Avis juridique important

|

32003L0025

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/25/EF af 14. april 2003 om særlige stabilitetskrav til ro-ro-passagerskibe (EØS-relevant tekst)

EU-Tidende nr. L 123 af 17/05/2003 s. 0022 - 0041

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/25/EFaf 14. april 2003om særlige stabilitetskrav til ro-ro-passagerskibe(EØS-relevant tekst)EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2),efter høring af Regionsudvalget,efter proceduren i traktatens artikel 251(3), ogud fra følgende betragtninger:(1) Som led i den fælles transportpolitik bør der vedtages yderligere foranstaltninger for at forbedre sikkerheden ved passagerbefordring til søs.(2) Fællesskabet ønsker at gøre alt, hvad der er muligt, for at undgå, at der sker ulykker med ro-ro-passagerskibe og derfor går menneskeliv tabt.(3) Ro-ro-passagerskibes overlevelsesevne efter en kollision, udtrykt ved deres stabilitet ved havari, er af afgørende betydning for passagerernes og besætningens sikkerhed og særlig relevant for eftersøgnings- og redningsarbejdet. Hvis et ro-ro-passagerskib med lukket ro-ro-dæk beskadiges ved kollision, består den største fare for dets stabilitet i virkningerne af, at der akkumuleres en betydelig mængde vand på et sådant dæk.(4) Personer, der rejser med ro-ro-passagerskibe, og besætningen om bord på sådanne skibe bør kunne kræve samme høje sikkerhedsniveau, uanset hvor i Fællesskabet skibene er i fart.(5) I betragtning af, at passagerbefordring til søs er et led i gennemførelsen af det indre marked, kan der mest effektivt etableres et fælles sikkerhedsniveau for alle skibe i Fællesskabet ved hjælp af foranstaltninger på fællesskabsplan.(6) Foranstaltninger på fællesskabsplan er det bedste middel til at sikre en ensartet gennemførelse af en række principper, der er vedtaget inden for Den Internationale Søfartsorganisation (IMO), og dermed undgå forvridning af konkurrencen mellem forskellige selskaber, der har ro-ro-passagerskibe i fart i Fællesskabet.(7) Der blev på konferencen i 1990 om sikkerhed for menneskeliv på søen (Solas 90) fastsat generelle internationale krav til ro-ro-passagerskibes stabilitet ved havari, og de er indarbejdet i regel II-1/B/8, i Solas-konventionen (Solas 90-standard). Disse krav gælder i hele Fællesskabet, eftersom Solas-konventionen gælder umiddelbart for international fart, og eftersom Rådets direktiv 98/18/EF af 17. marts 1998 om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe(4) gælder for indenrigsfart.(8) De krav, som Solas 90-standarden stiller til stabilitet ved havari, omfatter implicit virkningerne af indtrængning af vand på ro-ro-dækket under forhold på søen med en signifikant bølgehøjde på 1,5 m.(9) IMO-resolution 14 fra Solas 1995-konferencen gav IMO's medlemmer mulighed for at indgå regionale aftaler, hvis de fremherskende forhold på søen og andre lokale forhold kræver særlige stabilitetskrav inden for et bestemt område.(10) Otte nordeuropæiske lande, heriblandt syv medlemsstater, blev den 28. februar 1996 i Stockholm enige om at stille større krav til ro-ro-passagerskibes stabilitet ved havari for at tage højde for virkningerne af akkumulering af vand på ro-ro-dækket og sætte skibet i stand til at overleve under hårdere vejrforhold end forudsat i Solas 90-standarden, nemlig ved en signifikant bølgehøjde på op til 4 m.(11) Ifølge aftalen, der betegnes Stockholm-aftalen, afhænger de særlige stabilitetskrav direkte af, hvilket havområde skibet opererer i, og helt præcist af den signifikante bølgehøjde, der er registreret i det pågældende fartsområde. Den signifikante bølgehøjde i det område, skibet opererer i, er bestemmende for, hvilken vandhøjde der tænkes at opstå på vogndækket, hvis der indtræffer en skade.(12) Ved afslutningen af den konference, hvor Stockholm-aftalen blev vedtaget, konstaterede Kommissionen, at aftalen ikke gælder for andre dele af Fællesskabet, og erklærede, at den agtede at undersøge, hvilke lokale forhold der er fremherskende i de europæiske farvande, der besejles af ro-ro-passagerskibe, og tage de nødvendige initiativer.(13) Rådet indføjede en erklæring i mødeprotokollen fra Rådets 2074. samling den 17. marts 1998, hvori det fremhævede behovet for at sikre samme sikkerhedsniveau for alle passagerfærger, der sejler under samme forhold, hvad enten det er i international fart eller indenrigsfart.(14) I beslutning af 5. oktober 2000 om den græske færge "Samina"'s forlis(5) erklærede Europa-Parlamentet udtrykkeligt, at det afventede Kommissionens vurdering af effektiviteten af Stockholm-aftalen og andre foranstaltninger til forbedring af passagerskibes stabilitet og sikkerhed.(15) En ekspertundersøgelse, som Kommissionen har foranstaltet, har vist, at bølgehøjden i sydeuropæiske farvande er den samme som i de nordeuropæiske. Vejrforholdene er muligvis generelt mere gunstige i Sydeuropa, men stabilitetskravene i Stockholm-aftalen bygger udelukkende på den signifikante bølgehøjde og på, hvordan den indvirker på akkumulering af vand på ro-ro-dækket.(16) Anvendelse af fællesskabssikkerhedskrav til ro-ro-passagerskibes stabilitet er af afgørende betydning for sådanne fartøjers sikkerhed og bør indgå i de fælles rammer for sikkerhed til søs.(17) Med det formål at forbedre sikkerheden og undgå konkurrenceforvridning bør de fælles sikkerhedskrav vedrørende stabilitet gælde for alle de ro-ro-passagerskibe, der sejler i fast international rutefart til eller fra en havn i en medlemsstat, uanset hvilket flag de fører.(18) Et skibs sikkerhed er i første række flagstatens ansvar, og derfor bør hver enkelt medlemsstat sørge for, at de ro-ro-passagerskibe, der sejler under dens flag, opfylder de sikkerhedskrav, der gælder for sådanne skibe.(19) Medlemsstaterne bør også impliceres i deres egenskab af værtsstater. De forpligtelser, de varetager i denne egenskab, er baseret på havnestatsspecifikke forpligtelser, der er i fuld overensstemmelse med De Forenede Nationers havretskonvention af 1982 (UNCLOS).(20) De særlige stabilitetskrav i dette direktiv bør bygge på den metode, der er fastsat i bilagene til Stockholm-aftalen, til beregning af vandhøjden på ro-ro-dækket efter en kollisionsskade ud fra to grundparametre, nemlig skibets restfribord og den signifikante bølgehøjde i skibets fartsområde.(21) Medlemsstaterne bør fastlægge og offentliggøre den signifikante bølgehøjde i de havområder, hvor ro-ro-passagerskibe sejler i fast rutefart til eller fra deres havne. For internationale ruter bør staterne i begge ender af ruten nå til enighed om den signifikante bølgehøjde, når det er relevant og muligt. For de samme havområder kan der ligeledes fastlægges en signifikant bølgehøjde for årstidsbestemt sejlads.(22) Alle ro-ro-passagerskibe i sejlads inden for dette direktivs anvendelsesområde bør opfylde de stabilitetskrav, der følger af den signifikante bølgehøjde i det pågældende fartsområde. De bør være forsynet med et overensstemmelsesdokument, som udstedes af flagstatens administration, og som alle de øvrige medlemsstater bør acceptere.(23) Solas 90-standarden giver samme sikkerhedsniveau som dette direktivs særlige stabilitetskrav for skibe i fart i områder med en signifikant bølgehøjde på op til 1,5 m.(24) Da det kan blive nødvendigt at foretage konstruktionsmæssige ændringer af eksisterende ro-ro-passagerskibe, førend de kan opfylde de særlige stabilitetskrav, bør kravene indføres over en årrække, således at de berørte dele af branchen får tilstrækkelig tid til at opfylde kravene. Der bør derfor opstilles en tidsplan for overgangsperioden for eksisterende skibe. En sådan tidsplan bør ikke påvirke håndhævelsen af de særlige stabilitetskrav i de havområder, der er omfattet af bilagene til Stockholm-aftalen.(25) I henhold til artikel 4, stk. 1, litra e), i Rådets direktiv 1999/35/EF af 29. april 1999 om en ordning med obligatoriske syn med henblik på sikker drift af ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer(6) skal værtsstaten kontrollere, at ro-ro-passagerfærger og højhastighedspassagerfartøjer overholder de særlige krav til stabilitet, der er vedtaget på regionalt niveau og omsat i national lovgivning, når disse fartøjer anvendes i sejlads, der er omfattet af denne nationale lovgivning i den pågældende region.(26) Højhastighedspassagerfartøjer som defineret i regel 1 i kapitel X i Solas-konventionen som ændret bør ikke være forpligtet til at opfylde dette direktivs bestemmelser, hvis de fuldt ud opfylder kravene i IMO's internationale kode for sikkerhed i højhastighedsfartøjer som ændret.(27) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(7).