som i væsentlig grad adskiller sig fra dem, der er omfattet af evalueringen i Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler, eller fra dem, der er nævnt i dette direktiv, forelægges for Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler til en fuldstændig evaluering, hvor hovedvægten lægges på renhedskriterierne;direktivets foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Levnedsmiddelkomité -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1De renhedskriterier, som er omhandlet i artikel 3, stk. 3, litra a), i direktiv 89/107/EØF, fastsættes for farvestofferne i direktiv 94/36/EF som angivet i bilaget.Artikel 8 og bilag III i direktivet af 23. oktober 1962 ophæves.Artikel 21. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. juli 1995. De underretter straks Kommissionen herom.Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.2. Dog kan produkter, som er markedsført eller mærket inden 1. juli 1995, men som ikke opfylder bestemmelserne i direktivet, markedsføres, indtil lagrene er opbrugt.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 1995.På Kommissionens vegneMartin BANGEMANNMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 40 af 11. 2. 1989, s. 27.(2) EFT nr. L 237 af 10. 9. 1994, s. 1.(3) EFT nr. L 237 af 10. 9. 1994, s. 13.(4) EFT nr. 115 af 11. 11. 1962, s. 2645/62.(5) EFT nr. L 2 af 3. 1. 1985, s. 22.BILAG A. Generelle specifikationer for aluminiumlakker af farvestoffer >TABELPOSITION>B. Specifikke renhedskriterier >TABELPOSITION>


Avis juridique important

|

31998L0048

Europa-parlamentets og Rådets direktiv 98/48/EF af 20. juli 1998 om ændring af direktiv 98/34/EF om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter

