title: Rådets direktiv 2006/98/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende beskatning på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse

text:
               20.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 363/129

      RÅDETS DIREKTIV 2006/98/EF
   af 20. november 2006
   om tilpasning af visse direktiver vedrørende beskatning på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til traktaten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse (1), særlig artikel 4, stk. 3,
   under henvisning til akten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, særlig artikel 56,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Artikel 56 i tiltrædelsesakten fastsætter, at hvis det på grund af tiltrædelsen er nødvendigt at tilpasse retsakter vedtaget af institutionerne, som er gyldige ud over den 1. januar 2007, og de nødvendige tilpasninger ikke er indeholdt i tiltrædelsesakten eller bilagene dertil, vedtager Rådet de fornødne retsakter, medmindre det er Kommissionen, der har vedtaget den oprindelige retsakt.

               (2)

               I slutakten fra konferencen, som udfærdigede tiltrædelsestraktaten, blev det anført at de høje kontraherende parter var nået til politisk enighed om en række tilpasninger af retsakter vedtaget af institutionerne, som er nødvendige på grund af tiltrædelsen, og Rådet og Kommissionen blev opfordret til at vedtage disse tilpasninger inden tiltrædelsen, om nødvendigt suppleret og ajourført for at tage hensyn til udviklingen i gældende EU-ret.

               (3)

               Direktiv 69/335/EØF (2), 77/388/EØF (3), 77/799/EØF (4), 79/1072/EØF (5), 83/182/EØF (6), 90/434/EØF (7), 90/435/EØF (8), 2003/48/EF (9) og 2003/49/EF (10) bør derfor ændres —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Direktiv 69/335/EØF, 77/388/EØF, 77/799/EØF, 79/1072/EØF, 83/182/EØF, 90/434/EØF, 90/435/EØF, 2003/48/EF og 2003/49/EF ændres som anført i bilaget.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest på tidspunktet for Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft med forbehold af ikrafttrædelsen af traktaten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse og da på datoen herfor.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. november 2006

            På Rådets vegne

         J. KORKEAOJA

            Formand

      (1)  EUT L 157 af 21.6.2005, s. 11.

      (2)  EFT L 249 af 3.10.1969, s. 25.

      (3)  EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.

      (4)  EFT L 336 af 27.12.1977, s. 15.

      (5)  EFT L 331 af 27.12.1979, s. 11.

      (6)  EFT L 105 af 23.4.1983, s. 59.

      (7)  EFT L 225 af 20.8.1990, s. 1.

      (8)  EFT L 225 af 20.8.1990, s. 6.

      (9)  EUT L 157 af 26.6.2003, s. 38.

      (10)  EUT L 157 af 26.6.2003, s. 49.

      BILAG
      FISKALE BESTEMMELSER

                  1.

                  31969 L 0335: Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter (EFT L 249 af 3.10.1969, s. 25), som ændret ved:

                              —

                              11972 B: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse (EFT L 73 af 27.3.1972, s. 14),

                              —

                              31973 L 0079: Rådets direktiv 73/79/EØF af 9.4.1973 (EFT L 103 af 18.4.1973, s. 13),

                              —

                              31974 L 0553: Rådets direktiv 74/553/EØF af 7.11.1974 (EFT L 303 af 13.11.1974, s. 9),

                              —

                              11979 H: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Den Hellenske Republiks tiltrædelse (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 17),

                              —

                              31985 L 0303: Rådets direktiv 85/303/EØF af 10.6.1985 (EFT L 156 af 15.6.1985, s. 23),

                              —

                              11985 I: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 23),

                              —

                              11994 N: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21),

                              —

                              12003 T: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33).

                        Følgende tilføjes i artikel 3, stk. 1, litra a):
                  »Selskaber i henhold til bulgarsk ret:

                              —

                              »Акционерно дружество«

                              —

                              »Командитно дружество с акции«

                              —

                              »Дружество с ограничена отговорност«;

                        Selskaber i henhold til rumænsk ret:

                              —

                              »societăţi în nume colectiv«

                              —

                              »societăţi în comandită simplă«

                              —

                              »societăţi pe acţiuni«

                              —

                              »societăţi în comandită pe acţiuni«

                              —

                              »societăţi cu răspundere limitată«.«

                  2.

                  31977 L 0388: Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1), som ændret ved:

                              —

                              11979 H: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Den Hellenske Republiks tiltrædelse (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 95),

                              —

                              31980 L 0368: Rådets direktiv 80/368/EØF af 26.3.1980 (EFT L 90 af 3.4.1980, s. 41),

                              —

                              31984 L 0386: Rådets direktiv 84/386/EØF af 31.7.1984 (EFT L 208 af 3.8.1984, s. 58),

                              —

                              11985 I: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 167),

                              —

                              31989 L 0465: Rådets direktiv 89/465/EØF af 18.7.1989 (EFT L 226 af 3.8.1989, s. 21),

                              —

                              31991 L 0680: Rådets direktiv 91/680/EØF af 16.12.1991 (EFT L 376 af 31.12.1991, s. 1),

                              —

                              31992 L 0077: Rådets direktiv 92/77/EØF af 19.10.1992 (EFT L 316 af 31.10.1992, s. 1),

                              —

                              31992 L 0111: Rådets direktiv 92/111/EØF af 14.12.1992 (EFT L 384 af 30.12.1992, s. 47),

                              —

                              31994 L 0004: Rådets direktiv 94/4/EF af 14.2.1994 (EFT L 60 af 3.3.1994, s. 14),

                              —

                              31994 L 0005: Rådets direktiv 94/5/EF af 14.2.1994 (EFT L 60 af 3.3.1994, s. 16),

                              —

                              31994 L 0076: Rådets direktiv 94/76/EF af 22.12.1994 (EFT L 365 af 31.12.1994, s. 53),

                              —

                              31995 L 0007: Rådets direktiv 95/7/EF af 10.4.1995 (EFT L 102 af 5.5.1995, s. 18),

                              —

                              31996 L 0042: Rådets direktiv 96/42/EF af 25.6.1996 (EFT L 170 af 9.7.1996, s. 34),

                              —

                              31996 L 0095: Rådets direktiv 96/95/EF af 20.12.1996 (EFT L 338 af 28.12.1996, s. 89),

                              —

                              31998 L 0080: Rådets direktiv 98/80/EF af 12.10.1998 (EFT L 281 af 17.10.1998, s. 31),

                              —

                              31999 L 0049: Rådets direktiv 1999/49/EF af 25.5.1999 (EFT L 139 af 2.6.1999, s. 27),

                              —

                              31999 L 0059: Rådets direktiv 1999/59/EF af 17.6.1999 (EFT L 162 af 26.6.1999, s. 63),

                              —

                              31999 L 0085: Rådets direktiv 1999/85/EF af 22.10.1999 (EFT L 277 af 28.10.1999, s. 34),

                              —

                              32000 L 0017: Rådets direktiv 2000/17/EF af 30.3.2000 (EFT L 84 af 5.4.2000, s. 24),

                              —

                              32000 L 0065: Rådets direktiv 2000/65/EF af 17.10.2000 (EFT L 269 af 21.10.2000, s. 44),

                              —

                              32001 L 0004: Rådets direktiv 2001/4/EF af 19.1.2001 (EFT L 22 af 24.1.2001, s. 17),

                              —

                              32001 L 0115: Rådets direktiv 2001/115/EF af 20.12.2001 (EFT L 15 af 17.1.2002, s. 24),

                              —

                              32002 L 0038: Rådets direktiv 2002/38/EF af 7.5.2002 (EFT L 128 af 15.5.2002, s. 41),

                              —

                              32002 L 0093: Rådets direktiv 2002/93/EF af 3.12.2002 (EFT L 331 af 7.12.2002, s. 27),

                              —

                              12003 T: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33),

                              —

                              32003 L 0092: Rådets direktiv 2003/92/EF af 7.10.2003 (EUT L 260 af 11.10.2003, s. 8),

                              —

                              32004 L 0007: Rådets direktiv 2004/7/EF af 20.1.2004 (EUT L 27 af 30.1.2004, s. 44),

                              —

                              32004 L 0015: Rådets direktiv 2004/15/EF af 10.2.2004 (EUT L 52 af 21.2.2004, s. 61),

                              —

                              32004 L 0066: Rådets direktiv 2004/66/EF af 26.4.2004 (EFT L 168 af 1.5.2004, s. 35),

                              —

                              32005 L 0092: Rådets direktiv 2005/92/EF af 12.12.2005 (EUT L 345 af 28.12.2005, s. 19),

                              —

                              32006 L 0018: Rådets direktiv 2006/18/EF af 14.2.2006 (EUT L 51 af 22.2.2006, s. 12).

                              a)

                                 Artikel 28m affattes således:
                              »Artikel 28m
                              Omregningskurs
                              Ved fastsættelse af modværdien i national møntenhed af de beløb, der er angivet i ecu i dette afsnit, anvender medlemsstaterne den omregningskurs, der gælder den 16. december 1991. Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Rumænien, Slovenien og Slovakiet anvender dog den omregningskurs, der gælder på datoen for deres tiltrædelse.«

                              b)

                              Overskriften til AFSNIT XVIc affattes således:
                              Overgangsforanstaltninger som led i Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse af Den Europæiske Union den 1. januar 1995 og Den Tjekkiske Republiks, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse den 1. maj 2004 samt Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse den 1. januar 2007«.

                              c)

                              I AFSNIT XVIc affattes andet led i artikel 28p, stk. 1, således:

                                          »—

                                          »de nye medlemsstater«: området for de medlemsstater, der har tiltrådt Den Europæiske Union henholdsvis den 1. januar 1995, den 1. maj 2004 og den 1. januar 2007 som defineret for hver af disse medlemsstater i artikel 3 i dette direktiv,«.