(28) Målene for den foreslåede foranstaltning, nemlig beskyttelse af menneskeliv til søs gennem forbedring af ro-ro-passagerskibes overlevelsesevne i tilfælde af havari, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5, på grund af sit omfang og sine virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1FormålFormålet med dette direktiv er at indføre et ensartet niveau for særlige krav til ro-ro-passagerskibes stabilitet, for dermed at forbedre denne skibstypes overlevelsesevne i tilfælde af havari og garantere et højt sikkerhedsniveau for passagerer og besætning.Artikel 2DefinitionerI dette direktiv gælder følgende definitioner:a) "ro-ro-passagerskib": et skib, som befordrer flere end 12 passagerer med ro-ro-lastrum eller speciallastrum som defineret i regel II-2/3 i Solas-konventionen, som ændretb) "nyt skib": et skib, hvis køl er lagt, eller som befinder sig på et tilsvarende konstruktionsstadium den 1. oktober 2004 eller senere; et tilsvarende konstruktionsstadium betyder det stadium, hvor:i) konstruktion, der kan identificeres med et bestemt skib/fartøj, er påbegyndt, ogii) samling af dette skib/fartøj er påbegyndt og udgør ikke under 50 tons eller, hvis det er mindre, mindst 1 % af den anslåede samlede skrogvægtc) "eksisterende skib": et skib, der ikke er et nyt skibd) "passager": enhver person, bortset fra skibsføreren og besætningsmedlemmerne eller andre personer, der er forhyret eller beskæftiget i en hvilken som helst egenskab om bord på et skib og bortset fra børn under ét åre) "internationale konventioner": den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen af 1974 (Solas-konventionen) og den internationale konvention om lastelinjer af 1966, med de gældende protokoller og ændringerf) "fast rutefart": en række sejladser med ro-ro-passagerskibe, der gennemføres mellem de samme to eller flere havne:i) enten i henhold til en offentliggjort fartplanii) eller med en sådan regelmæssighed eller hyppighed, at de fremtræder som en systematisk række sejladserg) "Stockholm-aftalen": den aftale, der er indgået den 28. februar 1996 i Stockholm i henhold til resolution 14 "Regional Agreements on Specific Stability Requirements for ro-ro Passenger Ships", vedtaget den 29. november 1995 på Solas 1995-konferencenh) "flagstatens administration": de kompetente myndigheder i den stat, hvis flag ro-ro-passagerskibet har ret til at førei) "værtsstat": en medlemsstat, fra eller til hvis havne et ro-ro-passagerskib er i fast rutefartj) "international fart": en rejse over hav fra en havn i en medlemsstat til en havn uden for den pågældende medlemsstat eller omvendtk) "særlige stabilitetskrav": stabilitetskravene i bilag Il) "signifikant bølgehøjde" (hs): den gennemsnitlige højde af den største tredjedel af de observerede bølger i et givet tidsrumm) "restfribord" (fr): minimumsafstanden mellem det skadede ro-ro-dæk og den endelige vandlinje ved skadestedet, idet der ikke skal tages hensyn til effekten af den mængde vand, der er akkumuleret på det skadede ro-ro-dæk.Artikel 3Anvendelsesområde1. Dette direktiv finder anvendelse på alle ro-ro-passagerskibe, der sejler i fast international rutefart til og fra en havn i en medlemsstat, uanset hvilket flag de fører.2. Hver enkelt medlemsstat skal i sin egenskab af værtsstat sikre, at ro-ro-passagerskibe, der fører en ikke-medlemsstats flag, i fuldt omfang opfylder direktivets krav, førend de kan gå i fart på havne i denne medlemsstat, jf. artikel 4 i direktiv 1999/35/EF.Artikel 4Signifikante bølgehøjderDer benyttes signifikante bølgehøjder (hs) til at beregne den højde af vand på vogndækket, der anvendes i de særlige stabilitetskrav i bilag I. Tallene for signifikant bølgehøjde må ikke overskrides med en sandsynlighed på over 10 % om året.Artikel 5Havområder1. Senest den 17. maj 2004 udarbejder værtsstaterne en liste over havområder, hvor ro-ro-passagerskibe sejler i fast rutefart til eller fra deres havne, og de tilsvarende signifikante bølgehøjder i disse områder.2. Havområderne og de gældende værdier for signifikant bølgehøjde fastlægges i fællesskab af staterne i begge ender af ruten, det være sig medlemsstater eller, når det er relevant og muligt, tredjelande. Hvis skibets rute går gennem mere end ét havområde, skal skibet opfylde de særlige stabilitetskrav for den største signifikante bølgehøjde, der forekommer i disse områder.3. Listen indsendes til Kommissionen og offentliggøres i et offentlig database, som der er adgang til via den kompetente søfartsmyndigheds netsted. Kommissionen underrettes ligeledes om, hvor sådanne oplysninger ligger, og om eventuelle ajourføringer med en begrundelse herfor.Artikel 6Særlige stabilitetskrav1. Alle ro-ro-passagerskibe, der er omfattet af artikel 3, stk. 1, skal opfylde de særlige stabilitetskrav i bilag I, uden at det berører kravene i regel II-1/B/8 i Solas-konventionen (Solas 90-standarden) vedrørende vandtæt inddeling og stabilitet ved havari.2. For ro-ro-passagerskibe, der udelukkende udfører sejlads i havområder, hvor den signifikante bølgehøjde er højst 1,5 m, anses opfyldelse af kravene i den i stk. 1 nævnte regel for ækvivalent med opfyldelse af de særlige stabilitetskrav i bilag I.3. Når medlemsstaterne anvender kravene i bilag I, følger de retningslinjerne i bilag II, for så vidt som det er praktisk muligt og foreneligt med, hvordan det pågældende skib er konstrueret.Artikel 7Indførelse af de særlige stabilitetskrav1. Nye ro-ro-passagerskibe skal opfylde de særlige stabilitetskrav i bilag I.2. Eksisterende ro-ro-passagerskibe med undtagelse af dem, der er omfattet af artikel 6, stk. 2, skal opfylde de særlige stabilitetskrav i bilag I senest den 1. oktober 2010.Eksisterende ro-ro-passagerskibe, der den 17. maj 2003 opfylder kravene i den i artikel 6, stk. 1, nævnte regel, skal opfylde de særlige stabilitetskrav i bilag I senest den 1. oktober 2015.3. Nærværende artikel gælder med forbehold af artikel 4, stk. 1, litra e), i direktiv 1999/35/EF.Artikel 8Dokumenter1. Såvel nye som eksisterende ro-ro-passagerskibe, der fører en medlemsstats flag, skal være forsynet med et certifikat, som bekræfter, at skibet opfylder de i artikel 6 og bilag I fastsatte særlige stabilitetskrav.Certifikatet udstedes af flagstatens administration, og kan være kombineret med andre relevante certifikater, og det skal være angivet, for hvilken signifikant bølgehøjde skibet opfylder de særlige stabilitetskrav.Certifikatet er gyldigt, så længe skibet sejler inden for samme havområde eller inden for andre områder med den samme eller en lavere signifikant bølgehøjde.2. Hver enkelt medlemsstat accepterer i sin egenskab af værtsstat et certifikat, som er udstedt af en anden medlemsstat i medfør af dette direktiv.3. Hver enkelt medlemsstat accepterer i sin egenskab af værtsstat et certifikat, som er udstedt af et tredjeland, og hvori de erklærer, at skibet opfylder de fastlagte særlige stabilitetskrav.Artikel 9Årstidsbestemt og tidsbegrænset sejlads1. Hvis et selskab, som på årsbasis sejler i fast rutefart, ønsker at indsætte yderligere ro-ro-passagerskibe til at sejle i en kortere periode på denne faste rute, skal det senest en måned, inden skibene indsættes på den pågældende rute, underrette de kompetente myndigheder i værtsstaten eller -staterne herom. Hvis der imidlertid på grund af uforudsete omstændigheder hurtigt skal indsættes et andet ro-ro-passagerskib for at sikre fortsat sejlads, finder direktiv 1999/35/EF anvendelse.2. Hvis et selskab ønsker at operere med årstidsbestemt fast rutefart i en kortere periode, der ikke overstiger seks måneder om året, skal det senest tre måneder forinden underrette de kompetente myndigheder i værtsstaten eller -staterne herom.3. Hvis sådan sejlads finder sted under forhold, hvor den signifikante bølgehøjde er lavere end værdien for helårssejlads i samme havområde, kan den kompetente myndighed benytte den signifikante bølgehøjde i denne kortere periode til at beregne vandhøjden på dækket, når den anvender de særlige stabilitetskrav i bilag I. Værdien for den signifikante bølgehøjde, der skal gælde i denne kortere periode, skal aftales mellem medlemsstaterne, eller, når det er relevant og muligt, mellem medlemsstater og tredjelande i begge ender af ruten.4. Når de kompetente myndigheder i værtsstaten eller -staterne har givet tilladelse til sejlads som omhandlet i stk. 1 og 2, skal ro-ro-passagerskibe, der foretager sådan sejlads, være forsynet med et certifikat, der bekræfter, at skibet opfylder direktivets bestemmelser, jf. artikel 8, stk. 1.Artikel 10TilpasningBilagene kan ændres efter proceduren i artikel 11, stk. 2, for at tage hensyn til den internationale udvikling, især inden for IMO (Den Internationale Søfartsorganisation), og for at direktivet kan blive mere effektivt på baggrund af erfaringer og den tekniske udvikling.Artikel 11Udvalg1. Kommissionen bistås af det udvalg for sikkerhed til søs og forebyggelse af forurening fra skibe, som er nedsat ved artikel 3 i forordning (EF) nr. 2099/2002(8).2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til otte uger.3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.Artikel 12SanktionerMedlemsstaterne fastsætter selv sanktionerne for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der vedtages i henhold til dette direktiv, og træffer de fornødne foranstaltninger til at sikre, at sanktionerne anvendes. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.Artikel 13GennemførelseMedlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 17. november 2004. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 14IkrafttrædenDette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.Artikel 15AdressaterDette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 14. april 2003.På Europa-Parlamentets vegneP. CoxFormandPå Rådets vegneA. GiannitsisFormand(1) EFT C 20 E af 28.1.2003, s. 21.(2) Udtalelse afgivet den 11.12.2002 (endnu ikke offentliggjort i EUT).(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 7.11.2002 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 17.3.2003.(4) EFT L 144 af 15.5.1998, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/84/EF (EFT L 324 af 29.11.2002, s. 53).(5) EFT C 178 af 22.6.2001, s. 288.(6) EFT L 138 af 1.6.1999, s. 1. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/84/EF (EFT L 324 af 29.11.2002, s. 53).(7) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.