EF-Tidende nr. L 217 af 05/08/1998 s. 0018 - 0026

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 98/48/EF af 20. juli 1998 om ændring af direktiv 98/34/EF om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A og 213,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),i henhold til fremgangsmåden i artikel 189 B i traktaten (3), ogud fra følgende betragtninger:(1) For at det indre marked kan fungere tilfredsstillende, er det nødvendigt gennem en ændring af direktiv 98/34/EF (4) at sikre størst mulig gennemsigtighed i fremtidige nationale forskrifter vedrørende informationssamfundets tjenester;(2) en bred vifte af de tjenester, der er omhandlet i traktatens artikel 59 og 60, vil kunne drage fordel af de muligheder, der byder sig i informationssamfundet for elektronisk teleformidling på individuel anmodning fra en tjenestemodtager;(3) det område uden indre grænser, der udgør det indre marked, sætter udbydere af sådanne tjenester i stand til at udvikle deres aktiviteter på tværs af grænserne med henblik på at øge konkurrenceevnen, hvilket giver borgerne nye muligheder for at kommunikere og for at modtage information uden hensyn til grænser og giver forbrugerne nye former for adgang til varer og tjenester;(4) udvidelsen af anvendelsesområdet for direktiv 98/34/EF hindrer ikke, at medlemsstaterne tager hensyn til de forskellige sociale, samfundsmæssige og kulturelle virkninger af informationssamfundets opståen; især kan anvendelsen af de procedureregler, der er fastsat i dette direktiv vedrørende tjenester i informationssamfundet, ikke gribe ind i de kulturpolitiske foranstaltninger, især på det audiovisuelle område, som medlemsstaterne i henhold til fællesskabsretten måtte vedtage under hensyn til deres sproglige mangfoldighed, de nationale og regionale særpræg samt deres kulturarv; udviklingen af informationssamfundet bør under alle omstændigheder sikre de europæiske borgere behørig adgang til den europæiske kulturarv i et digitalt miljø;(5) direktiv 98/34/EF skal ikke finde anvendelse på nationale regler om grundlæggende rettigheder, f.eks. forfatningsmæssige regler om ytringsfriheden og ganske særligt pressefriheden; det skal heller ikke finde anvendelse på strafferetten i almindelighed; det finder desuden ikke anvendelse på privatretlige aftaler mellem kreditinstitutter, herunder aftaler om gennemførelse af betalinger mellem kreditinstitutter;(6) Det Europæiske Råd har understreget behovet for på EF-plan at opstille klare og faste retlige rammer til fremme af informationssamfundets udvikling; EF-retten og især bestemmelserne om det indre marked, herunder såvel traktatens principper som den afledte ret, udgør allerede en grundlæggende retlig ramme for udviklingen af de pågældende tjenester;(7) gældende nationale forskrifter for eksisterende tjenester bør kunne tilpasses nye tjenester i informationssamfundet, enten for at sikre en bedre beskyttelse af almene interesser, eller omvendt for at lempe forskrifterne, når de er uforholdsmæssige i forhold til de tilsigtede mål;(8) uden samordning på EF-plan kan indførelsen af sådanne nationale forskrifter føre til restriktioner for den frie udveksling af tjenester og for etableringsfriheden med deraf følgende opsplitning af det indre marked, overregulering og inkonsekvens i forskrifterne;(9) for at sikre en reel og effektiv beskyttelse af de målsætninger af almen interesse, der spiller en rolle i forbindelse med informationssamfundets udvikling, er der behov for en koordineret holdning på EF-plan, når der skal drøftes aktiviteter, der, som f.eks. de nye tjenester, i højeste grad er transnationale;(10) der eksisterer allerede for telekommunikationstjenesternes vedkommende en harmonisering på EF-plan eller i visse tilfælde en ordning for gensidig anerkendelse, og gældende EF-ret indeholder bestemmelser om tilpasning heraf til den teknologiske udvikling og udbuddet af de nye tjenester; størstedelen af de nationale forskrifter om telekommunikationstjenester skal derfor ikke meddeles i henhold til dette direktiv, da de hører til undtagelserne som omhandlet i artikel 10, stk. 1, eller artikel 1, nr. 5, i direktiv 98/34/EF; nationale bestemmelser, der specifikt tager sigte på spørgsmål, der ikke er omfattet af EF-regler, kan dog influere på den frie udveksling af tjenester i informationssamfundet, og de bør derfor i givet fald meddeles;(11) for andre mindre kendte områder inden for informationssamfundet synes tiden imidlertid endnu ikke inde til at samordne de nationale forskrifter gennem en omfattende eller udtømmende harmonisering på EF-plan af den materielle ret, eftersom de nye tjenesters form og beskaffenhed endnu ikke er tilstrækkeligt kendt, ligesom der på nuværende stadium endnu ikke foreligger specifikke nationale forskrifter på området, og da behovet for og indholdet i en sådan harmonisering under hensyn til det indre marked endnu ikke kan fastlægges;(12) det er derfor nødvendigt at opretholde et effektivt indre marked og forebygge risici for opsplitning heraf ved at indføre en procedure for information, høring og administrativt samarbejde om udkast til nye forskrifter; en sådan procedure vil især kunne bidrage til at sikre en effektiv anvendelse af traktaten, navnlig artikel 52 og 59, eller i visse tilfælde kunne bidrage til at kortlægge behovet for at sikre beskyttelsen af en almen interesse på EF-plan; en bedre anvendelse af traktaten som følge af en sådan informationsprocedure vil endvidere nedbringe behovet for EF-forskrifter til det strengt nødvendige for det indre marked og for beskyttelsen af målsætninger af almen interesse; endelig vil informationsproceduren sætte virksomhederne i stand til bedre at udnytte de fordele, der er forbundet med det indre marked;(13) målsætningerne for direktiv 98/34/EF er de samme, og denne procedure er effektiv og den mest fuldstændige for at virkeliggøre disse målsætninger; de resultater, der er nået med gennemførelsen af direktivet og de deri indeholdte procedurer, kan anvendes i forbindelse med udkast til forskrifter vedrørende informationssamfundets tjenester; den procedure, der er omhandlet i direktivet, er nu indarbejdet i de nationale administrationer;(14) i henhold til traktatens artikel 7 A indebærer det indre marked et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital, og direktiv 98/34/EF indebærer udelukkende en procedure for administrativt samarbejde uden harmonisering af den materielle ret;(15) en ændring af direktiv 98/34/EF, således at det også finder anvendelse på udkast til forskrifter vedrørende informationssamfundets tjenester, er derfor den mest velegnede fremgangsmåde til effektivt at imødekomme behovet for gennemsigtighed i det indre marked for så vidt angår de retlige rammer for de nævnte tjenester;(16) der bør navnlig indføres meddelelsespligt for de forskrifter, der må forventes at ville undergå en udvikling i fremtiden; de tjenester, der teleformidles ad elektronisk vej på individuel anmodning fra en tjenestemodtager (informationssamfundets tjenester), må under hensyn til deres forskelligartethed og fremtidige udvikling forventes at medføre behov for og give anledning til flest nye regler og forskrifter; det er derfor nødvendigt at fastsætte bestemmelser om meddelelse af udkast