Avis juridique important

|

31997L0013

Europa-Parlamentets og Rådets Direktiv 97/13/EF af 10. april 1997 om ensartede principper for generelle tilladelser og individuelle tilladelser for teletjenester

EF-Tidende nr. L 117 af 07/05/1997 s. 0015 - 0027

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 97/13/EF af 10. april 1997 om ensartede principper for generelle tilladelser og individuelle tilladelser for teletjenester EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, artikel 66 og artikel 100 A,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), ogud fra følgende betragtninger:(1) I Rådets resolution af 22. juli 1993 om forholdene inden for telekommunikationssektoren og behovet for yderligere udvikling på telekommunikationsmarkedet (4) og Rådets resolution af 22. december 1994 om principper og tidsplan for liberalisering af teleinfrastrukturerne (5) samt Europa-Parlamentets beslutninger af 20. april 1993 (6), 7. april 1995 (7) og 19. maj 1995 (8) gives der udtryk for støtte til den proces, der pr. 1. januar 1998 skal føre til fuld liberalisering af teletjenester og -infrastrukturer med overgangsperioder for visse medlemsstater;(2) det fremgår af Kommissionens meddelelse af 25. januar 1995 om høringen om grønbogen om liberalisering af teleinfrastruktur og kabel-tv-net, at der er behov for EF-dækkende regler, som kan sikre, at ordninger for udstedelse af generelle tilladelser og individuelle tilladelser baseres på proportionalitetsprincippet og er åbne, gennemsigtige og ikke-diskriminerende; i Rådets resolution af 18. september 1995 om udarbejdelse af den fremtidige lovgivningsmæssige ramme for teletjenester (9) betragtes det som en nøglefaktor for Unionens lovgrundlag for teleområdet, at der i overensstemmelse med nærhedsprincippet etableres ensartede principper for, hvordan medlemsstaterne udsteder generelle tilladelser og individuelle tilladelser på grundlag af velafvejede kategorier af rettigheder og forpligtelser; disse principper bør omfatte alle tilladelser, som ligger til grund for udbud af teletjenester og etablering og/eller drift af infrastruktur til udbud af teletjenester;(3) der bør opstilles ensartede rammer for generelle tilladelser og individuelle tilladelser, som medlemsstaterne udsteder inden for teleområdet; adgang til markedet bør i henhold til fællesskabslovgivningen, særlig Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for teletjenester (10), kun begrænses ud fra objektive, ikke-diskriminerende, forholdsmæssigt afpassede og gennemsigtige udvælgelseskriterier, hvormed der tages hensyn til ressourceknapheden, eller på grundlag af objektive ikke-diskriminerende og gennemsigtige tildelingsprocedurer, som de nationale tilsynsmyndigheder gennemfører; i direktiv 90/388/EØF opstilles også principper for f.eks. gebyrer, numre og fremføringsrettigheder; nærværende direktiv bør supplere og videreudvikle disse bestemmelser, så der fastlægges ensartede rammer;(4) det er nødvendigt at knytte vilkår til tilladelser af hensyn til en række samfundsmæssige målsætninger til gavn for telekommunikationsbrugerne; i henhold til traktatens artikel 52 og 59 bør reguleringen på telekommunikationsområdet være forenelig og i overensstemmelse med principperne om fri etableringsret og fri udveksling af tjenesteydelser samt tage hensyn til nødvendigheden af at gøre det lettere at indføre nye tjenester og udbrede anvendelsen af teknologiske forbedringer; de ordninger, der skal gælde for generelle tilladelser og individuelle tilladelser, bør derfor kun indeholde de begrænsninger, der er strengt nødvendige for at opfylde de gældende krav; medlemsstaterne bør ikke være forpligtet til at indføre eller videreføre ordninger for udstedelse af tilladelser, især hvis der ved ikrafttrædelsen af dette direktiv ikke findes en ordning i forbindelse med udbud af teletjenester eller etablering og/eller drift af telenet i de pågældende medlemsstater;(5) direktivet vil således som et led i udviklingen af informationssamfundet yde et betydeligt bidrag til at hjælpe nye operatører ind på markedet;(6) medlemsstaterne kan opstille og udstede forskellige kategorier af tilladelser; dette må dog ikke forhindre virksomheder i at bestemme, hvilken