(8) EFT L 324 af 29.11.2002, s. 1.BILAG ISÆRLIGE STABILITETSKRAV TIL RO-RO-PASSAGERSKIBEjf. artikel 61. Alle ro-ro-passagerskibe, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, skal opfylde kravene i dette bilag tillige med kravene i regel II-1/B/8 i Solas-konventionen vedrørende vandtæt inddeling og stabilitet ved havari.1.1. Bestemmelserne i regel II-1/B/8.2.3 skal opfyldes, idet der tages højde for effekten af en hypotetisk mængde havvand, som antages at være akkumuleret på det første dæk over konstruktionsvandlinjen for ro-ro-lastrum eller speciallastrum, som defineret i regel II-2/3, og som antages at være skadet (i det følgende benævnt "det skadede ro-ro-dæk"). Det er ikke nødvendigt at opfylde de andre krav i regel II-1/B/8 ved anvendelsen af stabilitetsstandarden indeholdt i dette bilag. Den mængde havvand, som antages at blive akkumuleret, skal beregnes på basis af et vandspejl med en fast højde over:a) det laveste punkt af dækkets kant i det skadede rum på ro-ro-dækket, ellerb) når dækkets kant i det skadede rum er nedsænket, da skal beregningerne baseres på en fast højde over den stille havoverflade ved alle krængnings- og trimvinkler,som følger:0,5 m, hvis restfribordet (fr) er 0,3 m eller mindre0,0 m, hvis restfribordet (fr) er 2,0 m eller mere, ogmellemliggende værdier skal beregnes ved lineær interpolation, hvis restfribordet (fr) er 0,3 m eller mere, men mindre end 2,0 m,hvor restfribordet (fr) i det aktuelle skadestilfælde er minimumsafstanden mellem det beskadigede ro-ro-dæk og den endelige vandlinje ved skadestedet, idet der ikke skal tages hensyn til effekten af den mængde vand, der er akkumuleret på det skadede ro-ro-dæk.1.2. Hvor et højeffektivt lænsesystem er installeret, kan flagstatens administration tillade en reduktion af den anvendte højde af vandoverfladen.1.3. For skibe med geografisk begrænsede fartsområder kan flagstatens administration acceptere en reduktion af den anvendte højde af vandoverfladen, som bestemt i overensstemmelse med punkt 1.1, ved at erstatte denne højde med følgende:1.3.1. 0,0 m, hvis den signifikante bølgehøjde (hs), som er fastlagt for det pågældende område, er 1,5 m eller mindre1.3.2. værdien, der er bestemt i overensstemmelse med punkt 1.1, hvis den signifikante bølgehøjde (hs), som er fastlagt for det pågældende område, er 4,0 m eller derover1.3.3. mellemliggende værdier skal beregnes ved lineær interpolation, hvis den signifikante bølgehøjde (hs), som er fastlagt for det pågældende område, er 1,5 m eller mere, men mindre end 4,0 munder forudsætning af, at følgende betingelser er opfyldt:1.3.4. Flagstatens administration finder det godtgjort, at den pågældende signifikante bølgehøjde (hs), ikke overskrides med en sandsynlighed på mere end 10 %.1.3.5. Fartsområdet og, hvis aktuelt, den del af året, for hvilken en bestemt værdi af bølgehøjden (hs) er fastlagt, er indført i certifikaterne.1.4. Som et alternativ til kravene i punkt 1.1 eller 1.3 kan flagstatens administration undtage for opfyldelse af disse krav og acceptere dokumentation fra modelforsøg, der er foretaget for det enkelte skib efter metoden i tillægget og viser, at skibet ikke vil kæntre med en antaget skadesudstrækning som angivet i regel II-1/B/8.4 på den værste placering i henhold til punkt 1.1 i en uregelmæssig søtilstand, og1.5. Der skal i skibets certifikater indføres en reference til godkendelsen af resultaterne fra modelforsøget som en ækvivalens til opfyldelse af kravene i punkt 1.1 eller 1.3 samt værdien af den signifikante bølgehøjde (hs), der er anvendt ved modelforsøgene.1.6. Den information, som skal gives til skibets fører i overensstemmelse med regel II-1/B/8.7.1 og II-1/B/8.7.2, og som er udarbejdet for at opfylde regel II-1/B/8.2.3 til II-1/B/8.2.3.4, skal opfyldes uændret for ro-ro-passagerskibe, som godkendes i overensstemmelse med nærværende krav.2. For at kunne bedømme effekten af det volumen af antaget akkumuleret søvand på det skadede ro-ro-dæk, som angivet i punkt 1, skal de følgende bestemmelser gælde:2.1. Et tværskibs- eller langskibsskot skal betragtes som intakt, hvis alle dele af det ligger inden for de lodrette flader på begge sider af 1/5 skibet, beliggende med en afstand fra yderklædningen lig med af skibets bredde, som defineret i regel II-1/2 og målt vinkelret på centerlinjen ved den dybeste inddelingslastelinje.2.2. I de tilfælde, hvor skibets skrog konstruktionsmæssigt er gjort bredere på en vis del for at kunne opfylde bestemmelserne i dette bilag, skal den resulterende forøgelse af værdien af 1/5 af bredden anvendes, dog ikke ved bestemmelse af placeringen af de eksisterende skotgennemføringer, rørsystemer etc., som var accepterede inden forøgelsen af bredden.2.3. Vandtætheden af tværskibs- og langskibsskotter, som tages i betragtning som effektive til at begrænse det antagne akkumulerede søvand i det pågældende rum på det skadede ro-ro-dæk, skal vurderes sammen med det anvendte lænsesystem og skal kunne modstå det hydrostatiske tryk i overensstemmelse med resultaterne af skadesberegningerne. Sådanne skotter skal være mindst 2,2 m høje. Hvor det drejer sig om et skib med hængedæk for biler, skal minimumshøjden på skottet dog ikke være mindre end højden til undersiden af hængedækket, når det er i nedsænket position.2.4. Når det drejer sig om specielle arrangementer som f.eks. hængedæk i fuld bredde og brede sidecasinger, kan andre skothøjder accepteres på basis af detaljerede modelforsøg.2.5. Effekten af det antagne akkumulerede volumen af søvand behøver ikke at blive taget i betragtning for noget rum på det skadede ro-ro-dæk, under forudsætning af, at et sådant rum er forsynet med jævnt fordelte lænseporte langs siderne af rummet, på hver side af dækket. Disse skal opfylde følgende:2.5.1. A >= 0,3 lhvor A er det totale areal af lænseporte på hver side af dækket i m2 og l er længden af rummet i meter.2.5.2. Skibet skal have et restfribord på mindst 1,0 m i værste skadeskondition, uden at effekten af det antagne akkumulerede volumen af vand på det skadede ro-ro-dæk tages i betragtning.2.5.3. Sådanne lænseporte skal være anbragt inden for en højde af 0,6 m over det skadede ro-ro-dæk, og den nedre kant af lænseportene må ikke være mere end 2 cm over det skadede ro-ro-dæk.2.5.4. Sådanne lænseporte skal have lukkeanordninger eller klapper til forhindring af vandindtrængning på ro-ro-dækket, samtidig med at de skal tillade, at vand, som kan samle sig på ro-ro-dækket, drænes væk.2.6. Når et skot over ro-ro-dækket antages at være skadet, skal begge rummene, som grænser op til skottet, anses for at være vandfyldt op til samme vandniveauhøjde som beregnet i punkt 1.1 eller 1.3.3. Som signifikante bølgehøjder benyttes bølgehøjderne på de kort eller lister over havområder, som medlemsstaterne har udarbejdet i medfør af direktivets artikel 5.3.1. For skibe, der kun skal sejle i en del af året, fastsætter værtsstatens administration, hvilken signifikant bølgehøjde der skal benyttes, i forening med de øvrige lande, hvis havne skibet anløber på sin rute.4. Modelforsøg afvikles i overensstemmelse med tillægget.TillægMetode for afvikling af modelforsøg1. MålsætningerVed modelforsøgene, der er foreskrevet i punkt 1.4 i stabilitetskravene i bilag I, skal skibet kunne modstå en søtilstand, som defineret i punkt 3, samtidig med at de værst tænkelige skadesforhold tages i betragtning.2. Skibsmodel2.1. Modellen skal være en kopi af det aktuelle skib, både med hensyn til den ydre form og det indvendige arrangement - dette gælder især alle beskadigede områder, som har indflydelse på vandfyldningen og vandets bevægelser. Skaden skal repræsentere det værst tænkelige definerede skadestilfælde for opfyldelse af regel II-1/B/8.2.3.2 i Solas-konventionen. Et yderligere forsøg kræves på ret køl ved en midtskibsskade, hvis det værste skadesområde i henhold til Solas 90-standarden er uden for afstanden ± 10 % Lpp fra midtskibs. Dette ekstra forsøg kræves kun, hvis ro-ro-rummene antages at være skadet.2.2. Modellen skal være i overensstemmelse med følgende:2.2.1. Længden mellem perpendikulærerne (Lpp) skal være mindst 3 meter.2.2.2. Skroget skal være tilstrækkeligt tyndt på områder, hvor dette forhold har indflydelse på resultatet.2.2.3. Det aktuelle skibs karakteristika for bevægelse skal modelleres korrekt. Der skal tages særligt hensyn til korrekt skalering af gyrationsradius for rulning og duvning. Dybgang, trim, krængning og tyngdepunkt skal repræsentere det værst tænkelige skadestilfælde.2.2.4. Væsentlige konstruktionsdetaljer, såsom vandtætte skodder, luftkanaler etc. over og under skotdækket, som kan forårsage usymmetrisk vandfyldning, skal så vidt det er praktisk muligt, udføres korrekt i modellen for at kunne repræsentere den virkelige situation.2.2.5. Formen på skadesåbningen skal være som følger:2.2.5.1. Rektangulært sideprofil med åbningsbredde i henhold til regel II-1/B/8.4.1 i Solas-konventionen og ubegrænset lodret udstrækning.2.2.5.2. Ligebenet trekantsprofil i det vandrette plan med en dybde lig med B/5 i henhold til regel II-1/B/8.4.2 i Solas-konventionen.3. Fremgangsmåde ved modelforsøget3.1. Modellen skal underkastes en langkammet, uregelmæssig søtilstand defineret ved et JONSWAP-bølgespektrum med en signifikant bølgehøjde hs som angivet i punkt 1.3 i stabilitetskravene, samt en peakperiode Tp og en forstærkningsfaktor γ som følger:3.1.1. Tp = 4[radic   ]hs med γ = 3,3, og3.1.2. Tp lig med rulningens resonansperiode for det skadede skib uden vand på dæk ved den angivne lastekondition, men ikke større end 6[radic   ]hs med γ = 1.3.2. Modellen skal kunne drive frit og være anbragt i en tværsø (90° i forhold til sejlretningen) med hullet, der udgør skaden, vendt mod bølgerne. Modellen må ikke fastholdes på en sådan måde, at den ikke kan kæntre. Hvis skibet holder sig på ret køl i vandfyldt tilstand, skal det krænges 1° mod skaden.3.3. Der skal udføres mindst fem forsøg for hver peakperiode. Hvert forsøg skal have en varighed, således at stationær tilstand opnås, men varigheden må ikke være under 30 minutter regnet i fuldskala. Forskellige realiseringer af bølgetog skal anvendes ved hvert forsøg.3.4. Hvis ingen af forsøgene resulterer i en slutkrængning mod skadestedet, skal forsøgene gentages med fem forsøg med hver af de to angivne bølgeforhold, eller som et alternativ skal modellen tilføres 1° krængning mod skadestedet, og forsøget skal gentages med to forsøg med hver af de to angivne bølgeforhold. Formålet med disse yderligere forsøg er på