                              d)

                              I AFSNIT XVIc affattes sidste afsnit i artikel 28p, stk. 7, således:
                              »Denne betingelse anses for opfyldt i følgende tilfælde:

                                          —

                                          når datoen for transportmidlets første ibrugtagning ligger før den 1. januar 1987 for Østrigs, Finlands og Sveriges vedkommende,

                                          —

                                          når datoen for transportmidlets første ibrugtagning ligger før den 1. maj 1996 for Den Tjekkiske Republiks, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets vedkommende,

                                          —

                                          når datoen for transportmidlets første ibrugtagning ligger før den 1. januar 1999 for Bulgariens og Rumæniens vedkommende,

                                          —

                                          når det afgiftsbeløb, som skulle betales ved indførslen, er ubetydeligt.«

                  3.

                  31977 L 0799: Rådets direktiv 77/799/EØF af 19. december 1977 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte skatter og afgiftsbelastning af forsikringspræmier (EFT L 336 af 27.12.1977, s. 15), som ændret ved:

                              —

                              11979 H: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Den Hellenske Republiks tiltrædelse (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 17),

                              —

                              31979 L 1070: Rådets direktiv 79/1070/EØF af 6.12.1979 (EFT L 331 af 27.12.1979, s. 8),

                              —

                              11985 I: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 23),

                              —

                              31992 L 0012: Rådets direktiv 92/12/EØF af 25.2.1992 (EFT L 76 af 23.3.1992, s. 1),

                              —

                              11994 N: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21),

                              —

                              12003 T: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33),

                              —

                              32003 L 0093: Rådets direktiv 2003/93/EF af 7.10.2003 (EUT L 264 af 15.10.2003, s. 23),

                              —

                              32004 L 0056: Rådets direktiv 2004/56/EF af 21.4.2004 (EUT L 127 af 29.4.2004, s. 70),

                              —

                              32004 L 0106: Rådets direktiv 2004/106/EF af 16.11.2004 (EUT L 359 af 4.12.2004, s. 30).

                              a)

                              Følgende tilføjes i artikel 1, stk. 3:
                              »i Bulgarien:
                              данък върху доходите на физическите лица
                              корпоративен данък
                              данъци, удържани при източника
                              алтернативни данъци на корпоративния данък
                              окончателен годишен (патентен) данък
                              i Rumænien:
                              impozitul pe venit
                              impozitul pe profit
                              impozitul pe veniturile obţinute din România de nerezidenţi
                              impozitul pe veniturile microîntreprinderilor
                              impozitul pe clădiri
                              impozitul pe teren«.

                              b)

                              Følgende tilføjes i artikel 1, stk. 5:
                              »i Bulgarien:
                              Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите
                              i Rumænien:
                              Ministerul Finanţelor Publice eller en befuldmægtiget stedfortræder«.

                  4.

                  31979 L 1072: Rådets ottende direktiv 79/1072/EØF af 6. december 1979 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — foranstaltninger til tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i indlandet (EFT L 331 af 27.12.1979, s. 11), som ændret ved:

                              —

                              11985 I: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 23),

                              —

                              31986 L 0560: Rådets trettende direktiv 86/560/EØF af 17.11.1986 (EFT L 326 af 21.11.1986, s. 40),

                              —

                              11994 N: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21),

                              —

                              12003 T: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33).

                              a)

                              Følgende tilføjes i bilag C, punkt D:

                                          »—

                                          Bulgarien: …………;

                                          —

                                          Rumænien: …………«.

                              b)

                              Følgende tilføjes i bilag C, punkt I, første afsnit:
                              »BGN …
                              RON …«.

                              c)

                              Følgende tilføjes i bilag C, punkt I, andet afsnit:
                              »BGN …
                              RON …«.

                  5.

                  31983 L 0182: Rådets direktiv 83/182/EØF af 28. marts 1983 om afgiftsfritagelse inden for Fællesskabet ved midlertidig indførsel af visse transportmidler (EFT L 105 af 23.4.1983, s. 59), som ændret ved:

                              —

                              11985 I: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 23),

                              —

                              31991 L 0680: Rådets direktiv 91/680/EØF af 16.12.1991 (EFT L 376 af 31.12.1991, s. 1),

                              —

                              11994 N: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21),

                              —

                              12003 T: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33).

                        Følgende tilføjes i bilaget:
                  »BULGARIEN

                              —

                              данък върху превозните средства

                        RUMÆNIEN

                              —

                              taxa asupra mijloacelor de transport (Codul Fiscal — art. 261- 265)

                              —

                              accize pentru autoturisme şi autoturisme de teren inclusive rulate (Codul Fiscal — art. 208, alin. 5 şi art. 210, alin. 1(b))«.

                  6.

                  31990 L 0434: Rådets direktiv 90/434/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater (EFT L 225 af 20.8.1990, s. 1), som ændret ved:

                              —

                              11994 N: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21),

                              —

                              12003 T: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33),

                              —

                              32005 L 0019: Rådets direktiv 2005/19/EF af 17.2.2005 (EUT L 58 af 4.3.2005, s. 19).

                              a)

                              Følgende tilføjes i artikel 3, litra c):

                                          »—

                                          корпоративен данък i Bulgarien,

                                          —

                                          impozit pe profit i Rumænien«.

                              b)

                              Følgende tilføjes i bilaget:

                                          »aa)

                                          selskaber, der i bulgarsk ret benævnes: »събирателното дружество«, »командитното дружество«, »дружеството с ограничена отговорност«, »акционерното дружество«, »командитното дружество с акции«, »кооперации«, »кооперативни съюзи«, »държавни предприятия«, der er oprettet i henhold til bulgarsk ret og driver handelsvirksomhed

                                          ab)

                                          selskaber, der i rumænsk ret benævnes: »societăţi pe acţiuni«, »societăţi în comandită pe acţiuni«, »societăţi cu răspundere limitată«.«

                  7.

                  31990 L 0435: Rådets direktiv 90/435/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater (EFT L 225 af 20.8.1990, s. 6), som ændret ved:

                              —

                              11994 N: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21),

                              —

                              12003 T: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33),

                              —

                              32003 L 0123: Rådets direktiv 2003/123/EF af 22.12.2003 (EUT L 7 af 13.1.2004, s. 41).

                              a)

                              Følgende tilføjes i artikel 2, stk. 1, litra c):

                                          »—

                                          корпоративен данък i Bulgarien,

                                          —

                                          impozit pe profit i Rumænien«.

                              b)

                              Bilaget affattes således:

                                 »BILAG
                                 LISTE OVER DE SELSKABER, DER ER OMHANDLET I ARTIKEL 2, STK. 1, LITRA A)

                                             a)

                                             de selskaber, der er registreret i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2157/2001 af 8. oktober 2001 om statut for det europæiske selskab (SE) og Rådets direktiv 2001/86/EF af 8. oktober 2001 om fastsættelse af supplerende bestemmelser til statut for det europæiske selskab (SE), for så vidt angår medarbejderindflydelse, og andelsselskaber, som er registreret i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1435/2003 af 22. juli 2003 om statut for det europæiske andelsselskab (SCE) og Rådets direktiv 2003/72/EF af 22. juli 2003 om supplerende bestemmelser til statutten for det europæiske andelsselskab, for så vidt angår medarbejderindflydelse

                                             b)

                                             de selskaber, der i belgisk ret benævnes »société anonyme«/»naamloze vennootschap«, »société en commandite par actions«/»commanditaire vennootschap op aandelen«, »société privée à responsabilité limitée«/»besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid«, »société coopérative à responsabilité limitée«/»coöperatieve vennootschap met beperkte aansprakelijkheid« og »société coopérative à responsabilité illimitée«/»coöperatieve vennootschap met onbeperkte aansprakelijkheid«, »société en nom collectif«/»vennootschap onder firma«, »société en commandite simple«/»gewone commanditaire vennootschap« samt offentlige foretagender, der har antaget en af de ovennævnte retlige former og andre selskaber oprettet i henhold til belgisk ret, der er omfattet af belgisk selskabsskat

                                             c)

                                             de selskaber i henhold til bulgarsk ret, der er nævnt nedenfor: »събирателното дружество«, »командитното дружество«, »дружеството с ограничена отговорност«, »акционерното дружество«, »командитното дружество с акции«, »неперсонифицирано дружество«, »кооперации«, »кооперативни съюзи«»държавни предприятия«, der er oprettet i henhold til bulgarsk ret og driver handelsvirksomhed

                                             d)

                                             de selskaber, der i tjekkisk ret benævnes »akciová společnost«, »společnost s ručením omezeným«

                                             e)

                                             de selskaber, der i dansk ret benævnes »aktieselskab« og »anpartsselskab«. Andre selskaber, der er skattepligtige i henhold til selskabsskatteloven, forudsat at deres skattepligtige indkomst beregnes og beskattes i henhold til de almindelige skatteregler, der gælder for »aktieselskaber«

                                             f)

                                             de selskaber, der i tysk ret benævnes »Aktiengesellschaft«, »Kommanditgesellschaft auf Aktien«, »Gesellschaft mit beschränkter Haftung«, »Versicherungsverein auf Gegenseitigkeit«, »Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaft« og »Betriebe gewerblicher Art von juristischen Personen des öffentlichen Rechts« og andre selskaber oprettet i henhold til tysk ret, der er omfattet af tysk selskabsskat

                                             g)

                                             de selskaber, der i estisk ret benævnes »täisühing«, »usaldusühing«, »osaühing«, »aktsiaselts«, »tulundusühistu«

                                             h)

                                             de selskaber, der i græsk ret benævnes »ανώνυμη εταιρεία«,·»εταιρεία περιορισμένης ευθύνης (Ε.Π.Ε.)«, og andre selskaber oprettet i henhold til græsk ret, der er omfattet af græsk selskabsskat

                                             i)

                                             de selskaber, der i spansk ret benævnes »sociedad anónima«, »sociedad comanditaria por acciones« og »sociedad de responsabilidad limitada« samt offentligretlige enheder, der driver virksomhed under de privatretlige bestemmelser. Andre enheder oprettet i henhold til spansk ret, der er omfattet af spansk selskabsskat (»impuesto sobre sociedades«)