type teletjenester eller -net de vil udbyde, så længe de blot overholder de gældende bestemmelser;(7) for at lette et EF-dækkende udbud af teletjenester bør der først og fremmest opstilles ordninger for markedsadgang, som ikke forudsætter, eller som er baseret på generelle tilladelser, der om nødvendigt kan suppleres med rettigheder og forpligtelser, hvori der kræves individuelle tilladelser for de områder, hvor generelle tilladelser ikke er hensigtsmæssige;(8) generelle tilladelser gør det muligt at udbyde en tjeneste og etablere og/eller drive et net, uden at den nationale tilsynsmyndighed skal træffe eksplicit afgørelse herom; generelle tilladelser kan have form af enten en række særlige vilkår, der fastlægges generelt på forhånd, som f.eks. en gruppetilladelse, eller en generel lovgivning, som kan gøre det muligt at udbyde vedkommende tjeneste og etablere og/eller drive det pågældende net;(9) medlemsstaterne kan knytte vilkår til tilladelserne for at sikre overholdelse af væsentlige krav; de kan derudover fastsætte andre vilkår i overensstemmelse med bilaget til dette direktiv;(10) vilkår, som knyttes til udstedelsen af tilladelser bør være objektivt begrundede for den pågældende tjeneste, ikke-diskriminerende, forholdsmæssigt afpassede og gennemsigtige; tilladelser kan være en måde at gennemføre vilkår, som er fastlagt i fællesskabslovgivningen, f.eks. i forbindelse med tilrådighedsstillelse af åbne net (ONP);(11) harmonisering af procedurerne for udstedelse af tilladelser og af vilkårene for sådanne tilladelser bør gøre det betydelig lettere at udbyde teletjenester frit i Fællesskabet;(12) eventuelle gebyrer eller afgifter, der pålægges virksomhederne som led i procedurer for udstedelse af tilladelser, skal være baseret på objektive, ikke-diskriminerende og gennemsigtige kriterier;(13) der må kun indføres ordninger med individuelle tilladelser i bestemte, forud afgrænsede situationer; medlemsstaterne må kun begrænse antallet af individuelle tilladelser for en given kategori af teletjenester, hvis det er nødvendigt for at sikre effektiv udnyttelse af radiofrekvenser eller i den tid, der er nødvendig for at kunne stille et tilstrækkeligt antal numre til rådighed i overensstemmelse med EF-retten;(14) medlemsstaterne bør i visse tilfælde kunne opstille særlige vilkår for virksomheder, der udbyder offentlige telenet og teletjenester, hvis disse virksomheder har en stærk markedsposition; en virksomheds markedsposition defineres i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne, i det følgende benævnt »trafikdirektivet«;(15) teletjenester kan medvirke til at styrke den sociale og økonomiske samhørighed, bl.a. ved at bidrage til sikring af forsyningspligten, især i afsides beliggende eller vanskeligt tilgængelige områder, randområder og landbrugsdistrikter samt på øer; medlemsstaterne bør derfor kunne pålægge forsyningspligt gennem individuelle tilladelser, hvori tilladelsens indehaver pålægges en række forsyningspligtydelser; forpligtelse til at bidrage til finansieringen af forsyningspligten kan ikke alene begrunde et krav om individuel tilladelse;(16) der bør etableres en »étstedsbestillingsordning« for at gøre det lettere for virksomheder at ansøge om og opnå individuelle tilladelser i flere medlemsstater samt for at lette anmeldelsesprodurer i forbindelse med en generel tilladelse;(17) de nationale tilsynsmyndigheder bør, for at imødekomme forretningsmæssige behov, i forbindelse med étstedsbestillingsordningen så vidt muligt bestræbe sig på at afkorte den tid, det tager at træffe afgørelse om meddelelse af individuelle tilladelser for bestemte kategorier af tjenester;(18) étstedsbestillingsordningen bør gennemføres, uden at de nationale bestemmelser om brug af sprog i de relevante procedurer derved berøres;(19) dette direktiv omfatter allerede en vis harmonisering af procedurerne; en yderligere harmonisering kan vise sig ønskelig med henblik på at opnå et mere integreret telemarked; Kommissionen bør foretage en vurdering af denne mulighed i den beretning, den udarbejder;(20) der bør i forbindelse med tilladelsesordninger tages hensyn til etableringen af transeuropæiske telenet, jf. afsnit XII i traktaten; medlemsstaterne bør i