den bedst mulige måde at vise muligheden for at overleve kæntring i begge retninger.3.5. Forsøgene skal udføres for følgende skadestilfælde:3.5.1. Den værst tænkelige skade med hensyn til arealet under GZ-kurven i henhold til Solas-konventionen.3.5.2. Den værste skade midtskibs med hensyn til restfribord i midtskibsområdet, hvis dette er krævet i henhold til punkt 2.1.4. OverlevelseskriteriumSkibet skal betragtes som ikke forlist, hvis en stationær tilstand er opnået ved de skiftende forsøg, som er krævet i henhold til punkt 3.3; dog betragtes rulningsvinkler på mere end 30° fra den lodrette akse, som forekommer hyppigere end i 20 % af rulningsperioderne, eller en fast krængning større end 20° som kæntring, selv om en stationær tilstand er opnået.5. Godkendelse af forsøg5.1. Forslag til modelforsøgsprogrammer skal forelægges for værtsstatens administration til forhåndsgodkendelse. Man skal også være opmærksom på, om mindre skader kan forårsage den værst tænkelige situation.5.2. Forsøget skal dokumenteres ved hjælp af en rapport og en video eller anden visuel dokumentation, som indeholder alle relevante oplysninger om skibet og forsøgsresultaterne.BILAG IIRETNINGSLINJER FOR MEDLEMSSTATERNES ADMINISTRATIONERjf. artikel 6, stk. 3DEL IANVENDELSESom anført i direktivets artikel 6, stk. 3, skal medlemsstaternes administrationer benytte disse retningslinjer, når de anvender de særlige stabilitetskrav i bilag I, for så vidt som det er praktisk muligt og foreneligt med, hvordan det pågældende skib er konstrueret. Numrene i det følgende henviser til punkterne i bilag I.Punkt 1I første række skal alle ro-ro-passagerskibe, der er omhandlet i direktivets artikel 3, stk. 1, opfylde Solas 90-standarden om reststabilitet, sådan som de anvendes for alle passagerskibe, der er bygget den 29. april 1990 eller senere. Ved anvendelsen af dette krav defineres det restfribord, fr, som er nødvendigt for beregningerne i punkt 1.1.Punkt 1.11. Dette punkt omhandler akkumulering af en hypotetisk vandmængde på skotdækket (ro-ro-dækket). Vandet antages at være kommet ind på dækket gennem en skadesåbning. I dette punkt kræves det, at skibet skal opfylde alle krav i Solas 90-standarden og derudover den del af Solas 90-kravene, der er indeholdt i punkt 2.3 til 2.3.4 i regel 8 i kapitel II-1, del B, med den fastsatte mængde vand på dækket. Ved beregningen behøver man ikke tage hensyn til nogen af de øvrige krav i regel 8 i kapitel II-1. Eksempelvis er det ved beregningen ikke nødvendigt, at skibet opfylder kravene til ligevægtsvinkel eller kravet om, at nedsænkningslinjen ikke må være under vand.2. Det akkumulerede vand tilføjes som en flydende last med samme overflade i alle de rum på vogndækket, der antages at være vandfyldt. Højden af vand på dækket (hw) afhænger af restfribordet (fr) efter skade og måles ved skadestedet (se figur 1). Restfribordet er den mindste afstand mellem det skadede ro-ro-dæk og den endelige vandlinje (efter en eventuel udligning) ved skadestedet efter gennemgang af alle tænkelige skadesscenarier vedrørende opfyldelse af Solas 90-standarden som krævet i punkt 1 i bilag I. Der skal ikke ved beregningen af fr tages hensyn til effekten af den mængde vand, der antages akkumuleret på det skadede ro-ro-dæk.3. Hvis fr er 2,0 m eller derover, antages der ikke at akkumuleres noget vand på ro-ro-dækket. Hvis fr er 0,3 m eller derunder, ansættes hw til 0,5 m. Mellemliggende værdier for vandhøjden fremkommer ved lineær interpolation (se figur 2).Punkt 1.2Midler til lænsning af vand kan kun anses for effektive, hvis de har tilstrækkelig kapacitet til at forhindre akkumulering af store mængder vand på dækket, dvs. mange tusind ton pr. time, hvilket er langt mere end den installerede kapacitet på det tidspunkt, hvor reglerne blev vedtaget. Sådanne højeffektive lænsesystemer kan tænkes at blive udviklet og godkendt i fremtiden (på grundlag af nye retningslinjer fra IMO).Punkt 1.31. Den mængde vand, der antages akkumuleret på dækket, kan - ud over reduktionen ifølge punkt 1.1 - reduceres for sejlads i geografisk begrænsede områder. Sådanne områder udpeges på grundlag af den signifikante bølgehøjde (hs), som afgrænser området, jf. direktivets artikel 5.2. Hvis den signifikante bølgehøjde hs i det pågældende område er højst 1,5 m, antages det, at der ikke akkumuleres yderligere vand på det skadede ro-ro-dæk. Hvis den signifikante bølgehøjde i området er 4,0 m eller derover, beregnes den mængde vand, der antages at blive akkumuleret, som anført i punkt 1.1. Mellemliggende værdier beregnes ved lineær interpolation (se figur 3).3. Da højden hw holdes konstant, er mængden af tilføjet vand variabel, dvs. afhængig af krængningsvinklen og af, om dækskanten kommer under vand ved den bestemte krængningsvinkel (se figur 4). Det bør bemærkes, at rummene på vogndækket forudsættes at have en fyldbarhed på 90 % (jf. MSC/Circ.649), mens andre vandfyldte rum forudsættes at have en fyldbarhed som foreskrevet i Solas-konventionen.4. Hvis beregningerne til godtgørelse af, at direktivets krav er overholdt, bygger på en signifikant bølgehøjde på mindre end 4,0 m, skal den aktuelle bølgehøjde angives på skibets sikkerhedscertifikat.Punkt 1.4/1.5I stedet for opfyldelse af de nye stabilitetskrav i punkt 1.1 eller 1.3 kan administrationen acceptere opfyldelse af kravene via modelforsøg. Modelforsøgene er beskrevet i tillægget til bilag I. Retningslinjerne for modelforsøgene findes i del II i dette bilag.Punkt 1.6(KG eller GM) grænsekurver, konventionelt beregnet ifølge Solas 90-standarden, vil ikke nødvendigvis være gældende i de tilfælde, hvor der i direktivet antages at være vand på dækket, og det kan blive nødvendigt at revidere beregningerne af grænsekurverne under hensyntagen til virkningerne af dette vand. Hertil skal der foretages tilstrækkeligt mange beregninger ved forskellige dybgange og trim.Anm.:Reviderede KG/GM-grænsekurver kan udledes ved iteration, idet den mindste overskydende GM fra lækstabilitetsberegninger med vand på dækket lægges til den KG (eller trækkes fra den GM), der er benyttet til at beregne det fribord i skadet tilstand (fr), som mængden af vand på dækket er baseret på; denne proces gentages, indtil den overskydende GM bliver forsvindende lille.Det må forventes, at operatørerne vil begynde en sådan iteration med den største KG/mindste GM, som man med rimelighed kan nøjes med under sejlads, og dernæst ændre på placeringen af skotterne på dækket, således at den overskydende GM fra lækstabilitetsberegninger med vand på dækket bliver mindst mulig.Punkt 2.1Lige som i de konventionelle Solas-skadeskrav anses skotter, der ligger inden for B/5-linjen, for at være intakte i tilfælde af kollision fra siden.Punkt 2.2Hvis der med henblik på opfyldelse af regel II-1/B/8 er påbygget sponson-tanke, hvorved skibets bredde (B) og dermed afstanden B/5 fra skibssiden er forøget, skal denne ændring ikke medføre flytning af eksisterende konstruktionsdele eller eksisterende gennemføringer i vandtætte tværskibs skotter under skotdækket (se figur 5).Punkt 2.31. Tværskibs- eller langskibsskotter/-barrierer, som anbringes for at begrænse bevægelsen af akkumuleret vand på det skadede ro-ro-dæk, behøver ikke at være absolut vandtætte. Der kan tillades mindre lækager, forudsat at lænsearrangementerne kan forhindre, at der akkumuleres vand på "den anden side" af skottet/-barrieren. Hvis spygatter ikke fungerer, fordi der ikke er nogen positiv forskel i vandhøjden, skal der forefindes andre midler til passiv lænsning.2. Højden af tværskibs- og langskibsskotterne/-barriererne må ikke være mindre end (8 x hw) meter, hvor hw er højden af akkumuleret vand, beregnet ud fra restfribordet og den signifikante bølgehøjde (jf. punkt 1.1 og 1.3). Disse skotter/barrierer skal i alle tilfælde have en højde på mindsta) 2,2 meter, dog mindstb) højden mellem skotdækket og det laveste punkt på undersiden af mellem- eller hængedæk for biler, når disse er i nedsænket position, hvis denne højde er større. Det bemærkes, at eventuelle mellemrum mellem overkanten af skottet og undersiden af klædningen skal lukkes i tværskibs eller langskibs retning, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt (se figur 6).Der kan accepteres skotter/barrierer med en lavere højde end krævet ovenfor, hvis det ved modelforsøg, der er udført i overensstemmelse med del II, er bekræftet, at den anden konstruktion sikrer en forsvarlig overlevelsesevne. Ved fastsættelse af højden af skotter/barrierer skal der tages nøje højde for, at den skal være tilstrækkelig til at forhindre fortsat fyldning inden for den relevante stabilitetsudstrækning. Denne udstrækning kan ikke indskrænkes ved modelforsøg.Anm.:Udstrækningen kan reduceres til 10 grader, forudsat at det tilhørende areal under kurven forøges (jf. MSC 64/22).Punkt 2.5.1Til arealet "A" medregnes kun permanente åbninger. Det skal bemærkes, at lænseporte ikke er en hensigtsmæssig valgmulighed for skibe, der helt eller delvis afhænger af overbygningens opdrift for at opfylde kriterierne. Kravet er, at lænseporte skal være forsynet med lukkeklapper, der forhindrer vand i at trænge ind, men lader vand løbe ud.Sådanne klapper må ikke afhænge af aktiv påvirkning. De skal virke automatisk, og det skal påvises, at de ikke hæmmer udstrømningen væsentligt. Der skal kompenseres for enhver væsentlig effektivitetsformindskelse ved anbringelse af yderligere åbninger, således at arealkravet opfyldes.Punkt 2.5.2Lænseporte anses kun for effektive, hvis afstanden fra lænseportens nedre kant til vandlinjen i beskadiget tilstand er mindst 1,0 m. Ved beregningen af den mindste afstand skal der ikke tages hensyn til virkningerne af eventuelt ekstra vand på dækket (se figur 7).Punkt 2.5.3Lænseportene skal anbringes så lavt som muligt i skanseklædning eller yderklædning. Lænseportenes nedre kant