                                             j)

                                             de selskaber, der i fransk ret benævnes »société anonyme«, »société en commandite par actions«, »société à responsabilité limitée«, »sociétés par actions simplifiées«, »sociétés d'assurances mutuelles«, »caisses d'épargne et de prévoyance«, »sociétés civiles«, som automatisk er omfattet af selskabsbeskatning, »coopératives« og »unions de coopératives« samt offentlige industri- og handelsvirksomheder og -foretagender og andre enheder oprettet i henhold til fransk ret, der er omfattet af fransk selskabsskat

                                             k)

                                             de selskaber, der er registreret eller virker i henhold til irsk ret, virksomheder registreret i henhold til Industrial and Provident Societies Act, »building societies« registreret i henhold til Building Societies Acts og »trustee savings banks« i henhold til Trustee Savings Banks Act, 1989

                                             l)

                                             de selskaber, der i italiensk ret benævnes »società per azioni«, »società in accomandita per azioni«, »società a responsibilità limitata«, »società cooperative« og »società di mutua assicurazione« samt offentlige og private virksomheder, der helt eller overvejende driver handelsvirksomhed

                                             m)

                                             de selskaber, der i cypriotisk ret benævnes »εταιρείες« som defineret i indkomstskattelovgivningen

                                             n)

                                             de selskaber, der i lettisk ret benævnes »akciju sabiedrība«, »sabiedrība ar ierobežotu atbildību«

                                             o)

                                             selskaber registreret i henhold til litauisk ret

                                             p)

                                             de selskaber, der i luxembourgsk ret benævnes »société anonyme«, »société en commandite par actions«, »société à responsabilité limitée«, »société coopérative«, »société coopérative organisée comme une société anonyme«, »association d'assurances mutuelles«, »association d'épargne-pension« og »entreprise de nature commerciale, industrielle ou minière de l'Etat, des communes, des syndicats de communes, des établissements publics et des autres personnes morales de droit public« og andre selskaber oprettet i henhold til luxembourgsk ret, der er omfattet af luxembourgsk selskabsskat

                                             q)

                                             de selskaber, der i ungarsk ret benævnes »közkereseti társaság«, »betéti társaság«, »közös vállalat«, »korlátolt felelősségű társaság«, »részvénytársaság«, »egyesülés«, »szövetkezet«

                                             r)

                                             de selskaber, der i maltesisk ret benævnes »Kumpaniji ta' Responsabilita' Limitata«, »Soċjetajiet en commandite li l-kapital tagħhom maqsum f'azzjonijiet«

                                             s)

                                             de selskaber, der i nederlandsk ret benævnes »naamloze vennnootschap«, »besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid«, »Open commanditaire vennootschap«, »Coöperatie«, »onderlinge waarborgmaatschappij«, »Fonds voor gemene rekening«, »vereniging op coöperatieve grondslag«, »vereniging welke op onderlinge grondslag als verzekeraar of kredietinstelling optreedt« og andre selskaber oprettet i henhold til nederlandsk ret, der er omfattet af nederlandsk selskabsskat

                                             t)

                                             de selskaber, der i østrigsk ret benævnes »Aktiengesellschaft«, »Gesellschaft mit beschränkter Haftung«, »Versicherungsvereine auf Gegenseitigkeit«, »Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften«, »Betriebe gewerblicher Art von Körperschaften des öffentlichen Rechts«, »Sparkassen« og andre selskaber oprettet i henhold til østrigsk ret, der er omfattet af østrigsk selskabsskat

                                             u)

                                             de selskaber, der i polsk ret benævnes »spółka akcyjna«, »spółka z ograniczoną odpowiedzialnością«

                                             v)

                                             de handelsselskaber eller almindelige borgerlige selskaber med handelsmålsætning samt de kooperativer og offentlige foretagender, som er registreret i henhold til portugisisk ret

                                             w)

                                             de selskaber, der i rumænsk ret benævnes »societăţi pe acţiuni«, »societăţi în comandită pe acţiuni«, »societăţi cu răspundere limitată«;

                                             x)

                                             de selskaber, der i slovensk ret benævnes »delniška družba«, »komanditna družba«, »družba z omejeno odgovornostjo«

                                             y)

                                             de selskaber, der i slovakisk ret benævnes »akciová spoločnosť«, »spoločnosť s ručením obmedzeným«, »komanditná spoločnosť«

                                             z)

                                             de selskaber, der i finsk ret benævnes »osakeyhtiö/aktiebolag«, »osuuskunta/andelslag«, »säästöpankki/sparbank« og »vakuutusyhtiö/försäkringsbolag«

                                             aa)

                                             de selskaber, der i svensk ret benævnes »aktiebolag«, »försäkringsaktiebolag«, »ekonomiska föreningar«, »sparbanker« og »ömsesidiga försäkringsbolag«

                                             ab)

                                             de selskaber, der er registreret i henhold til Det Forenede Kongeriges ret.«.

                  8.

                  32003 L 0048: Rådets direktiv 2003/48/EF af 3. juni 2003 om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger (EUT L 157 af 26.6.2003, s. 38), som ændret ved:

                              —

                              32004 L 0066: Rådets direktiv 2004/66/EF af 26.4.2004 (EUT L 168 af 1.5.2004, s. 35)

                              —

                              32004 D 0587: Rådets beslutning 2004/587/EF af 19.7.2004 (EUT L 257 af 4.8.2004, s. 7).

                        I bilaget indsættes følgende mellem Belgien og Spanien:

                              »Bulgarien

                              Общините (kommuner)
                              Социалноосигурителни фондове (Socialsikringsfonde)«

                        og mellem Portugal og Slovakiet:

                              »Rumænien

                              autorităţile administraţiei publice locale (kommunale og amtslige myndigheder)«.

                  9.

                  32003 L 0049: Rådets direktiv 2003/49/EF af 3. juni 2003 om en fælles ordning for beskatning af renter og royalties, der betales mellem associerede selskaber i forskellige medlemsstater (EUT L 157 af 26.6.2003, s. 49), som ændret ved:

                              —

                              32004 L 0066: Rådets direktiv 2004/66/EØF af 26.4.2004 (EUT L 168 af 1.5.2004, s. 35),

                              —

                              32004 L 0076: Rådets direktiv 2004/76/EF af 29.4.2004 (EUT L 157 af 30.4.2004, s. 106).

                              a)

                              Følgende tilføjes i artikel 3, litra a), nr. iii):

                                          »—

                                          корпоративен данък i Bulgarien,

                                          —

                                          impozit pe profit, impozitul pe veniturile obţinute din România de nerezidenţi i Rumænien«.

                              b)

                              Følgende tilføjes i bilaget:

                                          »aa)

                                          selskaber, der i bulgarsk ret benævnes: »събирателното дружество«, »командитното дружество«, »дружеството с ограничена отговорност«, »акционерното дружество«, »командитното дружество с акции«, »кооперации«, »кооперативни съюзи«, »държавни предприятия«, som er etableret i henhold til bulgarsk ret og driver handelsvirksomhed

                                          ab)

                                          selskaber, der i rumænsk ret benævnes: »societăţi pe acţiuni«, »societăţi în comandită pe acţiuni«, »societăţi cu răspundere limitată«.«


Avis juridique important

|

32001L0024

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF af 4. april 2001 om sanering og likvidation af kreditinstitutter