den forbindelse sikre, at deres nationale tilsynsmyndigheder så vidt muligt samordner deres tilladelsesprocedurer på anmodning af en virksomhed, som agter at udbyde en teletjeneste eller at etablere ét telenet i mere end én medlemsstat, herunder at stille et sådant til rådighed;(21) virksomheder i Fællesskabet bør have effektiv og tilsvarende adgang til tredjelandsmarkeder og bør i tredjelande behandles på samme måde, som Fællesskabet behandler virksomheder, der ejes helt af eller kontrolleres af en majoritet af eller faktisk kontrolleres af statsborgere i det pågældende tredjeland;(22) der bør nedsættes et udvalg til at bistå Kommissionen;(23) da de oplysninger, som de nationale tilsynsmyndigheder måtte få i forbindelse med udstedelse, forvaltning og håndhævelse af samt kontrol med licenser, kan være særligt kommercielt følsomme, må der fastlægges fælles principper for disse nationale tilsynsmyndigheder med hensyn til forretningshemmeligheder; på den anden side har medlemmerne af Fællesskabets institutioner, medlemmerne af udvalgene samt Fællesskabets tjenestemænd og øvrige ansatte i henhold til fællesskabslovgivningen og især traktatens artikel 214 allerede forpligtelse til ikke at videregive oplysninger, som er omfattet af tavshedspligt, navnlig oplysninger om virksomheder og om disses forretningsforbindelser eller omkostningsforhold;(24) det bør efter en vis tid vurderes, hvordan direktivet fungerer, sammenholdt med telesektorens og de transeuropæiske nets udvikling samt den erfaring, der opnås i forbindelse med direktivets harmoniseringsprocedurer og étstedsbestillingsordninger;(25) vedtagelsen af nærværende direktiv vil, på grundlag af den fuldstændige gennemførelse af en konkurrencemæssig ramme med henblik på at nå det væsentlige mål, det er at sikre udviklingen af det indre marked på telekommunikationsområdet, og navnlig det frie udbud af teletjenester og -net i hele Fællesskabet, bidrage væsentligt til at nå dette mål; medlemsstaterne bør, navnlig gennem deres nationale tilsynsmyndigheder, gennemføre denne fælles ramme;(26) dette direktiv gælder både for allerede udstedte og for fremtidige tilladelser; nogle tilladelser er meddelt for perioder, som udløber senere end den 1. januar 1999; hvis bestemmelser i sådanne tilladelser strider mod fællesskabslovgivningen, navnlig bestemmelser, som giver tilladelsens indehaver særlige eller eksklusive rettigheder, er de ifølge Domstolens retspraksis ugyldige fra den dato, der er angivet i de relevante EF-foranstaltninger; for så vidt angår andre rettigheder, der ikke berører andre virksomheders interesser i henhold til fællesskabslovgivningen, kan medlemsstaterne forlænge deres gyldighed for at undgå erstatningskrav;(27) forpligtelser i forbindelse med tilladelser, der allerede er udstedt, når direktivet træder i kraft, og som ikke er bragt i overensstemmelse med direktivets bestemmelser inden den 1. januar 1999, er principielt ugyldige; Kommissionen kan efter anmodning indrømme medlemsstaterne en forlængelse af denne frist -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:AFDELING I ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER OG PRINCIPPER Artikel 1 Anvendelsesområde 1. Dette direktiv omhandler procedurerne for udstedelse af tilladelser i forbindelse med udbud af teletjenester samt vilkårene for sådanne tilladelser, herunder tilladelser til etablering og/eller tilrådighedsstillelse af telenet, der er nødvendige for udbud af sådanne tjenester.2. Dette direktiv berører ikke de særlige regler, medlemsstaterne har vedtaget i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen om distribution af audiovisuelle programmer beregnet for offentligheden og indholdet af sådanne programmer. Det berører heller ikke de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet på forsvarsområdet, og de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet i almenhedens interesse, jf. navnlig traktatens artikel 36 og 56, specielt i forbindelse med den offentlige sædelighed, den offentlige sikkerhed, herunder efterforskning af kriminalitet, samt den offentlige orden.Artikel 2 Definitioner 1. I dette direktiv forstås veda) »tilladelse«: en tilladelse med rettigheder og forpligtelser, der