må ikke befinde sig mere end 2 cm over skotdækket og deres øvre kant ikke mere end 0,6 m over skotdækket (se figur 8).Anm.:Rum, som er omfattet af punkt 2.5, dvs. rum, der er forsynet med lænseporte eller tilsvarende åbninger, medregnes ikke som intakte rum ved beregning af kurverne for intakt stabilitet og lækstabilitet.Punkt 2.61. Den krævede skades omfang gælder langs hele skibets længde. Afhængigt af inddelingsstandarden kan skaden berøre et skot over skotdækket, et skot under skotdækket, en kombination heraf eller slet ingen skotter.2. Alle tværskibs- og langskibsskotter/-barrierer, som begrænser den antagne akkumulerede vandmængde, skal være på plads og sikret under hele sejladsen.3. I tilfælde, hvor tværskibsskotter/-barrierer er skadet, antages højden af den akkumulerede vandmængde på dækket at være den samme på begge sider af det skadede skot/barriere, hw (se figur 9).DEL IIMODELFORSØGFormålet med disse retningslinjer er at sikre, at der anvendes ensartede metoder ved konstruktion og verifikation af modellen, og at forsøgene udføres og analyseres ensartet; det erkendes samtidig, at ensartetheden påvirkes af, hvilke faciliteter og ressourcer der er til rådighed.Punkt 1 i tillægget til bilag I kræver ingen nærmere forklaring.Punkt 2 - Skibsmodel2.1 Hvilket materiale modellen er fremstillet af, har ikke i sig selv nogen betydning, forudsat at modellen er så stiv, både i ubeskadiget og beskadiget stand, at den har samme hydrostatiske egenskaber som det faktiske skib, og at skrogets bøjning i bølger er forsvindende.Det er ligeledes vigtigt at sikre, at modellen af de skadede rum er så nøjagtig som praktisk muligt, således at den indstrømmede vandmængde bliver korrekt.Da indtrængen af selv små mængder vand i den intakte del af modellen indvirker på dens opførsel, må der træffes forholdsregler mod sådan indtrængen.2.2 Detaljer ved modellen2.2.1 I erkendelse af, at skalaeffekter har stor betydning for modellens opførsel under forsøgene, er det vigtigt at sikre, at sådanne effekter bliver så små som praktisk muligt. Modellen skal være så stor som muligt, da detaljer i skadede rum lettere kan konstrueres og skalaeffekterne er mindre i store modeller. Det anbefales derfor, at modellen mindst har en længde, der svarer til målestoksforholdet 1:40. Dog skal modellen være mindst 3 meter lang ved inddelingslastelinjen.2.2.2(a) Modellen skal ved skadestedet være så tynd som praktisk muligt, således at mængden af indstrømmet vand og dets tyngdepunkt bliver repræsenteret korrekt. Det erkendes, at det kan være umuligt at konstruere modellens skrog og primære og sekundære inddelingselementer tilstrækkelig detaljeret ved skadestedet, og at det som følge af denne begrænsning kan være umuligt at foretage en nøjagtig beregning af rummets antagne fyldningsgrad.2.2.2(b) Det er ved forsøg fundet, at modellens lodrette udstrækning kan indvirke på resultaterne af de dynamiske forsøg. Det kræves derfor, at skibsmodellen opbygges til mindst tre gange normalhøjden af overbygninger over skotdækket (fribordsdækket), således at de store bølger ikke bryder over modellen.2.2.2(c) Det er vigtigt, at ikke blot dybgangen i ubeskadiget stand kontrolleres, men også at den skadede models dybgang måles nøjagtigt, så den kan sammenholdes med den dybgang, der er fundet ved beregning af lækstabiliteten. Når dybgangen efter havari er målt, kan det vise sig nødvendigt at justere fyldningsgraden i de skadede rum, enten ved at indsætte ikke-vandfyldte rum eller ved at tilføje vægte. Det er vigtigt samtidig at sikre, at det indstrømmede vands tyngdepunkt er repræsenteret korrekt. I sådanne tilfælde skal eventuelle justeringer altid ske i retning af større sikkerhed.2.2.2(d) Hvis modellen kræves forsynet med barrierer på dækket og barriererne er lavere end krævet ifølge punkt 2.3 i bilag I, skal der i modellen installeres tv-kameraer til overvågning af, om vandet skyller over, eller om der akkumuleres vand på den ikke-skadede del af dækket. I så fald indgår en videooptagelse af forsøget som en del af resultatmaterialet.2.2.3 For at sikre, at modellens bevægelseskarakteristika svarer til det faktiske skibs, er det vigtigt, at modellen udsættes for både krængning og rulning i ubeskadiget stand, således at den intakte GM-værdi og massefordeling kontrolleres.Det faktiske skibs gyrationsradius tværskibs antages ikke at være større end 0,4 B, og dets gyrationsradius langskibs ikke over 0,25 L.Perioden for modellens rulning tværskibs fås ved>REFERENCE TIL EN GRAFIK>hvor:GM: metacentrets højde på de faktiske skib (i ubeskadiget stand)g: tyngdeaccelerationenλ: modellens skalaB: det faktiske skibs breddeAnm.Krængning og rulning af modellen i beskadiget stand kan accepteres som kontrol af kurven for reststabilitet, men sådanne forsøg kan ikke accepteres som erstatning for forsøg i ubeskadiget stand.Ikke desto mindre skal modellen i beskadiget stand udsættes for rulning, således at man kan bestemme den rulningsperiode, der er nødvendig for udførelse af forsøgene i punkt 3.1.2.2.2.4 Dette punkt kræver ingen nærmere forklaring. Det forudsættes, at ventilatorerne i det skadede rum i det faktiske skib hverken hindrer vandfyldningen eller det indstrømmede vands bevægelser. Når ventilationsarrangementerne på det faktiske skib forsøges nedskaleret, kan der imidlertid optræde uønskede skalaeffekter. For at sikre, at det ikke bliver tilfældet, anbefales det, at ventilationssystemerne udføres i en anden skala end modellen, således at man er sikker på, at dette ikke påvirker vandets bevægelser på vogndækket.2.2.5 Den prismeformede skadesåbnings ligebenede trekantsprofil ligger ud for lastevandlinjen.Er skibet forsynet med sidecasinger med en bredde på mindre end B/5, skal skadens længde ved sådanne sidecasinger være mindst 2 meter. Således undgår man desuden skalaeffekter.Punkt 3 - Fremgangsmåde ved modelforsøget3.1 BølgespektreJONSWAP-spektret skal benyttes, da det beskriver en søtilstand, der er begrænset af det frie stræk og varigheden, hvilket svarer til forholdene over det meste af kloden. Det er i denne forbindelse vigtigt, at ikke blot bølgetogets peakperiode kontrolleres, men også at nulopkrydsningsperioden er korrekt.3.1.1 Ved en peakperiode på 4[radic   ]hs må nulopkrydsningsperioden - når forstærkningsfaktoren γ er 3,3 - ikke være større end{Tp/(1,20 til 1,28) } +/- 5 %3.1.2 Nulopkrydsningsperioden svarende til en peakperiode lig med rulningsperioden for den beskadigede model må, idet faktoren γ er 1, ikke være større end{Tp/(1,3 til 1,4) } +/- 5 %;dog må peakperioden højst være 6[radic   ]hs, hvis rulningsperioden for den beskadigede model er større end 6[radic   ]hs.Anm.Det er fundet, at det ikke er praktisk at fastsætte grænser for nulopkrydsningsperioden i modellens bølgespektre efter de nominelle værdier i de matematiske formler. Derfor tillades der en fejlmargen på 5 %.Det kræves, at bølgespektret registreres og dokumenteres for hvert forsøg. De registrerede målinger skal foretages både i umiddelbar nærhed af modellen (dog ikke på læsiden) - se figuren nedenfor - og i nærheden af bølgemaskinen. Det kræves tillige, at modellen udstyres med sådanne instrumenter, at både dens bevægelser (rulning, sætning og duvning) og dens orientering (krængning, nedtrykning og trim) overvåges og registreres under hele forsøget.>PIC FILE= "L_2003123DA.003501.TIF">Målesonden i nærheden af modellen anbringes enten på bue A eller B (figur a).Punkt 3.2, 3.3, 3.4Disse punkter kræver ingen nærmere forklaring.3.5. Simulerede skaderOmfattende forskning med henblik på udarbejdelse af egnede kriterier for nye skibe har tydeligt vist, at GM og fribord er parametre af stor betydning for passagerskibes overlevelsesevne, men at også arealet under kurven for reststabilitet op til vinklen for maksimal GZ er en vigtig faktor. Derfor skal man som den værsteSolas-skade med henblik på opfyldelse af kravene i punkt 3.5.1 vælge den skade, der giver det mindste areal under kurven for reststabilitet op til vinklen for maksimal GZ.Punkt 4 - OverlevelseskriteriumDette punkt kræver ingen nærmere forklaring.Punkt 5 - Godkendelse af forsøgRapporten til administrationen skal indeholde følgende dokumentation:a) beregninger af lækstabilitet i værste Solas-tilfælde og værste skade midtskibs (hvis de er forskellige)b) modellens generalarrangement med konstruktionsdetaljer og nærmere oplysninger om instrumenteringc) rapporter over krængnings- og rulningsforsøgd) beregninger af det faktiske skibs og modellens rulningsperiodere) nominelle og målte bølgespektre (nær bølgegeneratoren og nær modellen)f) repræsentative data for modellens bevægelser, orientering og driftg) relevante videooptagelser.Anm.Alle forsøg skal bevidnes af administrationen.Figurer(Retningslinjer for medlemsstaternes administrationer)Figur 1>PIC FILE= "L_2003123DA.003601.TIF">Figur 2>PIC FILE= "L_2003123DA.003701.TIF">1. Hvis fr >= 2,0 m, er højden af vand på dækket (hw) = 0,0 m.2. Hvis fr <= 0,3 m, er højden af vand på dækket (hw) = 0,5 m.Figur 3>PIC FILE= "L_2003123DA.003702.TIF">1. Hvis hs >= 4,0 m, er højden af vand på dækket som beregnet ifølge figur 3.2. Hvis hs <= 1,5 m, er højden af vand på dækket (hw) = 0,0 m.For eksempel:Hvis fr = 1,15 m og hs = 2,75 m, er højden hw = 0,125 m.Figur 4>PIC FILE= "L_2003123DA.003801.TIF">Figur 5>PIC FILE= "L_2003123DA.003901.TIF">Figur 6>PIC FILE= "L_2003123DA.004001.TIF">Skib uden hængedækEksempel 1Højden af vand på dækket = 0,25 mMindste krævede barrierehøjde = 2,2 mSkib med hængedæk (ved barrieren)Eksempel 2Højden af vand på dækket (hw) = 0,25 mMindste krævede barrierehøjde = xFigur 7>PIC FILE= "L_2003123DA.004002.TIF">Mindste krævede fribord til lænseport = 1,0 m.Figur 8>PIC FILE= "L_2003123DA.004101.TIF">Figur 9>PIC FILE= "L_2003123DA.004102.TIF">Dækkant ikke under vand>PIC FILE= "L_2003123DA.004103.TIF">Dækkant under vand