EF-Tidende nr. L 125 af 05/05/2001 s. 0015 - 0023

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EFaf 4. april 2001om sanering og likvidation af kreditinstitutterEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Monetære Institut(3),efter proceduren i traktatens artikel 251(4), ogud fra følgende betragtninger:(1) I overensstemmelse med traktatens mål skal en harmonisk og afbalanceret udvikling af de økonomiske aktiviteter inden for hele Fællesskabet fremmes ved at afskaffe enhver hindring for etableringsfriheden og den fri udveksling af tjenesteydelser inden for Fællesskabet.(2) Sideløbende med afskaffelsen af disse hindringer bør der tages højde for den situation, der kan opstå, når et kreditinstitut kommer i vanskeligheder, navnlig når det pågældende kreditinstitut har filialer i andre medlemsstater.(3) Direktivet indgår i den allerede vedtagne fællesskabslovgivning, særlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF af 20. marts 2000 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut(5). Det fremgår heraf, at kreditinstituttet i den periode, det udøver sin virksomhed, sammen med sine filialer udgør en udelelig helhed, der er underkastet tilsyn fra de kompetente myndigheder i den stat, som har udstedt den tilladelse, der gælder i hele Fællesskabet.(4) Det ville være overordentlig uhensigtsmæssigt at se bort fra, at instituttet udgør en helhed sammen med filialerne, når det er nødvendigt at vedtage saneringsforanstaltninger eller indlede en likvidationsprocedure.(5) Vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF af 30. maj 1994 om indskudsgarantiordninger(6), der indførte princippet om kreditinstitutters obligatoriske tilslutning til en garantiordning i hjemlandet, understreger yderligere behovet for en gensidig anerkendelse af saneringsforanstaltninger og likvidationsprocedurer.(6) De administrative eller retslige myndigheder i hjemlandet bør have enekompetence til at træffe beslutning om samt anvende saneringsforanstaltninger i henhold til denne medlemsstats lovgivning og gældende praksis. På grund af vanskelighederne ved at harmonisere medlemsstaternes lovgivning og gældende praksis bør det være sådan, at medlemsstaterne gensidigt anerkender de foranstaltninger, som hver enkelt af dem træffer for at genskabe et sundt forretningsgrundlag for de institutter, som de har godkendt.(7) Det er nødvendigt at sikre, at saneringsforanstaltninger truffet af hjemlandets administrative eller retslige myndigheder samt foranstaltninger truffet af personer eller organer udpeget af disse myndigheder med henblik på at administrere disse saneringsforanstaltninger, herunder også foranstaltninger, der omfatter mulighed for betalingsstandsning, udsættelse af tvangsfuldbyrdelsesforanstaltninger eller nedbringelse af fordringer samt enhver anden foranstaltning, der kan berøre tredjemands bestående rettigheder, får retsvirkning i alle medlemsstater.(8) Visse foranstaltninger, navnlig foranstaltninger, der berører kreditinstitutternes interne struktur eller ledelsens eller aktionærernes rettigheder, behøver ikke at være omfattet af dette direktiv for at få fuld virkning i medlemsstaterne, i den udstrækning det i henhold til den internationale privatret er hjemlandets lovgivning, der finder anvendelse.(9) Visse foranstaltninger, navnlig foranstaltninger i forbindelse med opretholdelse af betingelserne for tilladelsen, er allerede omfattet af gensidig anerkendelse i henhold til direktiv 2000/12/EF, i det omfang de på tidspunktet for deres vedtagelse ikke berører tredjemands bestående rettigheder.(10) I den forbindelse skal de personer, der deltager i kreditinstitutternes interne driftsstruktur, samt disse institutters ledelse og aktionærer, i denne egenskab, ikke anses for tredjemand med henblik på anvendelsen af dette direktiv.(11) En bekendtgørelse, hvorved tredjemand får meddelelse om iværksættelsen af saneringsforanstaltninger, er nødvendig i de medlemsstater, hvor der findes filialer, såfremt de pågældende foranstaltninger kan begrænse udøvelsen af visse af disse personers rettigheder.(12) I henhold til princippet om, at alle kreditorer skal have lige muligheder for at gøre deres krav gældende, skal de administrative eller retslige myndigheder i hjemlandet vedtage de fornødne foranstaltninger, for at kreditorerne i værtslandet kan gøre deres retmæssige krav gældende inden for det fastsatte tidsrum.(13) Der bør fastsættes en vis samordning af de administrative eller retslige myndigheders rolle i forbindelse med saneringsforanstaltninger og likvidationsprocedurer vedrørende filialer af kreditinstitutter med vedtægtsmæssigt hjemsted uden for Fællesskabet, beliggende i forskellige medlemsstater.(14) Træffes der ikke saneringsforanstaltninger eller mislykkes disse, bør et kriseramt kreditinstitut likvideres. I så fald må der fastsættes bestemmelser med henblik på gensidig anerkendelse af likvidationsprocedurerne og af deres retsvirkninger i Fællesskabet.(15) Den vigtige rolle, som de kompetente myndigheder i hjemlandet spiller inden likvidationsproceduren indledes, kan forlænges under likvidationen for at sikre en korrekt afvikling af likvidationsprocedurerne.(16) Ens behandling af kreditorerne forudsætter, at kreditinstituttet likvideres under overholdelse af princippet om likvidationens enhed og universalitet, der tillægger hjemlandets administrative og retslige myndigheder enekompetence, og som anerkender disses afgørelser, der uden videre skal have samme retsvirkninger i alle andre medlemsstater som dem, der tillægges dem ifølge hjemlandets lovgivning, medmindre andet fremgår af direktivet.(17) Den undtagelse med hensyn til virkningerne af saneringsforanstaltninger og likvidationsprocedurer på visse aftaler og rettigheder er begrænset til sådanne virkninger og omfatter ikke andre spørgsmål i forbindelse med saneringsforanstaltninger og likvidationsprocedurer som f.eks. fordringers anmeldelse, prøvelse, anerkendelse og rangorden i forbindelse med sådanne aftaler og rettigheder samt reglerne for udlodning af provenuet og realisering af aktiverne; disse er omfattet af hjemlandets lovgivning.(18) Frivillig likvidation er en mulighed, hvis instituttet er solvent. Hjemlandets administrative eller retslige myndigheder kan dog i givet fald bestemme, at der skal iværksættes en saneringsforanstaltning eller indledes en likvidationsprocedure, også efter indledningen af frivillig likvidation.(19) Inddragelse af tilladelsen til at drive pengeinstitutvirksomhed er en af de nødvendige konsekvenser af, at et kreditinstitut træder i likvidation. Inddragelser må dog ikke hindre instituttet i at fortsætte visse aktiviteter, hvis det er nødvendigt eller hensigtsmæssigt af hensyn til likvidationen. Hjemlandet kan dog gøre fortsat aktivitet betinget af, at dets kompetente myndigheder er indforstået og fører kontrol hermed.(20) Særskilt meddelelse til de kendte kreditorer er lige så væsentlig som offentliggørelse, således at de, hvis det bliver nødvendigt, får lejlighed til at anmelde deres fordringer eller indgive bemærkninger til deres fordringer inden for det foreskrevne tidsrum. Der må på ingen måde foretages forskelsbehandling, der vil kunne være til skade for kreditorer med hjemsted i en anden medlemsstat end hjemlandet, og som er begrundet i deres opholdssted eller arten af deres fordringer. Kreditorerne bør i en passende form regelmæssigt holdes underrettet under likvidationsproceduren.(21) Udelukkende med henblik på anvendelsen af dette direktivs bestemmelser på saneringsforanstaltninger og likvidationsprocedurer i forbindelse med de i medlemsstaterne beliggende filialer af kreditinstitutter, som har vedtægtsmæssigt hjemsted i et tredjeland, anvendes de definitioner af "hjemland", "kompetente myndigheder" og "administrative og retslige myndigheder", som er gældende i den medlemsstat, hvor filialen er beliggende.(22) Når et kreditinstitut med vedtægtsmæssigt hjemsted uden for Fællesskabet har filialer i mere end én medlemsstat, skal hver filial behandles uafhængigt med hensyn til anvendelsen af dette direktiv. I så fald bestræber de kompetente myndigheder og administrative og retslige myndigheder samt administratorer og likvidatorer i disse medlemsstater sig på at samordne deres aktioner.(23) Selv om det er vigtigt at fastholde princippet om, at alle formelle eller materielle retsvirkninger af saneringsforanstaltninger eller likvidationsprocedurer bestemmes af hjemlandets lovgivning, må der dog tages hensyn til, at disse virkninger kan være i modstrid med de regler, der normalt finder anvendelse på kreditinstituttets og dets filialers finansielle og økonomiske virksomhed i andre medlemsstater. Henvisning til en anden medlemsstats lovgivning er i visse tilfælde en nødvendig afvigelse fra princippet om, at hjemlandets lovgivning skal finde anvendelse.(24) Denne afvigelse er navnlig nødvendig for at beskytte arbejdstagere, der i kraft af en arbejdsaftale er knyttet til instituttet, for at sikre transaktioner, der vedrører visse formuegoder, og for at beskytte integriteten af de regulerede markeder, der fungerer i overensstemmelse med retten i en medlemsstat, og hvor der handles med finansielle instrumenter.(25) Transaktioner, der foretages som led i et betalings- eller afviklingssystem, er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/26/EF af 19. maj 1998 om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer(7).(26) Vedtagelsen af nærværende direktiv anfægter ikke bestemmelserne i direktiv 98/26/EF, hvorefter en solvensbehandling ikke må have nogen indvirkning på den bindende karakter af ordrer, der gyldigt er indgået i et system, eller på den sikkerhed, der er stillet i forbindelse med et system.(27) Der skal i forbindelse med visse saneringsforanstaltninger eller likvidationsprocedurer udpeges en person til at administrere disse foranstaltninger eller procedurer. Det er således vigtigt for gennemførelsen af de afgørelser, der træffes i hjemlandet, at alle de andre medlemsstater anerkender hans udpegelse og beføjelser. Det må dog præciseres, inden for hvilke rammer han kan udøve sine beføjelser, når han handler i et andet land end hjemlandet.