er specifikke for telesektoren, og som giver virksomhederne mulighed for at udbyde teletjenester og, når det er relevant, etablere og/eller drive telenet til udbud af sådanne tjenester, i form af en generel tilladelse eller en individuel tilladelse som defineret i det følgende:- »generel tilladelse«: en tilladelse, uanset om den er underlagt en gruppetilladelse eller en generel lovgivning, og uanset om en sådan ordning indebærer registrering, som ikke er betinget af, at den pågældende virksomhed skal have opnået en udtrykkelig afgørelse truffet af den nationale tilsynsmyndighed inden udøvelsen af de rettigheder, tilladelsen giver- »individuel tilladelse«: en tilladelse, som udstedes af en national tilsynsmyndighed, og som meddeler en virksomhed bestemte rettigheder eller underkaster dens aktiviteter bestemte vilkår, der eventuelt supplerer den generelle tilladelse, således at virksomheden først må udøve disse rettigheder, når den har modtaget den nationale tilsynsmyndigheds afgørelse heromb) »national tilsynsmyndighed«: den eller de retligt selvstændige og driftsmæssigt af televirksomhederne uafhængige organer, som en medlemsstat har pålagt at udarbejde tilladelser og føre tilsyn med overholdelsen af vilkårene i tilladelsernec) »étstedsbestillingsordning«: en proceduremæssig ordning, der gør det lettere gennem en samordnet procedure og ved henvendelse til ét sted at få udstedt individuelle tilladelser hos flere forskellige nationale tilsynsmyndigheder eller i tilfælde af generelle nationale tilladelser, hvor det kræves, at aktiviteten anmeldes til flere forskellige nationale tilsynsmyndighederd) »væsentlige krav«: ikke-økonomiske hensyn til almenhedens interesse, der kan foranledige en medlemsstat til at begrænse adgang til oprettelse eller drift af offentlige telenet eller tjenester. Sådanne hensyn er nettets driftssikkerhed og integritet samt i begrundede tilfælde interoperabilitet mellem tjenester og databeskyttelse, miljøbeskyttelse og hensynet til fysisk planlægning samt effektiv udnyttelse af frekvensspektret og beskyttelse mod skadelig interferens mellem radiobaserede telesystemer og andre rum- eller jordbaserede tekniske systemer. Databeskyttelse kan omfatte beskyttelse af personoplysninger, fortrolighed af informationer, der transmitteres eller oplagres, samt beskyttelse af privatlivet.2. I øvrigt anvendes definitionerne i Rådets direktiv 90/387/EØF af 28. juni 1990 om oprettelse af det indre marked før teletjenester ved gennemførelse af tilrådighedsstillelse af åbne net ONP (Open Network Provision - tilrådighedsstillelse af åbne net) (11), og samtrafikdirektivet i fornødent omfang.Artikel 3 Principper for tilladelser 1. Opstiller medlemsstaterne vilkår for udstedelse af en tilladelse, skal tilladelsen og de vilkår, der knyttes til den, være i overensstemmelse med principperne i stk. 2, 3 og 4.2. Tilladelser må kun indeholde de i bilaget angivne vilkår. Sådanne vilkår skal desuden være objektivt begrundede i forbindelse med den pågældende tjeneste, ikke-diskriminerende, forholdsmæssigt afpassede og gennemsigtige.3. Medlemsstaterne sikrer, at teletjenester og/eller telenet kan udbydes enten uden tilladelser eller på grundlag af generelle tilladelser, om nødvendigt suppleret med rettigheder og forpligtelser, der kræver, at der tages individuel stilling til ansøgninger og udstedes en eller flere individuelle tilladelser. Medlemsstaterne må kun udstede en individuel tilladelse, hvis tilladelsens indehaver får adgang til knappe fysiske ressourcer eller lignende eller skal opfylde særlige forpligtelser eller kan udnytte særlige rettigheder, jf. bestemmelserne i afdeling III.4. Medlemsstaterne skal ved udformningen og gennemførelsen af deres tilladelsesordninger lette udbuddet af teletjenester mellem medlemsstaterne.AFDELING II GENERELLE TILLADELSER Artikel 4 Vilkår, der knyttes til generelle tilladelser 1. Hvis medlemsstaterne gør ydelse af teletjenester betinget af generelle tilladelser, kan de vilkår, der er anført i bilagets punkt 2 og 3, i begrundede tilfælde knyttes til de pågældende tilladelser. Sådanne tilladelser skal indebære ordninger, der er så lidt byrdefulde som muligt, men som kan sikre overholdelsen af de relevante