til forskrifter, der omhandler disse tjenester;(17) specifikke forskrifter vedrørende adgang til at udøve tjenester, der vil kunne formidles på den ovenfor beskrevne måde, bør således meddeles, også selv om sådanne forskrifter indgår i forskrifter med et mere generelt formål; generelle forskrifter uden særlige bestemmelser vedrørende de pågældende tjenester bør dog ikke meddeles;(18) ved forskrifter vedrørende adgang til at optage og udøve virksomhed i forbindelse med tjenester forstås forskrifter, der fastlægger krav i forbindelse med informationssamfundets tjenester, f.eks. krav til tjenesteyderen, tjenesterne og tjenestemodtageren, samt til en erhvervsmæssig aktivitet, som kan teleformidles ad elektronisk vej på individuel anmodning fra en tjenestemodtager; dette omfatter for eksempel forskrifter vedrørende etablering som udbyder af disse tjenester og især forskrifter vedrørende en godkendelses- eller licensordning; som forskrift med specifikt sigte på informationssamfundets tjenester anses også en bestemmelse, der vedrører disse tjenester, også selv om bestemmelsen er indeholdt i en forskrift af generel karakter; foranstaltninger, der direkte og individuelt vedrører visse bestemte modtagere (f.eks. telekommunikationslicenser), er derimod ikke omfattet;(19) i henhold til traktatens artikel 60, således som den er fortolket i Domstolens retspraksis, forstås ved tjenesteydelser en ydelse, der normalt udføres mod betaling;. de opgaver, som staten udfører på det sociale, kulturelle, uddannelsesmæssige og retlige område uden økonomisk modydelse falder uden for denne definition; derfor er nationale forskrifter vedrørende disse opgaver ikke omfattet af definitionen i traktatens artikel 60 og falder således ikke ind under direktivets anvendelsesområde;(20) nærværende direktiv berører ikke anvendelsesområdet for Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhedi (5), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF (6), og eventuelle fremtidige ændringer af direktivet;(21) under alle omstændigheder er udkast til nationale bestemmelser om gennemførelse af et allerede gældende eller et fremtidigt EF-direktiv i den nationale lovgivning ikke omfattet af nærværende direktiv, da disse allerede er genstand for en specifik undersøgelse; nærværende direktivs anvendelsesområde omfatter således hverken nationale forskrifter til gennemførelse i den nationale lovgivning af direktiv 89/552/EØF, som ændret ved direktiv 97/36/EF eller eventuelle fremtidige ændringer heraf, eller nationale forskrifter om gennemførelse i den nationale lovgivning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/13/EF af 10. april 1997 om ensartede principper for almene tilladelser og enkeltlicenser for tele-tjenester (7) eller af andre bestemmelser, der vedtages i denne sammenhæng;(22) der bør desuden fastlægges regler for de særlige tilfælde, hvor nationale forskrifter vedrørende informationssamfundets tjenester vil kunne vedtages straks; for ikke at tilsidesætte formålet med den forudgående høring og det administrative samarbejde, som forudsættes i direktivet, bør denne mulighed udelukkende forbeholdes hastende tilfælde i forbindelse med alvorlige og uforudsigelige situationer, navnlig forhold, der ikke tidligere har været kendte, og som ikke er opstået på grund af en handling foretaget af den pågældende medlemsstats myndigheder;(23) en medlemsstat bør udsætte vedtagelsen af et udkast til forskrifter om tjenester i tolv måneder - eventuelt i atten måneder, såfremt Rådet har vedtaget en fælles holdning - hvis udkastet vedrører et område, der er omfattet af et forslag til direktiv, forordning eller afgørelse, som Kommissionen allerede har forelagt Rådet; Kommissionen kan kun gøre denne udsættelsespligt gældende over for medlemsstaten, hvis udkastet til de nationale forskrifter indeholder bestemmelser, der ikke er i overensstemmelse med indholdet af Kommissionens forslag;(24) fastlæggelse af rammerne for informationsudveksling og høring på EF-plan i henhold til dette direktiv er en forudsætning for, at Det Europæiske Fællesskab kan optræde koordineret og effektivt, når spørgsmål af forskriftsmæssig karakter i forbindelse med informationssamfundets tjenester drøftes i internationalt regi;(25) i forbindelse med gennemførelsen af direktiv 98/34/EF er det hensigtsmæssigt, at det i artikel 5 omhandlede udvalg mødes specielt for at behandle spørgsmål vedrørende informationssamfundets tjenester;(26) der gøres i denne forbindelse opmærksom på, at når der ligeledes skal gives meddelelse om et udkast til en national foranstaltning i henhold til en anden fællesskabsretsakt, kan medlemsstaten fremsende én meddelelse i henhold til sidstnævnte retsakt med angivelse af, at den også tjener som meddelelse i medfør af nærværende direktiv;(27) Kommissionen undersøger med jævne mellemrum udviklingen på markedet for nye tjenester i informationssamfundet, særligt hvad angår konvergensen mellem telekommunikation, informationsteknologi og medier, samt om nødvendigt tage initiativer til en hurtig tilpasning af lovgivningen for at fremme udviklingen af nye tjenester på europæisk plan -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 I direktiv 98/34/EF foretages følgende ændringer:1) Titlen affattes således:»Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester«.2) I artikel 1 foretages følgende ændringer:a) som nyt nr. 2 indsættes:»2) »tjeneste«: enhver tjeneste i informationssamfundet, dvs. enhver tjeneste, der normalt ydes mod betaling, og som teleformidles ad elektronisk vej på individuel anmodning fra en tjenestemodtager.Med henblik på denne definition forstås ved- »teleformidling«: at en tjeneste ydes, uden at parterne er til stede samtidig- »ad elektronisk vej«: at en tjeneste fra afsendelsesstedet sendes og på bestemmelsesstedet modtages ved hjælp af elektronisk databehandlingsudstyr (herunder digital komprimering) og datalagringsudstyr, og som udelukkende sendes, rutes og modtages via tråd, radio, optiske midler eller andre elektromagnetiske midler- »på individuel anmodning fra en tjenestemodtager«: at en tjeneste ydes ved transmission af data på individuel anmodning.En vejledende liste over tjenester, der ikke er omfattet af denne definition, findes i bilag V.Direktivet gælder ikke tjenester i forbindelse med- radiospredning- tv-radiospredning som omhandlet i artikel 1, litra a), i direktiv 89/552/EØF (*).(*) EFT L 298 af 17. 10. 1989, s. 23. Direktivet er ændret ved direktiv 97/36/EF (EFT L 202 af 30. 7. 1997, s. 1).