(28) Det er vigtigt at beskytte kreditorer, der har indgået retshandler med et kreditinstitut inden vedtagelsen af en saneringsforanstaltning eller indledningen af en likvidationsprocedure, mod bestemmelserne om nullitet, omstødelse eller anfægtelighed i hjemlandets lovgivning, når den, der nyder godt af transaktionen, kan godtgøre, at der ikke i den lovgivning, der finder anvendelse på denne transaktion, findes noget middel, som kan anvendes på tilfældet, og som giver mulighed for at anfægte den pågældende retshandel.(29) Det er vigtigt at bevare den tillid, som erhvervende tredjemænd har til indholdet af registrene eller kontiene over visse aktiver, som noteres i sådanne registre eller på sådanne konti, og herudover tilliden hos erhververe af fast ejendom, også efter at der er indledt en likvidationsprocedure eller vedtaget en saneringsforanstaltning. Den eneste måde, hvorpå denne tillid kan bevares, er at lade spørgsmålet om gyldigheden af erhvervelsen afgøre af lovgivningen på det sted, hvor ejendommen er beliggende, eller i den stat, under hvis myndighed registret eller kontoen føres.(30) Som undtagelse fra anvendelsen af "lex concursus" bestemmes virkningerne af saneringsforanstaltninger og likvidationsprocedurer på en verserende retssag af lovgivningen i den medlemsstat, hvor retssagen verserer. Virkningerne af sådanne foranstaltninger og procedurer på individuel tvangsfuldbyrdelse som følge af disse retssager bestemmes af hjemlandets lovgivning i overensstemmelse med dette direktivs hovedregel.(31) Det må fastsættes, at hjemlandets administrative eller retslige myndigheder omgående underretter de kompetente myndigheder i værtslandet, når der vedtages en saneringsforanstaltning eller indledes en likvidationsprocedure, om muligt inden vedtagelsen af foranstaltningen eller indledelsen af proceduren, eller i hvert fald umiddelbart efter.(32) Den tavshedspligt, der er fastlagt i artikel 30 i direktiv 2000/12/EF, er af afgørende betydning for alle underretnings- eller høringsprocedurer og må derfor overholdes af alle de administrative myndigheder, der deltager i disse procedurer, mens de retslige myndigheder på dette punkt fortsat er omfattet af gældende nationale bestemmelser -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:AFSNIT IANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONERArtikel 1Anvendelsesområde1. Dette direktiv finder anvendelse på kreditinstitutter og deres filialer, der er oprettet i en anden medlemsstat end den, hvor kreditinstituttet har sit vedtægtsmæssige hjemsted, som defineret i artikel 1, nr. 1 og 3, i direktiv 2000/12/EF, med forbehold af de betingelser og undtagelser, der er fastsat i samme direktivs artikel 2, stk. 3.2. Direktivets bestemmelser om filialer af et kreditinstitut med vedtægtsmæssigt hjemsted uden for Fællesskabet finder kun anvendelse, når det pågældende kreditinstitut har filialer i mindst to af medlemsstaterne.Artikel 2DefinitionerI dette direktiv forstås ved:- "hjemland": den medlemsstat, der er hjemland som defineret i artikel 1, nr. 6, i direktiv 2000/12/EF- "værtsland": den medlemsstat, der er værtsland som defineret i artikel 1, nr. 7, i direktiv 2000/12/EF- "filial": en filial som defineret i artikel 1, nr. 3, i direktiv 2000/12/EF- "kompetente myndigheder": de kompetente myndigheder som defineret i artikel 1, nr. 4, i direktiv 2000/12/EF- "administrator": enhver person eller ethvert organ, der er udpeget af de administrative eller retslige myndigheder, og hvis funktion er at administrere saneringsforanstaltninger- "administrative eller retslige myndigheder": de administrative eller retslige myndigheder i medlemsstaterne, der er kompetente med hensyn til saneringsforanstaltninger eller likvidationsprocedurer- "saneringsforanstaltninger": foranstaltninger, der har til formål at bevare eller genoprette et kreditinstituts finansielle situation, og som vil kunne berøre tredjemands bestående rettigheder, herunder foranstaltninger, der indebærer mulighed for betalingsstandsning, udsættelse af tvangsfuldbyrdelsesforanstaltninger eller nedbringelse af fordringer- "likvidator": enhver person eller ethvert organ, der er udpeget af de administrative eller retslige myndigheder, og hvis funktion er at administrere likvidationsprocedurer- "likvidationsprocedurer": kollektive procedurer, der indledes og kontrolleres af de administrative eller retslige myndigheder i en medlemsstat med henblik på at realisere formuegenstande under disse myndigheders tilsyn, herunder når denne procedure afsluttes med en tvangsakkord eller en anden tilsvarende foranstaltning- "reguleret marked": et reguleret marked som defineret i artikel 1, nr. 13, i direktiv 93/22/EØF- "instrumenter": samtlige instrumenter, som er omhandlet i afsnit B i bilaget til direktiv 93/22/EØF.AFSNIT IISANERINGSFORANSTALTNINGERA. Kreditinstitutter med vedtægtsmæssigt hjemsted inden for FællesskabetArtikel 3Vedtagelse af saneringsforanstaltninger - Anvendelig lovgivning1. Kun de administrative eller retslige myndigheder i hjemlandet har kompetence til at træffe afgørelse om iværksættelse af en eller flere saneringsforanstaltninger i et kreditinstitut, herunder i filialer i andre medlemsstater.2. Saneringsforanstaltningerne anvendes i overensstemmelse med bestemmelserne i hjemlandets love og administrative bestemmelser og procedurer, medmindre andet er fastsat i nærværende direktiv.Foranstaltningerne har uden videre fuld retsvirkning i hele Fællesskabet efter den pågældende medlemsstats lovgivning, også over for tredjemand i andre medlemsstater, uanset om de regler i værtslandet, som gælder for sådanne foranstaltninger, ikke indeholder hjemmel herfor, og uanset om de betingelser, der er gældende herfor i værtslandet, ikke er opfyldt.Saneringsforanstaltningerne har retsvirkning i hele Fællesskabet, så snart de har retsvirkning i den medlemsstat, hvor de er truffet.Artikel 4Underretning af tilsynsmyndighederne i værtslandetDe administrative eller retslige myndigheder i hjemlandet skal straks underrette de kompetente myndigheder i værtslandet om deres afgørelse om at iværksætte saneringsforanstaltninger, herunder de konkrete følger, som den pågældende foranstaltning måtte få, om muligt inden de vedtager en sådan foranstaltning, eller umiddelbart efter. Underretningen gives af de kompetente myndigheder i hjemlandet.Artikel 5Underretning af de kompetente myndigheder i hjemlandetFinder de administrative eller retslige myndigheder i værtslandet det nødvendigt på deres område at iværksætte en eller flere saneringsforanstaltninger, har de pligt til at underrette de kompetente myndigheder i hjemlandet. Underretningen gives af de kompetente myndigheder i værtslandet.Artikel 6Offentliggørelse1. Såfremt iværksættelsen af saneringsforanstaltninger vedtaget i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1 og 2, vil kunne berøre tredjemands rettigheder i et værtsland, og såfremt det i hjemlandet er muligt at påklage afgørelsen om iværksættelse af saneringsforanstaltninger, skal hjemlandets administrative eller retslige myndigheder, administratoren eller en anden person med den behørige bemyndigelse i hjemlandet lade et uddrag af denne afgørelse bekendtgøre i De Europæiske Fællesskabers Tidende samt i to landsdækkende dagblade i hvert værtsland, således at der navnlig gives mulighed for at udøve klagerettighederne i tide.2. Uddraget af afgørelsen, jf. stk. 1, sendes så hurtigt som muligt og på den mest hensigtsmæssige måde til De Europæiske Fællesskabers Publikationskontor og til to landsdækkende dagblade i hvert værtsland.3. De Europæiske Fællesskabers Publikationskontor offentliggør uddraget senest 12 dage efter fremsendelsen.4. Uddraget af afgørelsen skal på de berørte medlemsstaters officielle sprog indeholde oplysning om bl.a. den vedtagne afgørelses formål og retsgrundlag, klagefrister, især en letforståelig angivelse af datoen for disse fristers udløb, samt nøjagtig angivelse af adressen på de myndigheder eller den domstol, for hvilke(n) der kan indbringes klage.5. Saneringsforanstaltningerne træder i kraft, uanset om de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 1-3, har fundet sted, og får fuld retsvirkning over for kreditorerne, medmindre de administrative eller retslige myndigheder i hjemlandet eller den dér gældende lovgivning om sådanne foranstaltninger fastsætter andet.Artikel 7Pligt til at underrette de kendte kreditorer og ret til at anmelde fordringer1. Hvis hjemlandets lovgivning kræver, at en fordring skal anmeldes for at blive anerkendt, eller foreskriver, at kreditorer, som har deres sædvanlige bopæl, deres hjemsted eller deres vedtægtsmæssige hjemsted i denne stat, skal underrettes om foranstaltningen, underretter hjemlandets administrative eller retslige myndigheder eller administratoren ligeledes de kendte kreditorer, der har deres bopæl, hjemsted eller vedtægtsmæssige hjemsted i de øvrige medlemsstater, efter de nærmere bestemmelser i artikel 14 og artikel 17, stk. 1.2. Hvis hjemlandets lovgivning giver kreditorer, der har deres sædvanlige bopæl, deres hjemsted eller deres vedtægtsmæssige hjemsted i denne stat, ret til at anmelde deres fordringer eller indgive bemærkninger til fordringerne, har kreditorer med sædvanlig bopæl, hjemsted eller vedtægtsmæssigt hjemsted i de øvrige medlemsstater ligeledes denne ret efter de nærmere bestemmelser i artikel 16 og artikel 17, stk. 2.B. Kreditinstitutter med vedtægtsmæssigt hjemsted uden for FællesskabetArtikel 8Filialer af kreditinstitutter i tredjelande1. De administrative eller retslige myndigheder i værtslandet for en filial af et kreditinstitut med vedtægtsmæssigt hjemsted uden for Fællesskabet skal straks underrette de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater, hvor det pågældende kreditinstitut har filialer, der er opført på listen i artikel 11 i direktiv 2000/12/EF, som hvert år offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, om deres afgørelse om at iværksætte saneringsforanstaltninger, herunder de konkrete følger, som den pågældende foranstaltning måtte få, om muligt inden de vedtager en sådan foranstaltning, eller umiddelbart efter. Underretningen gives af