væsentlige krav og de i bilagets punkt 2 og 3 anførte øvrige samfundsmæssige hensyn.2. Medlemsstaterne sikrer, at de vilkår, der knyttes til generelle tilladelser, er offentliggjort på hensigtsmæssig vis, så interesserede parter let kan få adgang til oplysningerne herom. Der henvises i medlemsstatens lovtidende og i De Europæiske Fællesskabers Tidende til, hvor oplysningerne offentliggøres.3. Medlemsstaterne kan i objektivt begrundede tilfælde og i rimeligt omfang ændre de vilkår, der er knyttet til en generel tilladelse. I den forbindelse tilkendegiver medlemsstaterne deres hensigt passende tid i forvejen, så interesserede parter kan udtale sig om de foreslåede ændringer.Artikel 5 Procedure for udstedelse af generelle tilladelser 1. Medlemsstaterne må ikke forhindre en virksomhed, som opfylder vilkårene knyttet til en generel tilladelse, jf. artikel 4, i at udbyde den pågældende teletjeneste og/eller telenet, jf. dog bestemmelserne i afdeling III.2. Medlemsstaterne kan stille krav om, at en virksomhed med generel tilladelse, inden den udbyder tjenesten og/eller nettene, underretter den nationale tilsynsmyndighed herom og fremlægger de oplysninger om den tjeneste, den vil udbyde, som måtte være nødvendige for at sikre, at de gældende vilkår overholdes, jf. artikel 4. Virksomheden kan pålægges at vente indtil fire uger, efter modtagelsen af de oplysninger, der kræves fremlagt, jf. det efter stk. 4 offentliggjorte, inden den begynder at udbyde de tjenester, som er omfattet af den generelle tilladelse.3. Hvis en virksomhed, der udbyder tjenester eller infrastruktur under en generel tilladelse, ikke overholder de gældende vilkår for den generelle tilladelse, jf. artikel 4, kan den nationale tilsynsmyndighed meddele virksomheden, at den ikke længere er berettiget til at udnytte den generelle tilladelse, og/eller i rimeligt omfang træffe specifikke foranstaltninger over for virksomheden med henblik på at sikre overholdelse. Den nationale tilsynsmyndighed giver samtidig virksomheden rimelig mulighed for at fremlægge sine synspunkter om de pågældende vilkår og for at afhjælpe eventuelle overtrædelser senest en måned efter den nationale tilsynsmyndigheds indgriben. Hvis den pågældende virksomhed afhjælper overtrædelserne, skal den nationale tilsynsmyndighed senest to måneder efter sin første indgriben efter omstændighederne annullere eller ændre sin afgørelse og begrunde dette. Hvis den pågældende virksomhed ikke afhjælper overtrædelserne, stadfæster den nationale tilsynsmyndighed sin afgørelse senest to måneder efter sin første indgriben og begrunder dette. Afgørelsen meddeles virksomheden senest en uge efter, at den er truffet. Medlemsstaterne indfører en procedure, der giver mulighed for at indbringe sådanne afgørelser for en instans, som er uafhængig af den nationale tilsynsmyndighed.4. Medlemsstaterne sikrer, at der på hensigtsmæssig vis er offentliggjort oplysninger om, hvilke procedurer der gælder for generelle tilladelser, så det er let at få adgang til disse oplysninger. Der henvises i medlemsstatens lovtidende og i De Europæiske Fællesskabers Tidende til, hvor oplysningerne offentliggøres.Artikel 6 Gebyrer og afgifter for generelle tilladelsesprocedurer Uden at det finansielle bidrag til opfyldelsen af forsyningspligten, jf. bilaget, herved berøres, sikrer medlemsstaterne, at eventuelle gebyrer, som virksomhederne afkræves som led i tilladelsesprocedurerne, kun har til formål at dække administrationsomkostningerne i forbindelse med forvaltningen, kontrollen og håndhævelsen af den gældende ordning for generelle tilladelser. Der offentliggøres på hensigtsmæssig vis tilstrækkeligt detaljerede og let tilgængelige oplysninger om sådanne gebyrer.AFDELING III INDIVIDUELLE TILLADELSER Artikel 7 Anvendelsesområde 1. Medlemsstaterne må kun udstede individuelle tilladelser i følgende situationer:a) hvis licenshaveren skal have adgang til radiofrekvenser eller nummerressourcerb) hvis licenshaveren skal have særlige rettigheder i forbindelse med adgang til offentlig eller privat ejendomc) hvis licenshaveren skal pålægges forpligtelser og krav med hensyn til tilrådighedsstillelse af offentligt tilgængelige teletjenester og/eller offentlige telenet, herunder