«b) nr. 2 og 3 bliver nr. 3 og 4c) som nyt nr. 5 indsættes:»5) »forskrift vedrørende tjenester«: et krav af generel karakter vedrørende adgang til at optage og udøve virksomhed i forbindelse med tjenester, der er omhandlet i denne artikels nr. 2, navnlig bestemmelser vedrørende tjenesteyderen, tjenesterne og tjenestemodtageren, dog undtaget forskrifter, der ikke specifikt tager sigte på de i samme nr. definerede tjenester.Dette direktiv finder ikke anvendelse på forskrifter vedrørende spørgsmål, der er omfattet af fællesskabsforskrifter om telekommunikationstjenester som defineret i direktiv 90/387/EØF (*).Dette direktiv finder ikke anvendelse på forskrifter vedrørende spørgsmål, der er omfattet af fællesskabsforskrifter om finansielle tjenesteydelser; disse er ikke udtømmende opregnet i dette direktivs bilag VI.Dette direktiv finder med undtagelse af artikel 8, stk. 3, ikke anvendelse på forskrifter, der udstedes af eller for regulerede markeder i henhold til direktiv 93/22/EØF, andre markeder eller organer, der udfører clearing- eller afviklingstransaktioner for sådanne markeder.Med henblik på denne definition- anses en forskrift for specifikt at tage sigte på informationssamfundets tjenester, når det af begrundelsen og de dispositive bestemmelser fremgår, at den i sin helhed eller i visse enkelte bestemmelser har specifikt til hensigt og formål at give forskrifter for disse tjenester på eksplicit og målrettet måde- anses en forskrift ikke for specifikt at tage sigte på informationssamfundets tjenester, når den kun indirekte eller tilfældigt vedrører disse tjenester.(*) EFT L 192 af 24. 7. 1990, s. 1. Direktivet er ændret ved direktiv 97/51/EF (EFT L 295 af 29. 10. 1997, s. 23).«d) nr. 4-8 bliver nr. 6-10e) nr. 9 bliver nr. 11 og affattes således:»11) »teknisk forskrift«: en teknisk specifikation eller et andet krav eller en forskrift vedrørende tjenester, herunder de administrative bestemmelser, der gælder herfor, som retligt eller faktisk skal overholdes ved markedsføring, levering eller anvendelse af en tjeneste, eller etablering af en operatør af tjenester i en medlemsstat eller i en væsentlig del af denne stat, samt medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedrørende forbud mod fremstilling, import, markedsføring eller anvendelse af et produkt eller forbud mod levering eller anvendelse af en tjeneste eller mod, at en tjenesteyder etablerer sig, jf. dog artikel 10.De tekniske forskrifter, der faktisk skal overholdes, er navnlig følgende:- en medlemsstats love eller administrative bestemmelser, der henviser enten til tekniske specifikationer eller andre krav eller forskrifter vedrørende tjenester, eller til fagkodekser eller kodekser for god praksis, der igen henviser til tekniske specifikationer eller andre krav eller forskrifter vedrørende tjenester, og hvis overholdelse giver formodning om, at der er overensstemmelse med de krav, der er fastsat i de nævnte love eller administrative bestemmelser- frivillige aftaler, som de offentlige myndigheder er kontraherende part i, og som af hensyn til almenvellet tager sigte på at opfylde tekniske specifikationer eller andre krav eller forskrifter vedrørende tjenester, bortset fra udbudsbetingelser i forbindelse med offentlige indkøbsaftaler- tekniske specifikationer, andre krav, eller regler vedrørende tjenester, til hvilke der er knyttet skattemæssige eller finansielle foranstaltninger, som påvirker forbruget af produkterne eller tjenesterne ved at tilskynde til overholdelse af disse tekniske specifikationer eller andre krav eller forskrifter vedrørende tjenester; tekniske specifikationer eller andre krav eller forskrifter vedrørende tjenester, som er knyttet til de nationale sociale sikringsordninger, er ikke omfattet.Omfattet er tekniske forskrifter, der fastsættes af de af medlemsstaterne udpegede myndigheder, og som er opført på en liste, der skal udarbejdes af Kommissionen inden den 5. august 1999 inden for rammerne af det i artikel 5 omhandlede udvalg.Listen ændres efter samme procedure«f) nr. 10 bliver nr. 12 og første afsnit affattes således:»12) »Udkast til teknisk forskrift«: en tekst til en teknisk specifikation eller et andet krav eller en forskrift vedrørende tjenester, herunder administrative bestemmelser, der er udarbejdet med henblik på at vedtage den eller senere få den vedtaget som en teknisk forskrift, og som befinder sig på et forberedende stadium, hvor det stadig er muligt at foretage væsentlige ændringer.«3) I artikel 6 foretages følgende ændringer:a) i stk. 1 tilføjes følgende afsnit:»Udvalget mødes i en særlig sammensætning for at behandle spørgsmål vedrørende informationssamfundets tjenester.«b) følgende nye stk. tilføjes:»8. For så vidt angår forskrifter vedrørende tjenester, kan Kommissionen og udvalget høre fysiske og juridiske personer fra industrielle eller akademiske kredse, samt om muligt, repræsentative organer, som kan afgive en sagkyndig udtalelse om de sociale og samfundsmæssige mål for og konsekvenser af ethvert udkast til forskrift vedrørende tjenester, og tage deres råd til efterretning, når de anmodes herom.«4) Artikel 8, stk. 1, sjette afsnit, affattes således:»Med hensyn til de tekniske specifikationer, andre krav eller forskrifter vedrørende tjenester, der er nævnt i artikel 1, nr. 11, andet afsnit, tredje led, kan Kommissionens eller medlemsstaternes bemærkninger eller udførlige udtalelser kun vedrøre aspekter, som måtte være til hinder for samhandelen eller, for så vidt angår forskrifterne vedrørende tjenester, for den fri udveksling af tjenester, eller for tjenesteyderes etableringsfrihed, men ikke en foranstaltnings skattemæssige eller finansielle aspekter.«5) I artikel 9 foretages følgende ændringer:a) Stk. 2 og 3 affattes således:»2. Medlemsstaterne udsætter:- vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift i form af en frivillig aftale som omhandlet i artikel 1, nr. 11, andet afsnit, andet led, i fire måneder- med forbehold af stk. 3, 4 og 5, vedtagelsen af alle andre udkast til tekniske forskrifter i seks måneder (med undtagelse af udkast vedrørende tjenester)regnet fra datoen for Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommissionen eller en anden medlemsstat inden tre måneder efter samme dato afgiver en udførlig udtalelse om, at den påtænkte foranstaltning frembyder aspekter, der eventuelt kan skabe hindringer for varernes frie bevægelighed inden for det indre marked- med forbehold af stk. 4 og 5, vedtagelsen af et udkast til forskrift vedrørende tjenester i fire måneder, regnet fra datoen fra Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommissionen eller en medlemsstat inden tre måneder efter samme dato afgiver en udførlig udtalelse om, at den påtænkte foranstaltning frembyder aspekter, der eventuelt kan skabe hindringer for den fri udveksling af tjenester eller for etableringsfriheden for tjenesteydere inden for det indre marked.Med hensyn til udkast til forskrifter vedrørende tjenester kan Kommissionens eller medlemsstaternes udførlige udtalelser ikke berøre de kulturpolitiske foranstaltninger, især på det audiovisuelle område, som medlemsstaterne i henhold til fællesskabsretten måtte vedtage under hensyn til deres sproglige mangfoldighed, de nationale og regionale særpræg samt deres kulturarv.Den pågældende medlemsstat aflægger rapport til Kommissionen om, hvordan den agter at reagere på den pågældende udførlige udtalelse. Kommissionen fremsætter bemærkninger til denne reaktion.Med hensyn til forskrifter vedrørende tjenester angiver den pågældende medlemsstat i givet fald grundene til, at der ikke kan tages hensyn til de udførlige udtalelser.3. Medlemsstaterne udsætter vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift, bortset fra udkast til forskrifter vedrørende tjenester, i tolv måneder regnet fra datoen for Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommissionen inden tre måneder efter samme dato meddeler, at den har til hensigt at foreslå eller vedtage et direktiv, en forordning eller en beslutning herom i overensstemmelse med traktatens artikel 189.