de kompetente myndigheder i det værtsland, hvis administrative eller retslige myndigheder træffer afgørelse om anvendelse af foranstaltningen.2. De i stk. 1 nævnte administrative eller retslige myndigheder bestræber sig på at samordne deres aktioner.AFSNIT IIILIKVIDATIONSPROCEDUREA. Kreditinstitutter med vedtægtsmæssigt hjemsted inden for FællesskabetArtikel 9Indledning af en likvidationsprocedure - Underretning af andre tilsynsmyndigheder1. Kun de administrative eller retslige myndigheder i hjemlandet, der er ansvarlige for likvidation, er kompetente til at træffe afgørelse om indledning af en likvidationsprocedure over for et kreditinstitut, herunder dets filialer i andre medlemsstater.Når den administrative eller retslige myndighed i hjemlandet træffer afgørelse om indledning af en likvidationsprocedure, anerkendes afgørelsen uden videre på alle de øvrige medlemsstaters område og får retsvirkning dér, så snart den får retsvirkning i den medlemsstat, hvor proceduren indledes.2. De administrative eller retslige myndigheder i hjemlandet skal straks underrette de kompetente myndigheder i værtslandet om deres afgørelse om at indlede en likvidationsprocedure, herunder de konkrete følger, som den pågældende procedure måtte få, om muligt inden de indleder en sådan procedure, eller umiddelbart efter. Underretningen gives af de kompetente myndigheder i hjemlandet.Artikel 10Anvendelig lovgivning1. Kreditinstituttet likvideres i overensstemmelse med hjemlandets love og øvrige relevante bestemmelser og procedurer, medmindre andet er fastsat i nærværende direktiv.2. Hjemlandets lovgivning fastlægger navnlig:a) hvilke aktiver, der indgår i boet, og behandlingen af aktiver, som er erhvervet af kreditinstituttet efter indledningen af likvidationsprocedurenb) kreditinstituttets og likvidatorens respektive beføjelserc) på hvilke betingelser, der kan foretages gyldig modregningd) likvidationsprocedurens følger for løbende kontrakter, som kreditinstituttet er part ie) likvidationsprocedurens følger for retssager, som er anlagt af enkeltstående kreditorer, bortset fra verserende retssager, jf. artikel 32f) de fordringer, som skal anmeldes i kreditinstituttets bo, og behandlingen af fordringer, som er opstået efter indledningen af likvidationsprocedureng) reglerne for anmeldelse, prøvelse og anerkendelse af fordringerh) reglerne for udlodning af provenuet ved realiseringen af aktiverne, fordringernes rangorden og hvilke rettigheder de kreditorer har, som har opnået delvis fyldestgørelse efter indledningen af likvidationsproceduren i medfør af en tinglig rettighed eller ved modregningi) betingelserne for og virkningerne af afslutningen af likvidationsproceduren, navnlig ved tvangsakkordj) kreditorers rettigheder efter afslutningen af likvidationsprocedurenk) hvem der skal afholde omkostninger og udgifter i forbindelse med likvidationenl) reglerne for nullitet, omstødelse eller anfægtelighed for så vidt angår retshandler, som er til skade for samtlige kreditorer.Artikel 11Høring af de kompetente myndigheder forud for frivillig likvidation1. De kompetente myndigheder i hjemlandet høres på den mest hensigtsmæssige måde forud for enhver afgørelse om frivillig likvidation, der træffes af et kreditinstituts vedtægtsmæssige organer.2. Frivillig likvidation af et kreditinstitut er ikke til hinder for, at der iværksættes en saneringsforanstaltning eller indledes en likvidationsprocedure.Artikel 12Inddragelse af kreditinstituttets tilladelse1. Når der er truffet afgørelse om at indlede en likvidationsprocedure over for et kreditinstitut, uden at der forinden har været vedtaget saneringsforanstaltninger, eller hvis disse ikke har ført til det ønskede resultat, inddrages kreditinstituttets tilladelse under overholdelse af bl.a. proceduren i artikel 22, stk. 9, i direktiv 2000/12/EF.2. Den eller de personer, der har til opgave at gennemføre likvidationen, kan uanset tilladelsens inddragelse, jf. stk. 1, fortsætte med at udøve visse af kreditinstituttets aktiviteter, såfremt dette er nødvendigt eller hensigtsmæssigt af hensyn til likvidationen.Hjemlandet kan bestemme, at udførelsen af disse aktiviteter kræver samtykke fra og skal foregå under kontrol af de kompetente myndigheder i denne medlemsstat.Artikel 13OffentliggørelseLikvidatorerne eller enhver administrativ eller retslig myndighed sørger for, at afgørelsen om indledning af likvidationen bekendtgøres ved offentliggørelse af et uddrag af likvidationsafgørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende samt i mindst to landsdækkende dagblade i hvert værtsland.Artikel 14Underretning af de kendte kreditorer1. Når en likvidationsprocedure er indledt, underretter hjemlandets administrative eller retslige myndigheder eller likvidatoren hurtigt og individuelt de kendte kreditorer, som har deres sædvanlige bopæl, deres hjemsted eller deres vedtægtsmæssige hjemsted i de øvrige medlemsstater, bortset fra de tilfælde, hvor hjemlandets lovgivning ikke kræver anmeldelse af fordringen med henblik på dens anerkendelse.2. Denne underretning, der foretages ved fremsendelse af en meddelelse, skal navnlig indeholde oplysninger om de frister, der skal overholdes, sanktionerne i tilknytning til disse frister, det organ eller den myndighed, der har beføjelse til at modtage anmeldelse af fordringer eller bemærkninger vedrørende fordringerne og de andre foranstaltninger. Det skal ligeledes fremgå af denne meddelelse, om kreditorer med privilegerede krav eller tinglig sikkerhed behøver at anmelde deres fordring.Artikel 15Opfyldelse af forpligtelserEn person, som opfylder en forpligtelse over for et kreditinstitut, der ikke er en juridisk person, og som underkastes likvidation i en anden medlemsstat, medens han skulle have gjort dette over for likvidatoren, frigøres, hvis han ikke havde kendskab til, at proceduren var indledt. En person, som har opfyldt en sådan forpligtelse inden bekendtgørelsen efter artikel 13, formodes, indtil det modsatte bevises, ikke at have haft kendskab til, at likvidationen var indledt. En person, der har opfyldt forpligtelsen efter bekendtgørelsen, jf. artikel 13, formodes, indtil det modsatte bevises, at have haft kendskab til, at likvidationen var indledt.Artikel 16Ret til at anmelde fordringer1. Kreditorer, der har deres sædvanlige bopæl, hjemsted eller vedtægtsmæssige hjemsted i en anden medlemsstat end hjemlandet, herunder medlemsstaternes offentlige myndigheder, har ret til at anmelde deres fordringer eller indgive bemærkninger til fordringerne skriftligt.2. Fordringer fra alle kreditorer, der har deres sædvanlige bopæl, deres hjemsted eller deres vedtægtsmæssige hjemsted i andre medlemsstater end hjemlandet, behandles på samme måde og med samme rang som tilsvarende fordringer, der eventuelt kan anmeldes af kreditorer, der har deres sædvanlige bopæl, deres hjemsted eller deres vedtægtsmæssige hjemsted i hjemlandet.3. Bortset fra de tilfælde, hvor der efter hjemlandets lovgivning skal indgives bemærkninger til fordringerne, sender kreditor en genpart af eventuel dokumentation for fordringen og anfører fordringens art, hvornår den er opstået, dens størrelse, samt hvorvidt han påberåber sig, at der er tale om en privilegeret fordring, en tinglig sikkerhed eller et ejendomsforbehold, og hvilke formuegenstande denne sikkerhed omfatter.Artikel 17Sprog1. Underretningen efter artikel 13 og 14 finder sted på det officielle eller et af de officielle sprog i hjemlandet. Til dette formål benyttes en formular på alle Den Europæiske Unions officielle sprog med overskriften "Opfordring til anmeldelse af fordringer. Angivne frister skal overholdes", eller, når der efter hjemlandets lovgivning skal indgives bemærkninger til fordringerne, "Opfordring til at indgive bemærkninger til en fordring. Angivne frister skal overholdes".2. Kreditorer, der har deres sædvanlige bopæl, hjemsted eller vedtægtsmæssige hjemsted i en anden medlemsstat end hjemlandet, kan anmelde deres fordringer eller indgive deres bemærkninger til fordringerne på det officielle eller et af de officielle sprog i denne stat. I så fald skal anmeldelse eller indgivelsen af bemærkninger til fordringen dog være forsynet med overskriften "Anmeldelse af fordring" eller "Indgivelse af bemærkninger til en fordring" på hjemlandets officielle eller et af dets officielle sprog. Desuden kan der kræves en oversættelse af anmeldelsen eller bemærkningerne til fordringerne til dette sprog.Artikel 18Regelmæssig underretning af kreditorerneLikvidatorerne underretter regelmæssigt i en passende form kreditorerne navnlig om likvidationens forløb.B. Kreditinstitutter med vedtægtsmæssigt hjemsted uden for FællesskabetArtikel 19Filialer af kreditinstitutter i tredjelande1. De administrative eller retslige myndigheder i værtslandet for en filial af et kreditinstitut med vedtægtsmæssigt hjemsted uden for Fællesskabet skal straks underrette de kompetente myndigheder i de øvrige værtslande, hvor det pågældende kreditinstitut har filialer, der er opført på listen i artikel 11 i direktiv 2000/12/EF, som hvert år offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, om deres afgørelse om at indlede en likvidationsprocedure, herunder de konkrete følger, som den pågældende procedure måtte få, om muligt inden de indleder en sådan procedure, eller umiddelbart efter. Underretningen gives af de kompetente myndigheder i førstnævnte værtsland.2. De administrative eller retslige myndigheder, der beslutter at indlede en likvidationsprocedure over for en filial af et kreditinstitut med vedtægtsmæssigt hjemsted uden for Fællesskabet, underretter de kompetente myndigheder i de øvrige værtslande, om, at der er indledt en likvidationsprocedure, og at tilladelsen er inddraget.Underretningen gives af de kompetente myndigheder i det værtsland, der har besluttet at indlede proceduren.3. De i stk. 1 nævnte administrative eller retslige myndigheder bestræber sig på at samordne deres aktioner.De eventuelle likvidatorer bestræber sig ligeledes på at samordne deres aktioner.AFSNIT IVFÆLLES BESTEMMELSER FOR SANERINGSFORANSTALTNINGER OG LIKVIDATIONSPROCEDURERArtikel 20Virkninger for visse aftaler og rettighederVirkningerne