Avis juridique important

|

32001L0084

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/84/EF af 27. september 2001 om følgeret for ophavsmanden til et originalkunstværk

EF-Tidende nr. L 272 af 13/10/2001 s. 0032 - 0036

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/84/EFaf 27. september 2001om følgeret for ophavsmanden til et originalkunstværkEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),efter proceduren i traktatens artikel 251(3), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 6. juni 2001, ogud fra følgende betragtninger:(1) Inden for ophavsret er følgeret en uoverdragelig og ufrasigelig ret, som giver ophavsmanden til et originalt billedkunstværk ret til at få del i det økonomiske udbytte af efterfølgende videresalg af det pågældende kunstværk.(2) Følgeret er en formueret, som giver ophavsmanden/kunstneren mulighed for at modtage vederlag i forbindelse med efterfølgende videresalg af værket. Genstanden for følgeret er det fysiske værk, dvs. det medium, som bærer det beskyttede værk.(3) Formålet med følgeret er at sikre ophavsmænd til billedkunstværker del i deres originale kunstværkers økonomiske succes. Følgeret bidrager til at give ophavsmænd til billedkunstværker de samme økonomiske rettigheder som andre kunstnere, der får indtægter fra den løbende udnyttelse af deres værker.(4) Følgeret er en integreret del af ophavsretten og udgør en væsentlig forrettighed for ophavsmænd. Det er nødvendigt, at der indføres en sådan ret i samtlige medlemsstater for at sikre kunstnerne et passende og ensartet beskyttelsesniveau.(5) Ifølge traktatens artikel 151, stk. 4, skal Fællesskabet tage hensyn til de kulturelle aspekter i sin indsats i henhold til andre bestemmelser i traktaten.(6) Ifølge Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker kan følgeret kun anvendes, hvis dette er muligt i henhold til lovgivningen i det land, hvor ophavsmanden hører til. Følgeretten er derfor fakultativ og underkastet gensidighedsprincippet. Det fremgår af De Europæiske Fællesskabers Domstols retspraksis om anvendelsen af princippet i traktatens artikel 12 om forbud mod forskelsbehandling, som præciseret i dommen af 20. oktober 1993 i de forenede sager C-92/92 og C-326/92, Phil Collins m.fl.(4), at nationale bestemmelser, som indeholder gensidighedsklausuler, ikke kan påberåbes for at nægte statsborgere fra andre medlemsstater de rettigheder, som tilkommer den pågældende medlemsstats egne statsborgere. Anvendelsen af sådanne bestemmelser i en fællesskabsretlig sammenhæng er i strid med det princip om ligebehandling, der følger af forbuddet mod al forskelsbehandling på grund af nationalitet.(7) Med den stadig større internationalisering af fællesskabsmarkedet for nutidig og moderne kunst i Fællesskabet, som fremskyndes af virkningerne af den nye økonomi, og i en retlig situation, hvor kun få lande uden for Den Europæiske Union anerkender følgeretten, er det af væsentlig betydning, at Det Europæiske Fællesskab på internationalt plan indleder forhandlinger med henblik på at gøre Bernerkonventionens artikel 14 b obligatorisk.(8) Under hensyn til netop dette internationale marked og det forhold, at der ikke eksisterer en følgeret i visse medlemsstater, samt forskellene mellem de eksisterende nationale ordninger, der anerkender en sådan ret, er det af væsentlig betydning, at der både for så vidt angår ikrafttrædelse og den materielle regulering af retten indføres overgangsbestemmelser, der opretholder det europæiske markeds konkurrenceevne.(9) På nuværende tidspunkt er følgeret hjemlet i de fleste medlemsstaters lovgivning. I de tilfælde hvor der findes en sådan lovgivning, er der imidlertid forskelle, bl.a. hvad angår de omfattede værker, rettighedshaverne, vederlagssatsen, de vederlagspligtige transaktioner samt beregningsgrundlaget. Det har afgørende betydning for konkurrenceforholdene i det indre marked, om en sådan ret anvendes, da en betalingsforpligtelse på grundlag af følgeret er et forhold, som enhver, der ønsker at sælge et kunstværk, skal tage i betragtning. En sådan ret er derfor en faktor, som bidrager til at skabe konkurrencefordrejninger samt til flytning af salgsaktiviteter inden for Fællesskabet.(10) Sådanne forskelle med hensyn til følgerettens forekomst i og anvendelse af medlemsstaterne har direkte negative følger for gennemførelsen af det indre marked for kunstværker efter traktatens artikel 14. I den situation er traktatens artikel 95 det rette retsgrundlag.(11) Ifølge traktaten er Fællesskabets mål at skabe grundlag for en stadig snævrere sammenslutning mellem de europæiske folk, at styrke forbindelserne mellem Fællesskabets medlemsstater og at sikre deres økonomiske og sociale fremskridt gennem fælles handling ved at fjerne de skranker, som deler Europa. Traktaten foreskriver derfor oprettelse af et indre marked, der indebærer fjernelse af hindringer for den frie bevægelighed for varer, fri udveksling af tjenesteydelser og fri etableringsret samt gennemførelse af en ordning, som sikrer, at konkurrencen inden for fællesmarkedet ikke fordrejes. Harmonisering af medlemsstaternes følgeretslovgivning bidrager til at nå disse mål.(12) Ved Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag(5), indføres der gradvis et EF-afgiftssystem, som bl.a. finder anvendelse på kunstværker. Skattemæssige foranstaltninger er utilstrækkelige til at sikre, at kunstmarkedet fungerer harmonisk. Dette mål kan kun nås, hvis der gennemføres en harmonisering af følgeretslovgivningen.(13) De lovgivningsmæssige forskelle, som har forstyrrende virkninger på det indre markeds funktion, bør fjernes, og det bør forhindres, at sådanne nye forskelle opstår. Det er ikke nødvendigt at fjerne eller forhindre forskelle, som kan forventes ikke at udgøre en hindring for det indre markeds funktion.(14) Det indre marked kan kun fungere korrekt, hvis konkurrencevilkårene ikke fordrejes. Forskellene mellem de nationale følgeretsbestemmelser fordrejer konkurrencen og fører til flytning af salgsaktiviteter inden for Fællesskabet, hvorved der opstår forskelsbehandling af kunstnere alt efter, hvor deres værker sælges. Dette spørgsmål har derfor grænseoverskridende aspekter, som ikke kan reguleres tilfredsstillende ved en indsats fra medlemsstaternes side. Manglende fællesskabsindsats vil derfor være i modstrid med traktatens krav om at hindre konkurrencefordrejning og forskelsbehandling.(15) I betragtning af de store forskelle mellem de nationale bestemmelser er det derfor nødvendigt at vedtage harmoniseringsforanstaltninger for at fjerne forskellene mellem medlemsstaternes lovgivninger på de områder, hvor sådanne forskelle kan medføre, at der skabes eller opretholdes fordrejede konkurrencevilkår. Det er imidlertid ikke nødvendigt at harmonisere alle bestemmelserne i medlemsstaternes følgeretslovgivning. For at give medlemsstaterne så stor beslutningsfrihed som muligt er det tilstrækkeligt at begrænse harmoniseringen til de nationale bestemmelser, der har de mest direkte følger for det indre markeds funktion.(16) Direktivet er således i sin helhed i overensstemmelse med subsidiaritets- og proportionalitetsprincippet som fastsat i traktatens artikel 5.(17) Ifølge Rådets direktiv 93/98/EØF af 29. oktober 1993 om harmonisering af beskyttelsestiden for ophavsret og visse beslægtede rettigheder(6) fortsætter ophavsretten indtil 70 år efter ophavsmandens død. Følgeretten bør have samme varighed. Det er derfor kun moderne og nutidige originalkunstværker, der vil være omfattet af følgeret. For at denne ret kan inkorporeres i retssystemerne i de medlemsstater, hvor der ved direktivets vedtagelse ikke findes følgeret for kunstnere, og for at erhvervsdrivende i disse medlemsstater kan tilpasse sig denne ret gradvis og samtidig forblive økonomisk levedygtige, bør de pågældende medlemsstater dog i en begrænset overgangsperiode kunne vælge ikke at anvende følgeret for kunstnerens retssuccessorer efter kunstnerens død.(18) Følgerettens anvendelse bør udvides til at omfatte alt videresalg, med undtagelse af videresalg direkte mellem personer, der handler som privatpersoner, uden deltagelse af en professionel på kunstmarkedet. Følgeretten bør ikke udvides til at omfatte videresalg foretaget af personer, der handler som privatpersoner, til nonprofitmuseer, som er åbne for offentligheden. I den specielle situation hvor kunstgallerier erhverver værker direkte fra ophavsmanden, bør medlemsstaterne have mulighed for at fritage videresalg af værker i løbet af de første tre år efter erhvervelsen for følgeret. Der bør dog tages hensyn til kunstnerens interesser derved, at denne fritagelse begrænses til videresalg, hvor videresalgsprisen ikke overstiger 10000 EUR.(19) Det bør præciseres, at den harmonisering, som foretages ved dette direktiv, ikke gælder for forfatteres og komponisters originale manuskripter.(20) Det er nødvendigt at indføre effektive regler med udgangspunkt i de erfaringer med følgeretten, der allerede er gjort i medlemsstaterne. Følgeretsvederlaget bør beregnes som en procentdel af salgsprisen og ikke af værditilvæksten for de værker, hvis oprindelige værdi er steget.(21) De kunstværkkategorier, som er omfattet af følgeret, bør harmoniseres.(22) Undladelse af at anvende følgeret for beløb under minimumsbeløbsgrænsen kan bidrage til at undgå opkrævnings- og administrationsomkostninger, som er uforholdsmæssigt store i forhold til gevinsten for kunstneren. I medfør af subsidiaritetsprincippet skal medlemsstaterne have mulighed for at fastsætte nationale beløbsgrænser, der er lavere end fællesskabsgrænsen, for at fremme debuterende kunstneres interesser. På grund af de lave beløb, der er tale om, forventes en sådan undtagelse ikke at få nævneværdige følger for det indre markeds korrekte funktion.(23) De vederlagssatser, medlemsstaterne har fastsat for anvendelsen af følgeret, er på nuværende tidspunkt meget forskellige. For at det indre marked for moderne og nutidskunst kan fungere effektivt, er det nødvendigt, at der i videst muligt omfang fastsættes ensartede satser.(24) Af hensyn til en behørig vægtning af de forskellige interesser på markedet for originalkunstværker bør der fastsættes et degressivt følgeretsvederlag på grundlag af beløbsgrænser. Det er vigtigt at nedbringe risikoen for flytning af salgsaktiviteterne og for omgåelse af Fællesskabets følgeretslovgivning.(25) Det bør i princippet være sælgeren, der skal betale vederlaget. Medlemsstaterne bør have mulighed for at gøre undtagelser fra dette princip, for så vidt angår pligten til at betale. Sælgeren er den person eller virksomhed, på hvis vegne salget sker.(26) Der bør indføres en ordning med mulighed for regelmæssig justering af beløbsgrænser og vederlagssatser. Det bør i den forbindelse pålægges Kommissionen at udarbejde regelmæssige rapporter om den faktiske anvendelse af følgeret i medlemsstaterne og om dennes virkning på kunstmarkedet i Fællesskabet og i givet fald at fremsætte forslag til ændring af direktivet.