«b) stk. 7 affattes således:»7. Stk. 1-5 finder ikke anvendelse, når en medlemsstat- af presserende grunde, der skyldes en alvorlig, uforudsigelig situation, og som vedrører beskyttelse af menneskers og dyrs sundhed, beskyttelse af plantelivet eller befolkningens sikkerhed og - for så vidt angår forskrifter vedrørende tjenester - ligeledes den offentlige orden, især beskyttelse af mindreårige, er nødt til i løbet af meget kort tid at udarbejde tekniske forskrifter og straks vedtage dem og sætte dem i kraft, uden at der er mulighed for samråd- af presserende grunde, der skyldes en alvorlig situation, som vedrører beskyttelsen af det finansielle systems sikkerhed og integritet, navnlig beskyttelsen af indskydere, investorer og forsikringstagere, øjeblikkeligt må vedtage og iværksætte forskrifter vedrørende finansielle tjenesteydelser.Ved den i artikel 8 omhandlede meddelelse orientere medlemsstaten om, hvad der har berettiget til at træffe de pågældende foranstaltninger så hurtigt. Kommissionen udtaler sig snarest muligt om meddelelsen. Den træffer egnede foranstaltninger, hvis den finder, at proceduren er misbrugt. Kommissionen holder Europa-Parlamentet underrettet.«6) I artikel 10 foretages følgende ændringer:a) stk. 1, første og andet led, affattes således:»- opfylder bindende fællesskabsretsakter, der tager sigte på vedtagelse af tekniske specifikationer eller forskrifter vedrørende tjenester- opfylder forpligtelser som følge af en international aftale, der tager sigte på vedtagelse af fælles tekniske specifikationer eller forskrifter vedrørende tjenester i Fællesskabet«b) stk. 1, sjette led, affattes således:»- blot ændrer en teknisk forskrift i henhold til artikel 1, nr. 11, på anmodning af Kommissionen med henblik på at fjerne en samhandelshindring eller - for så vidt angår forskrifter vedrørende tjenester - en hindring for den frie udveksling af tjenester eller den frie etableringsret for tjenesteydere.«c) stk. 3 og 4 affattes således:»3. Artikel 9, stk. 3-6, finder ikke anvendelse på de frivillige aftaler, der er omhandlet i artikel 1, nr. 11, andet afsnit, andet led.4. Artikel 9 finder ikke anvendelse på de tekniske specifikationer eller andre krav eller forskrifter vedrørende tjenester, der er omhandlet i artikel 1, nr. 11, andet afsnit, tredje led.«7) Bilag V og VI i dette direktivs bilag tilføjes.Artikel 2 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 5. august 1999. De underretter straks Kommissionen herom.Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 3 Senest to år efter datoen i artikel 2, stk. 1, første afsnit, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en vurdering af anvendelsen af direktiv 98/34/EF navnlig på baggrund af den teknologiske udvikling og udviklingen inden for markedet for de tjenesteydelser, der er omhandlet i artikel 1, nr. 2. Senest tre år efter datoen i artikel 2, stk. 1, første afsnit, forelægger Kommissionen om nødvendigt Europa-Parlamentet og Rådet forslag til ændring af direktivet.Med henblik herpå tager Kommissionen hensyn til de bemærkninger, som medlemsstaterne måtte have fremsendt.Artikel 4 Dette direktiv træder i kraft på dagen for dets offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 5 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 1998.På Europa-Parlamentets vegneJ.M. GIL-ROBLESFormandPå Rådets vegneW. MOLTERERFormand(1) EFT C 307 af 16. 10. 1996, s. 11, ogEFT C 65 af 28. 2. 1998, s. 12.(2) EFT C 158 af 26. 5. 1997, s. 1.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 16. maj 1997 (EFT C 167 af 2. 6. 1997, s. 238), Rådets fælles holdning af 26. januar 1998 (EFT C 62 af 26. 2. 1998, s. 48) og Europa-Parlamentets afgørelse af 14. maj 1998 (EFT C 167 af 1. 6. 1998). Rådets afgørelse af 29. juni 1998.(4) EFT L 204 af 21. 7. 1998, s. 37.(5) EFT L 298 af 17. 10. 1989, s. 23.(6) EFT L 202 af 30. 7. 1997, s. 1.(7) EFT L 117 af 7. 5. 1997, s. 15.BILAG »BILAG VVejledende liste over tjenester, der ikke er omfattet af artikel 1, nr. 2, andet afsnit1. Tjenester, der ikke »teleformidles«Tjenester, der ydes, også under anvendelse af elektroniske anordninger, og hvor tjenesteyderen og -modtageren er fysisk tilstedea) undersøgelse eller behandling i en lægekonsultation, hvor der anvendes elektronisk udstyr, og hvor patienten er fysisk til stedeb) søgning i et elektronisk katalog i en forretning, hvor kunden er fysisk til stedec) bestilling af flybilletter via et computernet i et rejsebureau, hvor kunden er fysisk til steded) elektroniske spil i en spillehal, hvor brugeren er fysisk til stede.2. Tjenester, der ikke formidles »ad elektronisk vej«- Tjenester med et fysisk indhold, også selv om de indebærer brug af elektroniske anordningera) penge- og billetautomater (pengesedler, togbilletter)b) adgang til vejnet, parkeringsanlæg osv. mod betaling, også selv om der ved ind- og/eller udkørsel er opstillet elektroniske anordninger til kontrol af adgangen og/eller for at sikre korrekt betaling- Offlinetjenester: distribution af cd-rom og software på disketter- Tjenester, som ikke ydes via elektroniske datalagrings- og databehandlingssystemera) taletelefonitjenesterb) telefax-/telextjenesterc) tjenester, der ydes gennem taletelefoni eller telefaxd) konsultation af læge, telefonisk eller pr. telefaxe) konsultation af advokat, telefonisk eller pr. telefaxf) direkte markedsføring, telefonisk eller pr. telefax.3. Tjenester, der ikke formidles »på individuel anmodning af en tjenestemodtager«Tjenester, der ydes ved datatransmission uden en individuel anmodning med henblik på at kunne modtages samtidig af et ubegrænset antal modtagere (punkt-til-multipunkt-transmission)a) tv-radiospredning (herunder near-video on-demand-tjenester) som omhandlet i artikel 1, litra a), i direktiv 89/552/EØFb) radiospredningc) teletekst (tv).BILAG VIVejledende liste over finansielle tjenesteydelser som omhandlet i artikel 1, nr. 5, tredje afsnit- Investeringsservice- Forsikring og genforsikring- Bankydelser- Transaktioner vedrørende pensionsfonde- Tjenesteydelser i forbindelse med termins- eller optionsforretninger.Disse tjenesteydelser omfatter navnlig:a) investeringsservice som omhandlet i bilaget til direktiv 93/22/EØF (1), tjenesteydelser præsteret af institutter for kollektiv investeringb) tjenesteydelser i forbindelse med aktiviteter, der er undergivet gensidig anerkendelse, jf. bilaget til direktiv 89/646/EØF (2)c) transaktioner i forbindelse med forsikring og genforsikring som omhandlet i- artikel 1 i direktiv 73/239/EØF (3)- bilaget til direktiv 79/267/EØF (4)- direktiv 64/225/EØF (5)- direktiv 92/49/EØF (6) og 92/96/EØF (7).(1) EFT L 141 af 11. 6. 1993, s. 27.(2) EFT L 386 af 30. 12. 1989, s. 1. Direktivet er ændret ved direktiv 92/30/EØF (EFT L 110 af 28. 4. 1992, s. 52).(3) EFT L 228 af 16. 8. 1973, s. 3. Direktivet er senest ændret ved direktiv 92/49/EØF (EFT L 228 af 11. 8. 1992, s. 1).(4) EFT L 63 af 13. 3. 1979, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 90/619/EØF (EFT L 330 af 29. 11. 1990, s. 50).(5) EFT 56 af 4. 4. 1964, s. 878/64. Direktivet er ændret ved tiltrædelsesakten af 1973.(6) EFT L 228 af 11. 8. 1992, s. 1.(7) EFT L 360 af 9. 12. 1992, s. 1.«