af en saneringsforanstaltning eller af indledning af en likvidationsprocedure fora) arbejdsaftaler og arbejdsrelationer afgøres udelukkende efter lovgivningen i den medlemsstat, hvis lovgivning finder anvendelse på disse aftalerb) aftaler, der giver brugs- eller købsret til fast ejendom, afgøres udelukkende efter lovgivningen i den medlemsstat, hvor den faste ejendom er beliggende. Denne lovgivning bestemmer, om en formuegenstand er løsøre eller fast ejendomc) rettighederne over fast ejendom, et skib eller et luftfartøj, som kræves noteret i et offentligt register, afgøres udelukkende efter lovgivningen i den medlemsstat, hvor registeret føres.Artikel 21Tredjemands tinglige rettigheder1. Iværksættelse af saneringsforanstaltninger eller indledning af en likvidationsprocedure berører ikke en kreditors eller en tredjemands tinglige ret til fysiske eller immaterielle formuegenstande, løsøre eller fast ejendom - såvel specifikke aktiver som en samling af uspecificerede aktiver under et, med variende sammensætning - som tilhører kreditinstituttet, og som på tidspunktet for foranstaltningernes iværksættelse eller procedurens indledning befinder sig på en anden medlemsstats område.2. Rettigheder efter stk. 1 er navnlig:a) retten til at realisere aktivet eller lade det realisere og til at lade sig fyldestgøre af provenuet eller udbyttet heraf, navnlig ved pant, herunder pant i fast ejendomb) eneretten til at inddrive en fordring, navnlig en ret sikret ved pant i fordringen eller ved overdragelse til sikkerhedc) retten til at forlange aktivet udleveret og/eller kræve erstatning af enhver, som besidder eller anvender det mod rettighedshaverens viljed) den tinglige ret til at oppebære afkastet af et aktiv.3. Retten til at opnå en tinglig rettighed som nævnt i stk. 1, som er noteret i et offentligt register, og som kan gøres gældende over for tredjemand, betragtes som en tinglig rettighed.4. Stk. 1 forhindrer ikke søgsmål om nullitet, omstødelse eller anfægtelighed, som omhandlet i artikel 10, stk. 2, litra l).Artikel 22Ejendomsforbehold1. Iværksættelse af saneringsforanstaltninger eller indledning af en likvidationsprocedure mod et kreditinstitut, som køber et aktiv, berører ikke sælgerens rettigheder på grundlag af et ejendomsforbehold, når genstanden på tidspunktet for sådanne foranstaltningers iværksættelse eller procedurens indledning befinder sig i en anden medlemsstat end den, hvor foranstaltningerne er iværksat eller proceduren er indledt.2. Iværksættelse af saneringsforanstaltninger eller indledning af en likvidationsprocedure mod et kreditinstitut, som sælger et aktiv, efter levering af aktivet, berettiger ikke til ophævelse eller annullering af salget og forhindrer ikke køberen i at erhverve ejendomsretten til det solgte aktiv, når dette på tidspunktet for sådanne foranstaltningers iværksættelse eller procedurens indledning befinder sig i en anden medlemsstat end den, hvor foranstaltningerne er iværksat eller proceduren er indledt.3. Stk. 1 og 2 forhindrer ikke søgsmål om nullitet, omstødelse eller anfægtelighed, som omhandlet i artikel 10, stk. 2, litra l).Artikel 23Modregning1. Iværksættelse af saneringsforanstaltninger eller indledning af en likvidationsprocedure berører ikke en kreditors ret til at kræve sin fordring modregnet i kreditinstituttets fordring, når den lovgivning, der gælder for kreditinstituttets fordring, tillader en sådan modregning.2. Stk. 1 forhindrer ikke søgsmål om nullitet, omstødelse eller anfægtelighed, som omhandlet i artikel 10, stk. 2, litra l).Artikel 24Lex rei sitaeHåndhævelsen af ejendomsrettigheder over instrumenter eller af andre rettigheder over sådanne instrumenter, hvis eksistens eller overførsel forudsætter notering i et register, på en konto eller i en værdipapircentral, der føres af eller er beliggende i en medlemsstat, afgøres efter lovgivningen i den medlemsstat, hvori det register, den konto eller den værdipapircentral, som indeholder notering af disse rettigheder, føres eller er beliggende.Artikel 25Aftaler om nettingAftaler om netting afgøres udelukkende efter den lovgivning, som finder anvendelse på disse aftaler.Artikel 26GenkøbsaftalerGenkøbsaftaler afgøres udelukkende efter den lovgivning, som finder anvendelse på disse aftaler, jf. dog artikel 24.Artikel 27Regulerede markederTransaktioner, der foretages inden for rammerne af et reguleret marked, afgøres udelukkende efter den lovgivning, som finder anvendelse på de pågældende transaktioner, jf. dog artikel 24.Artikel 28Bevis for udpegelsen af likvidatorer1. Udpegelse af en administrator eller likvidator godtgøres ved en bekræftet genpart af den afgørelse, hvorved han er udpeget, eller ved enhver anden attest udstedt af hjemlandets administrative eller retslige myndigheder.Der kan kræves en oversættelse til det eller et af de officielle sprog i den medlemsstat, på hvis område administratoren eller likvidatoren ønsker at handle. Der kræves ingen legalisering eller anden lignende formalitet.2. Administratorerne og likvidatorerne er bemyndiget til på samtlige medlemsstaters område at udøve alle de beføjelser, de er bemyndiget til at udøve på hjemlandets område. Desuden kan de udpege personer til at bistå sig eller eventuelt repræsentere sig under saneringsforanstaltningen eller likvidationen, især i værtslandene og specielt med henblik på de vanskeligheder, som kreditorer fra værtslandet måtte støde på.3. Ved udøvelsen af sine beføjelser skal administratoren eller likvidatoren overholde lovgivningen i de medlemsstater, på hvis område han ønsker at handle, især for så vidt angår de nærmere vilkår for realisering af formuegenstande samt underretning af medarbejdere. Disse beføjelser omfatter ikke anvendelse af tvangsmidler eller ret til at afgøre voldgiftsspørgsmål eller bilægge tvister.Artikel 29Notering i offentligt register1. Administratoren, likvidatoren eller enhver administrativ eller retlig myndighed i hjemlandet kan anmode om at få en saneringsforanstaltning eller afgørelsen om iværksættelse af en likvidationsprocedure noteret i tingbogen, handelsregisteret og ethvert andet offentligt register, der føres i de øvrige medlemsstater.Medlemsstaterne kan dog foreskrive obligatorisk notering. I så fald træffer den i første afsnit omhandlede person eller myndighed de nødvendige foranstaltninger til, at tinglysningen eller registreringen finder sted.2. Omkostningerne i forbindelse med notering betragtes som procedureomkostninger.Artikel 30Retshandler, der kan skade kreditorerne1. Artikel 10 finder ikke anvendelse for så vidt angår reglerne for nullitet, omstødelse eller anfægtelse af retshandler, der er til skade for alle kreditorerne, når den, der har nydt godt af disse retshandler, kan godtgøre:- at den retshandel, der er til skade for alle kreditorerne, er omfattet af en anden medlemsstats lovgivning end hjemlandets, og- at denne lovgivning på ingen måde giver mulighed for at anfægte retshandlen i det pågældende tilfælde.2. Når en saneringsforanstaltning, som er besluttet af en retslig myndighed, omfatter regler for nullitet, omstødelse eller anfægtelse af retshandler indgået inden foranstaltningens vedtagelse, der er til skade for alle kreditorerne, finder artikel 3, stk. 2, ikke anvendelse i de i nærværende artikels stk. 1 omhandlede tilfælde.Artikel 31Beskyttelse af tredjemandHvis et kreditinstitut, ved en retshandel indgået efter vedtagelsen af en saneringsforanstaltning eller indledningen af likvidationsproceduren, mod modydelse afhænder- fast ejendom- et skib eller et luftfartøj, som kræves noteret i et offentligt register, eller- instrumenter eller rettigheder over sådanne instrumenter, hvis eksistens eller overførsel forudsætter notering i et register, på en konto eller i en værdipapircentral, der indehaves af eller er beliggende i en medlemsstatafgøres retshandelens gyldighed efter lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område den faste ejendom befinder sig, eller hvor registret, kontoen eller værdipapircentralen føres.Artikel 32Verserende retssagerSaneringsforanstaltningernes eller likvidationsprocedurens virkninger for en verserende retssag om et aktiv eller en rettighed i massen afgøres udelukkende efter lovgivningen i den medlemsstat, hvor retssagen verserer.Artikel 33Tjenstlig tavshedspligtAlle, der modtager eller giver oplysninger som led i underretnings- eller høringsproceduren efter artikel 4, 5, 8, 9, 11 og 19 er underlagt tjenstlig tavshedspligt efter de regler og på de betingelser, der er fastsat i artikel 30 i direktiv 2000/12/EF, med undtagelse af de retslige myndigheder, som er omfattet af de gældende nationale bestemmelser.AFSNIT VAFSLUTTENDE BESTEMMELSERArtikel 34Gennemførelse1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv den 5. maj 2004. De underretter straks Kommissionen herom.Nationale gennemførelsesbestemmelser til dette direktiv finder kun anvendelse på saneringsforanstaltninger og likvidationsprocedurer, der er vedtaget eller indledt efter datoen i første afsnit. Foranstaltninger, der er vedtaget, eller procedurer, der er indledt inden denne dato, er fortsat omfattet af den lovgivning, som var gældende for dem på den dato, hvor de blev vedtaget eller indledt.2. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 35IkrafttrædenDette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 36AdressaterDette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 4. april 2001.På Europa-Parlamentets vegneN. FontaineFormandPå Rådets vegneB. RosengrenFormand(1) EFT C 356 af 31.12.1985, s. 55, ogEFT C 36 af 8.2.1988, s. 1.(2) EFT C 263 af 20.10.1986, s. 13.(3) EFT C 332 af 30.10.1998, s. 13.(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 13.3.1987 (EFT C 99 af 13.4.1987, s. 211), bekræftet den 2.12.1993 (EFT C 342 af 20.12.1993, s. 30), Rådets fælles holdning af 17.7.2000 (EFT C 300 af 20.10.2000, s. 13) og Europa-Parlamentets afgørelse af 16.1.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT). Rådets afgørelse af 12.3.2001.(5) EFT L 126 af 26.5.2000, s. 1. Direktivet er ændret ved direktiv 2000/28/EF (EFT L 275 af 27.10.2000, s. 37).(6) EFT L 135 af 31.5.1994, s. 5.(7) EFT L 166 af 11.6.1998, s. 45.