(27) Det skal under overholdelse af subsidiaritetsprincippet fastsættes, hvem der har ret til følgeretsvederlag. Dette direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes arveret. Ophavsmandens retssuccessorer bør dog fuldt ud kunne gøre følgeretten gældende efter ophavsmandens død, i hvert fald efter udløbet af ovennævnte overgangsperiode.(28) Det påhviler medlemsstaterne at håndhæve følgeretten, særlig med henblik på dens forvaltning. Forvaltningen kan eventuelt overlades til en forvaltningsorganisation. Medlemsstaterne bør sikre, at forvaltningsorganisationernes arbejde er kendetegnet af åbenhed og effektivitet. Medlemsstaterne skal også sikre, at vederlag til ophavsmænd, som er statsborgere i andre medlemsstater, faktisk opkræves og udbetales. Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes ordninger for opkrævning og udbetaling.(29) Følgeretten bør kun gælde for statsborgere i Fællesskabet og for ophavsmænd fra de tredjelande, hvor der ydes ophavsmænd, som er statsborgere i medlemsstaterne, en sådan beskyttelse. En medlemsstat bør have mulighed for at udvide denne ret til også at gælde for ophavsmænd fra tredjelande, som har deres sædvanlige opholdssted i den pågældende medlemsstat.(30) Der bør indføres passende og praktisk anvendelige metoder til kontrol af handelstransaktionerne for at sikre, at medlemsstaterne faktisk anvender følgeretten. Dette indebærer også en ret for ophavsmanden eller dennes repræsentant til at indhente de nødvendige oplysninger hos den fysiske eller juridiske person, der er forpligtet til at betale vederlaget. Medlemsstater, som indfører kollektiv forvaltning af følgeretten, kan også bestemme, at kun de organer, der er ansvarlige for denne kollektive forvaltning, har ret til at indhente oplysninger -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:KAPITEL IANVENDELSESOMRÅDEArtikel 1Følgerettens genstand1. Medlemsstaterne indfører for ophavsmanden til et originalkunstværk en følgeret, som er en uoverdragelig og selv på forhånd ufrasigelig ret til et vederlag baseret på salgsprisen ved ethvert videresalg af det pågældende kunstværk efter ophavsmandens første afhændelse af det.2. Den i stk. 1 nævnte ret finder anvendelse på alt videresalg, hvor der som sælgere, købere eller formidlere deltager professionelle på kunstmarkedet, herunder auktionshuse, kunstgallerier og alle kunsthandlere i øvrigt.3. Medlemsstaterne kan bestemme, at den i stk. 1 nævnte ret ikke finder anvendelse på videresalg, hvor sælgeren har erhvervet værket direkte fra ophavsmanden mindre end tre år inden videresalget, og videresalgsprisen ikke overstiger 10000 EUR.4. Følgeretsvederlaget skal betales af sælgeren. Medlemsstaterne kan bestemme, at en anden af de i stk. 2 omhandlede fysiske og juridiske personer end sælgeren er forpligtet til at betale vederlaget enten alene eller i fællesskab med sælgeren.Artikel 2Kunstværker, som er omfattet af følgeretten1. Ved "originalkunstværk" forstås i dette direktiv billedkunstværker, herunder malerier, collager, tegninger, graveringer, tryk, litografier, skulpturer, vægtæpper, keramisk kunst, glaskunst og fotografiske værker, i det omfang der er tale om værker, som er udført af kunstneren selv, eller om eksemplarer, der betragtes som originalkunstværker.2. Eksemplarer af kunstværker, som er omfattet af dette direktiv, og som er udført i begrænset antal af kunstneren selv eller med hans tilladelse, betragtes som originalkunstværker for så vidt angår dette direktiv. Sådanne eksemplarer vil normalt være nummereret, signeret eller på anden måde behørigt autoriseret af kunstneren.KAPITEL IISÆRLIGE BESTEMMELSERArtikel 3Beløbsgrænser1. Medlemsstaterne fastsætter en minimumssalgspris, som udgør grænsen for, hvornår de i artikel 1 nævnte salg er omfattet af følgeret.2. Minimumssalgsprisen kan under ingen omstændigheder være højere end 3000 EUR.Artikel 4Vederlagssatser1. For det vederlag, der er nævnt i artikel 1, fastsættes følgende satser:a) 4 % for den del af salgsprisen, der udgør indtil 50000 EURb) 3 % for den del af salgsprisen, der ligger mellem 50000,01 og 200000 EURc) 1 % for den del af salgsprisen, der ligger mellem 200000,01 og 350000 EURd) 0,5 % for den del af salgsprisen, der ligger mellem 350000,01 og 500000 EURe) 0,25 % for den del af salgsprisen, der ligger over 500000 EUR.Det samlede vederlag kan dog ikke være højere end 12500 EUR.2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne anvende en sats på 5 % for den del af salgsprisen, der er nævnt i stk. 1, litra a).3. Hvis den fastsatte minimumssalgspris er lavere end 3000 EUR, fastsætter medlemsstaten ligeledes en sats for den del af salgsprisen, der udgør indtil 3000 EUR; denne sats kan ikke være lavere end 4 %.Artikel 5BeregningsgrundlagDe i artikel 3 og 4 nævnte salgspriser er eksklusive skatter og afgifter.Artikel 6Personer med ret til vederlag1. Det i artikel 1 nævnte vederlag betales til værkets ophavsmand og, med forbehold af artikel 8, stk. 2, efter dennes død til retssuccessorerne.2. Medlemsstaterne kan indføre en obligatorisk eller fakultativ kollektiv forvaltning af det i artikel 1 nævnte vederlag.Artikel 7Statsborgere fra tredjelande med ret til vederlag1. Medlemsstaterne fastsætter, at følgeret kun tilkommer ophavsmænd, som er statsborgere i tredjelande, og, med forbehold af artikel 8, stk. 2, deres retssuccessorer i overensstemmelse med dette direktiv og den pågældende medlemsstats lovgivning, hvis lovgivningen i det land, hvor ophavsmanden eller dennes retssuccessor er statsborger, giver ophavsmænd fra medlemsstaterne og deres retssuccessorer beskyttelse af følgeret i dette land.2. På baggrund af oplysninger fra medlemsstaterne offentliggør Kommissionen snarest en vejledende liste over de tredjelande, som opfylder betingelserne i stk. 1. Denne liste ajourføres løbende.3. Enhver medlemsstat kan behandle ophavsmænd, som ikke er statsborgere i en medlemsstat, men har deres sædvanlige opholdssted i den pågældende medlemsstat, på samme måde som deres egne statsborgere for så vidt angår beskyttelse af følgeret.Artikel 8Beskyttelsestiden for følgeret1. Beskyttelsestiden for følgeret er den samme som den, der er fastsat i artikel 1 i direktiv 93/98/EØF.2. Som en undtagelse fra stk. 1 kan de medlemsstater, som ikke anvender følgeret [på den i artikel 13 omhandlede ikrafttrædelsesdato], i en periode, som udløber senest den 1. januar 2010, undlade at anvende følgeret for kunstnerens retssuccessorer efter kunstnerens død.3. Medlemsstater, som stk. 2 finder anvendelse på, kan få to ekstra år, hvis det er nødvendigt med henblik på at sætte de erhvervsdrivende i de pågældende medlemsstater i stand til gradvis at tilpasse sig følgeretssystemet og stadigvæk opretholde deres økonomiske levedygtighed, før det pålægges dem at anvende følgeret for kunstnerens retssuccessorer efter kunstnerens død. Senest 12 måneder efter udløbet af den i stk. 2 omhandlede periode skal den pågældende medlemsstat underrette Kommissionen og meddele den sine grunde, således at Kommissionen efter passende høringer kan afgive udtalelse inden for tre måneder efter modtagelsen af sådanne oplysninger. Følger medlemsstaten ikke Kommissionens udtalelse, skal den inden en måned underrette Kommissionen herom og begrunde sin afgørelse. Medlemsstatens underretning og begrundelse samt Kommissionens udtalelse skal offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende og videresendes til Europa-Parlamentet.4. Hvis der inden udløbet af den i artikel 8, stk. 2 og 3, omhandlede tidsfrist opnås resultater i internationale forhandlinger om udvidelse af følgeretten på internationalt plan, forelægger Kommissionen passende forslag.Artikel 9Ret til at indhente oplysningerMedlemsstaterne fastsætter, at de i artikel 6 omhandlede personer inden for en frist på tre år efter videresalget hos de i artikel 1, stk. 2, nævnte professionelle på kunstmarkedet kan kræve alle de oplysninger, der er nødvendige for at sikre betaling af vederlag i forbindelse med videresalget.KAPITEL IIIAFSLUTTENDE BESTEMMELSERArtikel 10Anvendelse i tidDette direktiv finder anvendelse på alle originalkunstværker som defineret i artikel 2, der den 1. januar 2006 fortsat er beskyttet af medlemsstaternes lovgivning om ophavsret, eller som på denne dato opfylder kriterierne for beskyttelse i henhold til bestemmelserne i dette direktiv.Artikel 11Revision1. Kommissionen forelægger senest den 1. januar 2009 og derefter hvert fjerde år Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport om gennemførelsen af dette direktiv og dets virkninger med særlig vægt på konkurrencemulighederne på markedet for moderne og nutidskunst i Fællesskabet, navnlig hvad angår Fællesskabets stilling i forhold til relevante markeder, som ikke anvender følgeret, og på fremme af kunstnerisk udfoldelse samt forvaltningen i medlemsstaterne. Kommissionen undersøger især direktivets følger for det indre marked og virkningen af, at følgeret indføres i de medlemsstater, som ikke anvendte den i national ret inden direktivets ikrafttræden. Kommissionen forelægger i givet fald forslag om tilpasning af minimumsbeløbsgrænsen og vederlagssatserne til udviklingen inden for branchen, forslag vedrørende det i artikel 4, stk. 1, nævnte maksimale vederlag samt andre forslag, som den anser for nødvendige for at gøre direktivet mere effektivt.2. Der nedsættes et kontaktudvalg. Det skal bestå af repræsentanter for medlemsstaternes kompetente myndigheder. Det skal have en repræsentant for Kommissionen som formand og mødes enten på formandens initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats delegation.3. Udvalget har følgende opgaver:- at tilrettelægge konsultationer om alle spørgsmål vedrørende dette direktivs anvendelse- at lette informationsudvekslingen mellem Kommissionen og medlemsstaterne om den relevante udvikling på kunstmarkedet i Fællesskabet.Artikel 12Gennemførelse1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 2006. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 13IkrafttrædelseDette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 14AdressaterDette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 27. september 2001.På Europa-Parlamentets vegneN. FontaineFormandPå Rådets vegneC. PicquéFormand(1) EFT C 178 af 21.6.1996, s. 16, og EFT C 125 af 23.4.1998, s. 8.(2) EFT C 75 af 10.3.1997, s. 17.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 9.4.1997 (EFT C 132 af 28.4.1997, s. 88), bekræftet den 27.10.1999, Rådets fælles holdning af 19.6.2000 (EFT C 300 af 20.10.2000, s. 1) og Europa-Parlamentets afgørelse af 13.12.2000 (EFT C 232 af 17.8.2001, s. 173), Europa-Parlamentets afgørelse af 3.7.2001 og Rådets afgørelse af 19.7.2001.(4) Sml. 1993 I, s. 5145.(5) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. Senest ændret ved direktiv 1999/85/EF (EFT L 277 af 28.10.1999, s. 34).(6) EFT L 290 af 24.11.1993, s. 9.