Avis juridique important

|

31987L0491

Rådets direktiv 87/491/EØF af 22. september 1987 om ændring af direktiv 80/215/EØF om veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med samhandelen med kødprodukter inden for Fællesskabet

EF-Tidende nr. L 279 af 02/10/1987 s. 0027 - 0028 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 24 s. 0148  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 24 s. 0148

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 22. september 1987  om aendring af direktiv 80/215/EOEF om veterinaerpolitimaessige problemer i forbindelse med samhandelen med koedprodukter inden for Faellesskabet  (87/491/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  I artikel 4, stk. 1, i direktiv 80/215/EOEF (4), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3768/85 (5), defineres de behandlingsformer, der kan oedelaegge dyresygdomskim i koedprodukter med henblik paa under visse betingelser at muliggoere handel med saadanne produkter mellem medlemsstaterne;  erfaringerne og den videnskabelige udvikling samt koedteknologien goer det muligt at anvende en ny behandling, der giver de kraevede garantier;  Den Veterinaervidenskabelige Komité har afgivet positiv udtalelse om denne nye behandling af produkter paa basis af svinekoed i de medlemsstater, hvor der forekommer afrikansk svinepest;  optagelsen af denne behandling blandt de allerede foreskrevne vil lette de frie varebevaegelser i Faellesskabet og derved oege produktionsvaerdien samtidig med, at risikoen for sygdomsspredning undgaas;  der er for oejeblikket usikkerhed med hensyn til, hvilke bestemmelser i traktaten der kan tjene som hjemmel for foranstaltninger, navnlig indtil Domstolen har afgivet dom i sag nr. 68/86; der boer derfor undtagelsesvis og foreloebigt blot henvises til traktaten som retsgrundlag -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Artikel 3 i direktiv 80/215/EOEF aendres saaledes:  a) I foerste led aendres »artikel 1 i direktiv 64/433/EOEF« til »artikel 2 i direktiv 64/433/EOEF«.  b) I andet led udgaar udtrykket »litra o)«.  Artikel 2  Artikel 4 i direktiv 80/215/EOEF aendres saaledes:  1. Stk. 1 aendres saaledes:  a) I indledningsafsnittet aendres »artikel 1 i direktiv 64/433/EOEF« til »artikel 2 i direktiv 64/433/EOEF«.  b) Litra a) affattes saaledes:  »a) en varmebehandling foretaget  i) enten i en hermetisk lukket beholder, hvis Fc-vaerdi mindst er lig med 3,00;  ii) eller paa foelgende betingelser, for saa vidt der er tale om produkter, der er fremstillet udelukkende af svinekoed eller med svinekoed fra bedrifter, eller for saa vidt angaar de i artikel 7a, stk. 1, omhandlede medlemsstater, fra omraader, der ikke af veterinaerpolitimaessige aarsager er ramt af et forbud, som foelge af at der er konstateret afrikansk svinepest:  - koedet skal vaere helt udbenet og de vigtigste lymfekirtler fjernet;  - det koedstykke, der skal behandles, maa ikke veje over 5 kg;  - inden opvarmning skal hvert af ovennaevnte koedstykker vaere anbragt i en hermetisk lukket beholder, i hvilken det skal bringes i handelen;  - koedet i beholderen skal underkastes en varmebehandling i noeje overensstemmelse med foelgende betingelser:  - produktet skal holde en temperatur paa mindst 60° C i mindst fire timer, i loebet af hvilke temperaturen skal komme op paa mindst 70° C i mindst 30 minutter,  - temperaturen i et repraesentativt antal proever af hvert parti skal til stadighed kontrolleres. Denne kontrol skal foretages ved hjaelp af automatiske instrumenter, der registrerer saavel centrumstemperaturen i de tungere koedstykker som temperaturen inden i opvarmningsapparaturet;  - saa laenge alle de ovennaevnte operationer staar paa, skal de betingelser, der er fastsat i artikel 5a, stk. 3, i direktiv 72/461/EOEF, som aendret ved direktiv 80/213/EOEF (7), vaere opfyldt;  - efter behandlingen skal der paa hver af de i tredje og fjerde led omhandlede beholdere anbringes et sundhedsmaerke i overensstemmelse med punkt 31, 32 og 33 i kapitel VII i bilag A til direktiv 77/99/EOEF;  - de medlemsstater, der vil anvende den i dette litra omhandlede behandling, fremsender til Kommissionen og de oevrige medlemsstater en liste over de opskaeringsvirksomheder, der er forsynet med et apparatur, som kan sikre overholdelsen af ovennaevnte temperaturer.  Med hensyn til de i artikel 7a, stk. 2, omhandlede medlemsstater kan anvendelsen af behandlingen for koed fra de omraader, der er ramt af et forbud som foelge af, at der er konstateret afrikansk svinepest, foerst finde sted, naar der er truffet en afgoerelse i overensstemmelse med artikel 7b, stk. 2.  (7) EFT nr. L 47 af 21. 2. 1980, s. 1.«  c) Litra b),  - nr. i), affattes saaledes:  »i) en anden varmebehandling end de under litra a) omhandlede, men hvorved centrumstemperaturen er bragt op paa mindst 70° C.«  - nr. ii) suppleres med foelgende afsnit:  »Hvis den paagaeldende sygdom er mund- og klovesyge, kan udbenet skinke, der opfylder de oevrige betingelser i foerste afsnit, dog underkastes naevnte behandling.«  d) Som andet afsnit indsaettes foelgende:  »De i denne artikel omhandlede produkter maa kun fremstilles under officielt veterinaertilsyn, og de skal beskyttes mod forurening eller genforurening.«  2. I stk. 2,  - litra a), indsaettes foelgende som nr. iii):  »iii) naar en medlemsstat som foelge af, at der er konstateret afrikansk svinepest, eller at denne sygdom varer ved, beslutter at goere brug af den i stk. 1, litra a), nr. ii), omhandlede behandling, drager denne medlemsstat omsorg for, at fersk svinekoed maerkes med det i artikel 5a i direktiv 72/461/EOEF omhandlede stempel.«  - affattes litra b) saaledes:  »b) I sundhedscertifikatet som omhandlet i kapitel VIII i bilag A til direktiv 77/99/EOEF angives, uden at dette beroerer note 3 i naevnte certifikat, i rubrikken »produktets art« henholdsvis »behandlet i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra a), i direktiv 80/215/EOEF« eller »behandlet i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra b), i direktiv 80/215/EOEF.«  .  Artikel 3  Medlemsstaterne saetter de fornoedne love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 1988. De underretter straks Kommissionen herom.  Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. september 1987.  Paa Raadets vegne  L. TOERNAES  Formand  (1) EFT nr. C 55 af 3. 3. 1987, s. 10.  (2) EFT nr. C 156 af 15. 6. 1987, s. 183.  (3) EFT nr. C 68 af 16. 3. 1987, s. 2.  (4) EFT nr. L 47 af 21. 2. 1980, s. 4.  (5) EFT nr. L 362 af 31. 12. 1985, s. 8.


Avis juridique important

|

31980L1271

Rådets direktiv 80/1271/EØF af 22. december 1980 om tilpasning af direktiv 73/173/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige præparater (opløsningsmidler), som følge af Grækenlands tiltrædelse af De europæiske Fællesskaber

EF-Tidende nr. L 375 af 31/12/1980 s. 0070 - 0072 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 11 s. 0082  den græske specialudgave: Kapitel 13 bind 10 s. 0139  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 11 s. 0082  den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 11 s. 0156  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 11 s. 0156

++++  RAADETS DIREKTIV  af 22 . december 1980  om tilpasning af direktiv 73/173/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om klassificering , emballering og etikettering af farlige praeparater  ( oploesningsmidler ) , som foelge af Graekenlands tiltraedelse af De europaeiske Faellesskaber   ( 80/1271/EWG )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Deut europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til tiltraedelsesakten af 1979 , saerlig artikel 22 og 146 , og  ud fra foelgende betragtning :  Bilaget til Raadets direktiv 73/173/EOEF af 4 . juni 1973 tilnaermelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om klassificering , emballering og etikettering af farlige praeparater  ( oploesningsmidler ) ( 1 ) , aendret ved direktiv 80/781/EOEF ( 2 ) , boer suppleres ved tilfoejelse af den graeske version af betegnelserne for de farlige praeparater ( oploesningsmidler ) -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  I bilaget til direktiv 73/173/EOEF indsaettes de i bilaget til naervaerende direktiv anfoerte graeske betegnelser .  Artikel 2  Medlemsstaterne vedtager og offentliggoer inden den 1 . januar 1981 de bestemmelser , der er noedvendige for at efterkomme dette direktiv . De underretter straks Kommissionen herom .  De anvender disse bestemmelser fra den 1 . januar 1981 .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 22 . december 1980 .  Paa Raadets vegne  J . SANTER  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 189 af 11 . 7 . 1973 , s . 7 .  ( 2 ) EFT nr . L 229 af 30 . 8 . 1980 , s . 57 .  BILAG : JFR . EFT


Avis juridique important

|

32003L0075

Kommissionens direktiv 2003/75/EF af 29. juli 2003 om ændring af bilag I til Rådets direktiv 98/18/EF om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe (EØS-relevant tekst)