Avis juridique important

|

31991L0633

Rådets direktiv 91/633/EØF af 3. december 1991 om gennemførelse af direktiv 89/229/EØF om kreditinstitutters egenkapital

EF-Tidende nr. L 339 af 11/12/1991 s. 0033 - 0034 den finske specialudgave: kapitel 6 bind 3 s. 0087  den svenske specialudgave: kapitel 6 bind 3 s. 0087

RAADETS DIREKTIV  af 3. december 1991  om gennemfoerelse af direktiv 89/229/EOEF om kreditinstitutters egenkapital  (91/633/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 89/299/EOEF af 17. april 1989 om kreditinstitutters egenkapital (1), saerlig artikel 6, stk. 2,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtninger:  I direktiv 89/299/EOEF defineres kreditinstitutters egenkapital, og det fastsaettes, hvordan den samlede egenkapital skal beregnes;  det er ikke endeligt fastsat, hvorledes midler til daekning af generelle kreditinstitutrisici som omhandlet i artikel 38 i Raadets direktiv 86/635/EOEF af 8. december 1986 om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters aarsregnskaber og  konsoliderede regnskaber (2) skal placeres, og det fastsaettes derfor i direktiv 89/299/EOEF, artikel 6, stk. 2, at Kommissionen inden seks maaneder efter ikrafttraedelsen af gennemfoerelsesforanstaltningerne skal fremsaette forslag i overensstemmelse med  proceduren i artikel 8 om den endelige placering af denne komponent inden for enten kerne-egenkapitalen eller den supplerende egenkapital;  Det Raadgivende Udvalg for Banklovgivning har afgivet udtalelse, og paa grundlag af resultaterne af de droeftelser, der har fundet sted i internationale fora, samt i overensstemmelse med behandlingen af midlerne til daekning af generelle  kreditinstitutrisici paa internationalt plan, boer disse medregnes i kerneegenkapitalen;  direktiv 89/299/EOEF boer aendres i overensstemmelse hermed -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Artikel 6 i direktiv 89/299/EOEF aendres saaledes:  1) Stk. 1, affattes saaledes:  »1. For de i artikel 2, stk. 1, foerste afsnit, nr. 3 og 5 til 8, omhandlede komponenter gaelder foelgende begraensninger:  a) summen af de i nr. 3 og 5 til 8 anfoerte komponenter maa ikke overstige et maksimumsbeloeb paa 100 % af de i nr. 1, 2 og 4 naevnte komponenter med fradrag af de i nr. 9, 10 og 11 naevnte komponenter  b) summen af de i nr. 7 og 8 anfoerte komponenter maa ikke overstige et maksimumsbeloeb paa 50 % af de i nr. 1, 2 og 4 naevnte komponenter med fradrag af de i nr. 9, 10 og 11 naevnte komponenter  c) summen af de i nr. 12 og 13 anfoerte komponenter skal traekkes fra den samlede sum af komponenterne.«  2) Stk. 2 ophaeves.  Artikel 2  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1993. De underretter straks Kommissionen herom.  2. Naar medlemsstaterne vedtager de i stk. 1 naevnte love og bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggoerelsen af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.  3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vaesentlige nationale retsforskrifter, som de vedtager paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Bruxelles, den 3. december 1991. Paa Raadets vegne  B. de VRIES  Formand   (1) EFT nr. L 124 af 5. 5. 1989, s. 16. (2) EFT nr. L 372 af 31. 12. 1986, s. 1.


title: Kommissionens direktiv 2009/115/EF af 31. august 2009 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage methomyl som aktivstof (EØS-relevant tekst)

text:
               1.9.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 228/17

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2009/115/EF
   af 31. august 2009
   om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage methomyl som aktivstof
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (1), særlig artikel 6, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 451/2000 (2) og (EF) nr. 703/2001 (3) er der fastsat nærmere bestemmelser for iværksættelsen af anden fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF, ligesom der er opstillet en liste over aktivstoffer, som skal vurderes med henblik på eventuel optagelse i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Denne liste omfattede methomyl. Ved Kommissionens beslutning 2007/628/EF (4) blev det besluttet ikke at optage methomyl i bilag I til direktiv 91/414/EØF.

               (2)

               Den oprindelige anmelder har i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF indgivet en ny ansøgning og anmodet om, at den blev behandlet efter den fremskyndede procedure, der er omhandlet i artikel 14-19 i Kommissionens forordning (EF) nr. 33/2008 af 17. januar 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 91/414/EØF for så vidt angår en almindelig og en fremskyndet procedure for vurdering af aktivstoffer, der har været omfattet af det i artikel 8, stk. 2, i samme direktiv omhandlede arbejdsprogram, men som ikke er optaget i direktivets bilag I (5).

               (3)

               Ansøgningen blev indgivet til Det Forenede Kongerige, der blev udpeget som rapporterende medlemsstat ved forordning (EF) nr. 451/2000. Tidsfristen for den fremskyndede procedure er overholdt. Aktivstoffets specifikation og de anvendelsesformål, der er fremlagt dokumentation for, er de samme som i beslutning 2007/628/EF. Ansøgningen opfylder ligeledes de øvrige indholdsmæssige og proceduremæssige krav i artikel 15 i forordning (EF) nr. 33/2008.

               (4)

               Det Forenede Kongerige har evalueret de nye oplysninger og data, som anmelderen har forelagt, og udarbejdede en supplerende rapport den 15. maj 2008.

               (5)

               Medlemsstaterne og EFSA har underkastet den supplerende rapport et peer review, og den blev forelagt Kommissionen den 19. december 2008 i form af EFSA's videnskabelige rapport om methomyl (6). Denne rapport er blevet behandlet af medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og behandlingen blev afsluttet den 12. juni 2009 med Kommissionens reviderede vurderingsrapport om methomyl.

               (6)

               Den rapporterende medlemsstats nye vurdering og EFSA's nye konklusion vedrørte hovedsageligt de problematiske forhold, der medførte en afvisning af at optage stoffet i bilag I. Det drejede sig om den uacceptable eksponering af brugerne, den ufyldestgørende konklusion i eksponeringsvurderingen for arbejdstagere og andre tilstedeværende samt den høje risiko for fugle og pattedyr, vandorganismer, bier og leddyr, som ikke er målarter.

               (7)

               Anmelderen fremlagde nye data og oplysninger i det nye dossier, og der blev foretaget en ny vurdering, der indgik i den supplerende rapport og i EFSA's videnskabelige rapport om methomyl. Det blev derved påvist, at eksponeringen af brugerne kan gøres acceptabel, hvis der bæres værnemidler ud over de i det oprindelige dossier anførte. For så vidt angår risikoen for arbejdstagere og andre tilstedeværende, blev det præciseret, at der ikke forventes at opstå nogen uacceptabel risiko i forbindelse med de anvendelsesformål, der er fremlagt dokumentation for i det genindsendte dossier. Endvidere kan risikoen for fugle og pattedyr, vandorganismer, bier og leddyr, som ikke er målarter, anses for at være acceptabel, forudsat at der anvendes en dosering, der er effektiv, men så lille som mulig, og at der træffes passende risikostyringsforanstaltninger.

               (8)

               De supplerende oplysninger fra anmelderen gør det derfor muligt at udelukke de specifikke problematiske forhold, der medførte en afvisning af at optage stoffet i bilag I. Der er ikke fremkommet andre uafklarede videnskabelige spørgsmål.

               (9)

               Det fremgår af diverse undersøgelser, at plantebeskyttelsesmidler, der indeholder methomyl, kan forventes generelt at opfylde kravene i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 91/414/EØF, især med hensyn til de anvendelsesformål, der er undersøgt og udførligt beskrevet i Kommissionens reviderede vurderingsrapport. Methomyl bør derfor optages i bilag I for at sikre, at godkendelse af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder det pågældende aktivstof, i alle medlemsstater finder sted i overensstemmelse med direktivet.

               (10)

               For imidlertid at udelukke enhver tilsigtet eller utilsigtet forgiftning bør det kræves, at der blandes en repellent og/eller et brækmiddel i plantebeskyttelsesmidler, der indeholder methomyl, og at disse plantebeskyttelsesmidler kun må tillades anvendt af professionelle brugere.

               (11)

               Direktiv 91/414/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (12)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I til direktiv 91/414/EØF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. januar 2010. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft den 1. september 2009.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 31. august 2009.

            På Kommissionens vegne

         Androulla VASSILIOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EFT L 55 af 29.2.2000, s. 25.

      (3)  EFT L 98 af 7.4.2001, s. 6.

      (4)  EUT L 255 af 29.9.2007, s. 40.

      (5)  EUT L 15 af 18.1.2008, s. 5.

      (6)  EFSA's videnskabelige rapport (2008) 222 — »Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance methomyl« (genudsendt den 19.12.2008).

      BILAG
      Følgende indsættes sidst i tabellen i bilag I til direktiv 91/414/EØF:

                     Nr.

                     Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr.

                     IUPAC-navn

                     Renhed (1)

                     Ikrafttrædelse

                     Udløbsdato for stoffets optagelse i listen

                     Særlige bestemmelser

                     »Methomyl
                     CAS-nr.: 16752-77-50
                     CIPAC-nr.: 264

                     S-methyl (EZ)-N-(methylcarbamoyloxy)thioacetimidat

                     ≥ 980 g/kg

                     1. september 2009

                     31. august 2019

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som insekticid på grøntsager i doseringer på højst 0,25 kg aktivstof pr. hektar pr. anvendelse og højst to gange pr. dyrkningssæson.
                     Må kun tillades anvendt af professionelle brugere.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om methomyl, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed den 12. juni 2009.
                     Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne:

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på brugerens sikkerhed: Anvendelsesbetingelserne skal foreskrive brug af egnede personlige værnemidler. Medlemsstaterne skal især være opmærksomme på eksponeringen af brugere, der anvender ryg- eller håndsprøjter

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på at beskytte fugle

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på at beskytte vandorganismer: godkendelsesbetingelserne skal omfatte risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant, f.eks. stødpudezoner, mindskelse af afstrømningen og dyser til mindskelse af afdriften

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på at beskytte leddyr, der ikke er målarter, navnlig bier: der træffes risikobegrænsende foranstaltninger for at undgå enhver berøring med bier.

                           Medlemsstaterne sørger for, at methomylbaserede formuleringer indeholder effektive repellenter og/eller brækmidler.
                     Godkendelsesbetingelserne skal, hvis det er relevant, omfatte yderligere risikobegrænsende foranstaltninger.«

         (1)  Yderligere oplysninger om aktivstoffernes identitet og specifikationer fremgår af den reviderede vurderingsrapport.