Avis juridique important

|

31983L0643

Rådets direktiv 83/643/EØF af 1. december 1983 om forenkling af fysisk kontrol og administrative formaliteter i forbindelse med godstransport mellem medlemsstaterne

EF-Tidende nr. L 359 af 22/12/1983 s. 0008 - 0011 den spanske specialudgave: Kapitel 07 bind 3 s. 0187  den portugisiske specialudgave: Kapitel 07 bind 3 s. 0187

++++  RAADETS DIREKTIV  af 1 . december 1983  om forenkling af fysisk kontrol og administrative formaliteter i forbindelse med godstransport mellem medlemsstaterne   ( 83/643/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 43 , 75 , 84 og 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Det europaeiske Raad har gentagne gange understreget , at det interne marked maa styrkes og udbygges yderligere , og at det i den forbindelse er noedvendigt at oege bestraebelserne paa at lette formaliteter og kontrol ved Faellesskabets indre graenser mest muligt ;  Raadet godkendte den 26 . marts 1981 et program ( 4 ) vedroerende prioriterede omraader inden for den faelles transportpolitik , som loeber indtil udgangen af 1983 , hvoraf " lettelse af graensepassage " er et af disse ti prioriterede omraader , og anmodede Kommissionen om at forelaegge det forslag herom ;  Raadet godkendte den 12 . juni 1978 et program vedroerende prioriterede omraader inden for lufttransport , hvis forenkling er et af disse prioriterede omraader ;  ventetiderne ved graensepassage indvirker paa den glidende afvikling af transporten , medfoerer foroegede transportomkostninger , som overvaeltes paa den endelige pris for de befordrede varer , og skader derved samhandelen inden for Faellesskabet ;  ventetiderne ved graenserne kan foere til daarligere arbejdsvilkaar for arbejdstagere i transportsektoren , saerlig inden for landevejstransport og transport ad indre vandveje ;  disse ventetider ved graensepassage skyldes baade transportmaessige og andre forhold ;  ventetiderne kan nedsaettes ved en bedre organisering af den kontrol og de formaliteter , der er berettiget i henhold til faellesskabsretten ;  for at sikre en smidigere afvikling af godstransporten mellem medlemsstaterne er det oenskeligt , at de forskellige former for kontrol koncentreres paa ét og samme sted , og fortrinsvis paa varernes afgangs - eller bestemmelsessted ;  kontrollen i samhandelen mellem medlemsstaterne boer foretages ved stikproever , undtagen hvor der foreligger behoerigt begrundede omstaendigheder ;  godstransporten mellem medlemsstaterne kan afvikles paa en smidigere maade ved anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse af den kontrol , der foretages af og de dokumenter , der udstedes af en anden medlemsstat , og som godtgoer , at varerne opfylder de i indfoersel - eller transitmedlemsstaten gaeldende betingelser ;  det er oenskeligt , at der ved samarbejde og samraad mellem de forskellige kontroltjenester og de forskellige kategorier af brugere skabes mulighed for en bedre gensidig orientering om de forskellige problemer , der kan opstaa ved visse graenseovergange , med henblik paa i faellesskab at finde loesninger , der kan forbedre situationen ved de paagaeldende overgange ;  mindstekrav til toldstedernes aabningstider og en passende organisering af kontroltjenesternes aabningstider formindske ventetiderne i trafikafviklingen ;  etablering af baner til hurtig passage , som forbeholdes transportmidler , der ikke medfoerer nogen last eller transporterer varer , der befordres i henhold til en toldforsendelsesordning , kan foere til en nedsaettelse af ventetiderne ved graensen ;  det er ligeledes noedvendigt at paase , at medlemsstaterne ikke indfoerer nye kontrolforanstaltninger og formaliteter , der goer de trufne foranstaltninger til forenkling af graensepassage virkningsloese -  UDTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  1 . Med forbehold af de saerlige bestemmelser , der gaelder inden for rammerne af generelle eller saerlige faellesskabsrodninger , finder dette direktiv anvendelse paa fysisk kontrol og administrative formaliteter , i det foelgende benaevnt " kontrol " og " formaliteter " , i forbindelse med godstransport , der skal passere   - en indre graense i Faellesskabet , eller   - en ydre graense , naar transporten mellem medlemsstaterne kraever passage gennem et tredjeland .  2 . Dette direktiv gaelder ikke kontrol og formaliteter i forbindelse med skibe og luftfartoejer i deres egenskab af transportmidler , men det gaelder koeretoejer og varer , der befragtes med saadanne transportmidler .  Artikel 2  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre , at de forskellige former for kontrol og formaliteter vedroerende alle former for transport finder sted med den mindst mulige ventetid , og   - saa vidt muligt paa samme sted ,   - ved stikproever , for saa vidt angaar kontrol , undtagen hvor der foreligger behoerigt begrundede omstaendigheder .  Artikel 3  1 . Med henblik paa anvendelsen af dette direktiv og med forbehold af muligheden for at foretage stikproevekontrol anerkender import - eller transitmedlemsstaterne gensidigt den kontrol , der er foretaget , og de dokumenter , der er udfaerdiget af en anden medlemsstats kompetente myndigheder , og hvoraf det fremgaar , at varerne er i overensstemmelse med de krav , der gaelder i import - eller transitmedlemsstaten .  Medlemsstaterne samarbejder med henblik paa at bekaempe bedrageri og forfalskning af attester .  2 . Medlemsstaterne meddeler hinanden og Kommissionen de noedvendige oplysninger med henblik paa gennemfoerelse af kontrol og udfaerdigelse af de noedvendige dokumenter . I samarbejde med medlemsstaterne udarbejder Kommissionen en haandbog med de vaesentligste oplysninger om de kontrol - og analysemetoder , der anvendes i hver af medlemsstaterne .  Artikel 4  1 . Med henblik paa at soege passende loesninger paa de problemer , der opstaar ved de faelles graenser , traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger for at fremme det bilaterale samarbejde mellem de forskellige tjenestegrene , der staar for kontrollen og formaliteterne paa hver side af disse graenser .  2 . Det i stk . 1 omhandlede samarbejde omfatter navnlig   - harmonisering af aabningstiderne for de forskellige beroerte tjenestegrene ,   - indretning af graenseovergangssteder ,   - omdannelse af graensekontrolsteder til samordnede eller kombinerede kontrolsteder , hvor dette er muligt .  3 . Medlemsstaterne aabner mulighed for et uformelt samraad paa lokalt og i givet fald paa nationalt plan mellem repraesentanter for de tjenestegrene , der deltager i kontrollen og formaliteterne , transportvirksomheder , toldklarere , personer i hjaelpeerhverv i forbindelse med transport samt brugerne .  Artikel 5  1 . Naar trafikmaengden berettiger dertil , foranlediger medlemsstaterne , at graenseovergangsstederne holdes aabne , saaledes at det , undtagen i tilfaelde af faerdselsforbud bliver muligt   - for koeretoejer , som ikke medfoerer last , eller som befordrer gods under en toldforsendelsesordning , at passere graensen i alle doegnets 24 timer med de dertil svarende kontrolforanstaltninger og formaliteter , undtagen hvis graensekontrol er noedvendig for at hindre sygdomsudbredelse ;   - at foretage kontrol og formaliteter for faerdsel med transportmidler og for gods , der ikke transporteres under en toldforsendelsesordning fra mandag til fredag i mindst ti timer uden afbrydelse og loerdag i mindst 6 timer uden afbrydelse , medmindre disse dage er officielle fri - og helligdage .  2 . Naar veterinaertjenesterne har vanskeligt ved generelt at overholde de i stk . 1 , andet led , omhandlede tidsrum , soerger medlemsstaterne for , at der er en veterinaerekspert til raadighed ved graenseovergangen i disse tidsrum , idet der kraeves et varsel paa mindst 12 timer fra transportvirksomhedens side ; dette varsel kan dog fastsaettes til 18 timer i tilfaelde af transport af levende dyr .  3 . Saafremt der findes flere graenseovergangssteder i samme havneomraade , kan medlemsstaterne goere undtagelse fra stk . 1 , saafremt de oevrige overgangssteder i omraadet har tilstraekkelig kapacitet til at toldbehandle varer og koeretoejer i overensstemmelse med naevnte stykke .  4 . De kompetente myndigheder i medlemsstaterne drager omsorg for , at der paa de i stk . 1 anfoerte graenseovergangssteder , efter saerskilt og velbegrundet anmodning , indgivet i aabningstiden , i undtagelsestilfaelde og efter retningslinjer , der fastlaegges af medlemsstaterne , kan gennemfoeres kontrol og formaliteter uden for aabningstiderne , i givet fald mod betaling for tjenesteydelsen .  Artikel 6  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre , at ventetiden som foelge af de forskellige kontrolforanstaltninger og formaliteter ikke overstiger , hvad der er noedvendigt , til at gennemfoere disse . Med henblik herpaa tilrettelaegger de aabningstiderne for de tjenestegrene , der skal gennemfoere kontrollen og formaliteterne , og organiserer det disponible personales arbejde saaledes , at ventetiden ved trafikkens afvikling nedsaettes til et minimum .  Artikel 7  Medlemsstaterne bestraeber sig paa ved graenseovergangsstederne overalt , hvor det er teknisk muligt , og naar trafikmaengden goer det rimeligt , at etablere baner til hurtig passage , som forbeholdes transportmidler , der ikke medfoerer nogen last eller transporterer varer under en toldforsendelsesordning .  Artikel 8  Med henblik paa at loese problemer i forbindelse med kontrol og formaliteter i henhold til dette direktiv kan en medlemsstat anmode en anden medlemsstat om samraad . Saafremt det ikke ved dette samraad er muligt at loese de paagaeldende problemer , kan en medlemsstat underrette Kommissionen herom , saaledes at denne kan forelaegge de loesninger , den anser for passende til afhjaelpning af de paagaeldende problemer .  Artikel 9  Saafremt en medlemsstat i berettigede undtagelsestilfaelde har til hensigt at indfoere nye kontrolforanstaltninger eller formaliteter , underretter den Kommissionen herom .  Den paagaeldende medlemsstat soerger for , at disse nye kontrolforanstaltninger og formaliteter ikke foerer til , at de foranstaltninger , der er truffet med henblik paa at lette graenseovergangen , bliver virkningsloese .  Artikel 10  Medlemsstaterne giver foerste gang inden den 1 . juli 1986 og derefter hvert andet aar paa grundlag af et af Kommissionen udfaerdiget spoergeskema denne underretning om de bestemmelser og praktiske foranstaltninger , der i loebet af de to foregaaende aar maatte have vist sig noedvendige for at naa frem til en bedre tilrettelaeggelse af formaliteterne og kontrolforanstaltningerne .  Paa grundlag af disse oplysninger forelaegger Kommissionen hvert andet aar Raadet en beretning om gennemfoerelsen af dette direktiv .  Artikel 11  1 . Medlemsstaterne saetter efter hoering af Kommissionen de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31 . december 1984 .  2 . Medlemsstaterne kan dog efter hoering af Kommissionen udsaette anvendelsen af artikel 5 indtil den 31 . december 1986 .  3 . Hver medlemsstat meddeler Kommissionen ordlyden af de bestemmelser , den udsteder med henblik paa gennemfoerelsen af dette direktiv .  Artikel 12  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 1 . december 1983 .  Paa Raadets vegne  N . AKRITIDIS  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 127 af 18 . 5 . 1982 , s . 6 .  ( 2 ) EFT nr . C 42 af 14 . 2 . 1983 , s . 67 .  ( 3 ) EFT nr . C 90 af 5 . 4 . 1983 , s . 22 .  ( 4 ) EFT nr . C 171 af 11 . 7 . 1981 , s . 1 .