EU-Tidende nr. L 190 af 30/07/2003 s. 0006 - 0009

Kommissionens direktiv 2003/75/EFaf 29. juli 2003om ændring af bilag I til Rådets direktiv 98/18/EF om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe(EØS-relevant tekst)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 98/18/EF af 17. marts 1998 om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe(1), særlig artikel 8, litra b), ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådets direktiv 98/18/EF af 17. marts 1998 om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe finder ifølge kravene i bilag I anvendelse på nye og eksisterende skibe i indenrigsfart.(2) Kapitel III, punkt 5-1, i bilag I til direktiv 98/18/EF indeholdt krav om ændring af redningsflåder, hurtiggående mand over bord-både, redningsmidler og redningsveste på eksisterende ro-ro-passagerskibe senest på datoen for det første periodiske syn efter den 1. juli 2000.(3) I Kommissionens direktiv 2002/25/EF af 5. marts 2002 om ændring af Rådets direktiv 98/18/EF om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe(2) krævedes yderligere ændringer af samme udstyr pr. 1. januar 2003.(4) De tilsvarende Solas-forskrifter tillader, at ændringer af eksisterende skibe finder sted samtidig med større reparationer, ombygninger eller udskiftning af redningsudstyr.(5) Direktiv 98/18/EF bør følgelig ændres, så der bliver en rimelig frist for anvendelse af disse specifikke nye krav på eksisterende ro-ro-skibe.(6) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg for sikkerhed til søs, der er nedsat ved forordning (EF) nr. 2099/2002(3) -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Kapitel III, punkt 5-1, i bilag I til direktiv 98/18/EF affattes som angivet i bilaget til dette direktiv.Artikel 21. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest seks måneder efter datoen for dets ikrafttræden. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juli 2003.På Kommissionens vegneLoyola De PalacioNæstformand(1) EFT L 144 af 15.5.1998, s. 1.(2) EFT L 98 af 15.4.2002, s. 1.(3) EFT L 324 af 29.11.2002, s. 1.BILAG5-1 Forskrifter for ro-ro-passagerskibe (26)RO-RO-SKIBE I KLASSE B, C OG D, SOM ER BYGGET INDEN DEN 1. JANUAR 2003:.1 Ro-ro-passagerskibe, som er bygget inden den 1. januar 2003, skal opfylde forskrifterne i punkt.6.2,.6.3,.6.4,.7,.8 og.9 senest på datoen for det første periodiske syn efter den 1. januar 2006.Indtil da anvendes punkt.2,.3,.4 og.5 for ro-ro-skibe, som er bygget inden 1. januar 2003.Uanset førnævnte bestemmelse gælder, at når redningsmidler eller -foranstaltninger om bord på sådanne skibe udskiftes, eller når der på sådanne skibe foretages større reparationer, ombygninger eller forandringer, der indebærer udskiftning af eller udbygning af eksisterende redningsmidler eller -foranstaltninger, skal sådanne redningsmidler eller -foranstaltninger opfylde de relevante krav i punkt.6,.7,.8 og.9..2 Redningsflåder.1 Redningsflåder på ro-ro-passagerskibe skal betjenes af evakueringsslisker, der opfylder Solas-regel III/48.5 i den pr. 17. marts 1998 gældende ordlyd, eller udsætningsanordninger, der opfylder Solas-regel III/48.6 i den pr. 17. marts 1998 gældende ordlyd, jævnt fordelt på begge sider af skibet.Kommunikationen mellem indskibningsstedet og platformen skal sikres..2 Alle redningsflåder på ro-ro-passagerskibe skal være anbragt med anordninger, der opfylder Solas-regel III/23 i den pr. 17. marts 1998 gældende ordlyd, så de frit kan flyde op..3 Alle redningsflåder på ro-ro-passagerskibe skal være af en type, der er forsynet med ombordstigningsrampe, som opfylder forskrifterne i Solas-regel III/39.4.1 eller III/40.4.1 i den pr. 17. marts 1998 gældende ordlyd..4 Alle redningsflåder på ro-ro-passagerskibe skal enten være selvoprettende eller overdækkede reversible redningsflåder, som er stabile i søgang og kan fungere sikkert, uanset om de flyder med den ene eller den anden side opad. Åbne reversible redningsflåder kan tillades, hvis flagstatens administration finder det forsvarligt i betragtning af, at rejserne finder sted i lukkede farvande og under gunstige klimatiske forhold, forudsat at sådanne redningsflåder opfylder kravene i bilag 10 til koden for højhastighedsfartøjer i fuldt omfang.Alternativt skal skibet medføre så mange selvoprettende redningsflåder eller overdækkede reversible redningsflåder ud over dets normale antal redningsflåder, at de tilsammen kan rumme mindst 50 % af de personer, der ikke er plads til i redningsbåde. Kapaciteten i de supplerende redningsflåder bestemmes som forskellen mellem det samlede antal personer om bord og det antal personer, der er plads til i redningsbåde. Alle sådanne redningsflåder skal være godkendt af flagstatens administration under hensyntagen til anbefalingerne fra IMO i MSC/Circ. 809..3 Hurtiggående mand over bord-både.1 På ro-ro-passagerskibe skal mindst én af mand over bord-bådene være en hurtiggående mand over bord-båd, som er godkendt af flagstatens administration under hensyntagen til IMO's anbefalinger i MSC/Circ. 809..2 Alle hurtiggående mand over bord-både skal betjenes af en hensigtsmæssig udsætningsanordning, som er godkendt af flagstatens administration. Når flagstatens administration godkender sådanne anordninger, skal den tage i betragtning, at hurtiggående mand over bord-både skal kunne udsættes og tages om bord igen under endog meget ugunstige vejrforhold, og tage hensyn til anbefalingerne fra IMO..3 Mindst to af hver hurtiggående mand over bord-båds besætningsmedlemmer skal være uddannet og regelmæssigt have deltaget i øvelser i overensstemmelse med minimumskravene til besætningens kompetence i hurtiggående mand over bord-både i kapitel A-VI/2, tabel A-VI/2-2, i Seafarers Training, Certification and Watchkeeping (STCW) Code og under hensyntagen til IMO's anbefalinger i resolution A.771 (18) med senere ændringer. Uddannelsen og øvelserne skal omfatte alle aspekter af redning samt håndtering, manøvrering og betjening af sådanne fartøjer under forskellige forhold og endelig, hvordan de bringes på ret køl efter kæntring..4 Hvis et eksisterende ro-ro-passagerskib er således indrettet eller af en sådan størrelse, at den hurtiggående mand over bord-båd, der kræves i punkt.3.1, ikke kan anbringes, kan den hurtiggående mand over bord-båd anbringes i stedet for en eksisterende redningsbåd og accepteres som en mand over bord-båd eller båd til brug i nødsituationer, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:.1 den installerede hurtiggående mand over bord-båd skal betjenes af en udsætningsanordning, der opfylder forskrifterne i punkt.3.2.2 der skal kompenseres for den således manglende overlevelsesfartøjskapacitet ved installering af redningsflåder, der kan medføre mindst lige så mange personer som den redningsbåd, der er erstattet.3 sådanne redningsflåder skal betjenes af de eksisterende udsætningsanordninger eller MES-systemer..4 Redningsmidler.1 Alle ro-ro-passagerskibe skal være udstyret med effektive midler til hurtig bjærgning af overlevende fra vandet og til overførsel af overlevende fra redningsenheder eller overlevelsesfartøjer til skibet..2 Midlerne til overførsel af overlevende til skibet kan indgå i et MES-system eller et system, der er konstrueret til redningsformål.Alle sådanne midler skal være godkendt af flagstatens administration under hensyntagen til anbefalingerne fra IMO i MSC/Circ. 810..3 Hvis en evakueringssliske i et MES-system er beregnet til at tjene som middel til at overføre overlevende til skibets dæk, skal den være forsynet med håndliner eller lejdere til hjælp for opklatring ad slisken..5 Redningsveste.1 Uanset kravene i Solas-regel III/7.2 og III/22.2 skal der opbevares så mange redningsveste i nærheden af mønstringsstederne, at passagererne ikke behøver at vende tilbage til deres kahytter for at hente deres redningsveste..2 På ro-ro-passagerskibe skal alle redningsveste være udstyret med lys i overensstemmelse med kravene i Solas-regel III/32.2 i den pr. 17. marts 1998 gældende ordlyd.RO-RO-SKIBE I KLASSE B, C OG D, SOM ER BYGGET DEN 1. JANUAR 2003 ELLER SENERE:.6 Redningsflåder.1 Redningsflåder på ro-ro-passagerskibe skal betjenes af MES-systemer, der opfylder punkt 6.2 i LSA-koden, eller udsætningsanordninger, der opfylder punkt 6.1.5 i LSA-koden, jævnt fordelt på begge sider af skibet.Kommunikationen mellem indskibningsstedet og platformen skal sikres..2 Alle redningsflåder på ro-ro-passagerskibe skal være anbragt med anordninger, der opfylder Solas-regel III/13.4, så de frit kan flyde op..3 Alle redningsflåder på ro-ro-passagerskibe skal være af en type, der er forsynet med ombordstigningsrampe, som opfylder forskrifterne i punkt 4.2.4.1 eller 4.3.4.1 i LSA-koden..4 Alle redningsflåder på ro-ro-passagerskibe skal enten være selvoprettende eller overdækkede reversible redningsflåder, som er stabile i søgang og kan fungere sikkert, uanset om de flyder med den ene eller den anden side opad. Åbne reversible redningsflåder kan tillades, hvis flagstatens administration finder det forsvarligt i betragtning af, at rejserne finder sted i lukkede farvande og under gunstige klimatiske forhold, forudsat at sådanne redningsflåder opfylder kravene i bilag 10 til koden for højhastighedsfartøjer i fuldt omfang.Alternativt skal skibet medføre så mange selvoprettende redningsflåder eller overdækkede reversible redningsflåder ud over dets normale antal redningsflåder, at de tilsammen kan rumme mindst 50 % af de personer, der ikke er plads til i redningsbåde. Kapaciteten i de supplerende redningsflåder bestemmes som forskellen mellem det samlede antal personer om bord og det antal personer, der er plads til i redningsbåde. Alle sådanne redningsflåder skal være godkendt af flagstatens administration under hensyntagen til anbefalingerne fra IMO i MSC/Circ.809..7 Hurtiggående mand over bord-både.1 På ro-ro-passagerskibe skal mindst én af mand over bord-bådene være en hurtiggående mand over bord-båd, som er godkendt af flagstatens administration under hensyntagen til IMO's anbefalinger i MSC/Circ. 809..2 Alle hurtiggående mand over bord-både skal betjenes af en hensigtsmæssig udsætningsanordning, som er godkendt af flagstatens administration. Når flagstatens administration godkender sådanne anordninger, skal den tage i betragtning, at hurtiggående mand over bord-både skal kunne udsættes og tages om bord igen under endog meget ugunstige vejrforhold, og tage hensyn til anbefalingerne fra IMO..3 Mindst to af hver hurtiggående mand over bord-båds besætningsmedlemmer skal være uddannet og regelmæssigt have deltaget i øvelser i overensstemmelse med minimumskravene til besætningens kompetence i hurtiggående mand over bord-både i kapitel A-VI/2, tabel A-VI/2-2, i Seafarers Training, Certification and Watchkeeping (STCW) Code og under hensyntagen til IMO's anbefalinger i resolution A.771 (18) med senere ændringer. Uddannelsen og øvelserne skal omfatte alle aspekter af redning samt håndtering, manøvrering og betjening af sådanne fartøjer under forskellige forhold og endelig, hvordan de bringes på ret køl efter kæntring..4 Hvis et eksisterende ro-ro-passagerskib er således indrettet eller af en sådan størrelse, at den hurtiggående mand over bord-båd, der kræves i punkt.3.1, ikke kan anbringes, kan den hurtiggående mand over bord-båd anbringes i stedet for en eksisterende redningsbåd og accepteres som en mand over bord-båd eller båd til brug i nødsituationer, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:.1 den installerede hurtiggående mand over bord-båd skal betjenes af en udsætningsanordning, der opfylder forskrifterne i punkt.3.2.2 der skal kompenseres for den således manglende overlevelsesfartøjskapacitet ved installering af redningsflåder, der kan medføre mindst lige så mange personer som den redningsbåd, der er erstattet.3 sådanne redningsflåder skal betjenes af de eksisterende udsætningsanordninger eller MES-systemer..8 Redningsmidler.1 Alle ro-ro-passagerskibe skal være udstyret med effektive midler til hurtig bjærgning af overlevende fra vandet og til overførsel af overlevende fra redningsenheder eller overlevelsesfartøjer til skibet..2 Midlerne til overførsel af overlevende til skibet kan indgå i et MES-system eller et system, der er konstrueret til redningsformål.Alle sådanne midler skal være godkendt af flagstatens administration under hensyntagen til anbefalingerne fra IMO i MSC/Circ. 810..3 Hvis en evakueringssliske i et MES-system er beregnet til at tjene som middel til at overføre overlevende til skibets dæk, skal den være forsynet med håndliner eller lejdere til hjælp for opklatring ad slisken..9 Redningsveste.1 Uanset kravene i Solas-regel III/7.2 og III/22.2 skal der opbevares så mange redningsveste i nærheden af mønstringsstederne, at passagererne ikke behøver at vende tilbage til deres kahytter for at hente deres redningsveste..2 På ro-ro-passagerskibe skal alle redningsveste være udstyret med lys i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 2.2.3 i LSA-koden.