forpligtelser, som kræver, at licenshaveren skal stille forsyningspligtydelser til rådighed, og andre forpligtelser i henhold til ONP-lovgivningend) hvis licenshaveren skal pålægges særlige forpligtelser, jf. Fællesskabets konkurrenceregler, fordi vedkommende har en stærk markedsposition som defineret i artikel 4, stk. 3, i samtrafikdirektivet inden for udbud af telenet og teletjenester, der er offentligt tilgængelige.2. Uanset stk. 1 kan udbud af offentligt tilgængelige taletelefonitjenester samt etablering og drift af offentlige telenet og andre net, der omfatter brug af radiofrekvenser, gøres betinget af individuelle tilladelser.Artikel 8 Vilkår, der knyttes til individuelle tilladelser 1. Ud over de vilkår, der er fastsat for generelle tilladelser, kan de vilkår, der er anført i bilagets punkt 2 og 4, i begrundede tilfælde knyttes til individuelle tilladelser.Sådanne vilkår må kun vedrøre de situationer, der berettiger udstedelsen af en sådan licens, jf. artikel 7.2. Medlemsstaterne kan inkludere relevante bestemmelser fra generelle tilladelser i den individuelle tilladelse ved at knytte de i bilaget anførte betingelser til den individuelle tilladelse.De rettigheder og vilkår, der er knyttet til en individuel tilladelse, må ikke begrænses eller suppleres ved at udstede individuelle tilladelser, medmindre det er objektivt begrundet og sker i et rimeligt omfang, navnlig som følge af forsyningspligt og/eller kontrol med stærk markedsposition eller som afspejling af forpligtelser knyttet til bud, der er afgivet som led i en sammenlignende udbudsprocedure.3. Medlemsstaterne sikrer, at der på hensigtsmæssig vis offentliggøres oplysninger om, hvilke vilkår der knyttes til individuelle tilladelser, så det er let at få adgang til disse oplysninger, jf dog artikel 20. Der henvises i medlemsstatens lovtidende og i De Europæiske Fællesskabers Tidende til, hvor oplysningerne offentliggøres.4. Medlemsstaterne kan i objektivt begrundede tilfælde og i et rimeligt omfang ændre de vilkår, der er knyttet til en individuel tilladelse. I den forbindelse tilkendegiver medlemsstaterne deres hensigt passende tid i forvejen, så interesserede parter kan udtale sig om de foreslåede ændringer.Artikel 9 Procedure for udstedelse af individuelle tilladelser 1. Udsteder en medlemsstat en individuel tilladelse, sikrer den, at der på hensigtsmæssig vis offentliggøres oplysninger om, hvilke procedurer der gælder for individuelle tilladelser, så det er let at få adgang til oplysningerne.Der henvises i medlemsstatens lovtidende og i De Europæiske Fællesskabers Tidende til, hvor oplysningerne er offentliggjort.2. Når en medlemsstat har til hensigt at udstede en individuel tilladelse, skal den:- udstede den individuelle tilladelse ved en åben, ikke-diskriminerende, gennemsigtig procedure og med henblik herpå lade samme procedure være gældende for alle ansøgere, medmindre der er en objektiv begrundelse for at skelne, og- opstille rimelige tidsfrister og bl.a. underrette ansøgeren om deres afgørelser snarest muligt og senest seks uger efter ansøgningens modtagelse. Medlemsstaterne kan forlænge denne frist til fire måneder i objektivt begrundede tilfælde, som udtrykkeligt er angivet i dette direktiv. Især hvor der er tale om sammenlignende udbudsprocedure kan medlemsstaterne forlænge fristen yderligere med op til fire måneder. Disse frister foregriber ikke eventuelt relevante internationale overenskomster om samordning af internationale frekvenser og satellitvirksomhed.3. Enhver virksomhed, der opfylder de vilkår, som medlemsstaterne har fastlagt og offentliggjort efter bestemmelserne i dette direktiv, er berettiget til at få en individuel tilladelse, jf. dog artikel 10, stk. 1. Hvis en virksomhed, som ansøger om en individuel tilladelse, imidlertid ikke giver de oplysninger, som med rimelighed kan kræves for at godtgøre, at den opfylder de betingelser, der er pålagt i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i dette direktiv, kan den nationale tilsynsmyndighed nægte at udstede den individuelle tilladelse.4. Hvis licenshaveren ikke overholder de til tilladelsen knyttede vilkår, jf. bestemmelserne herom i dette direktiv, kan den nationale tilsynsmyndighed permanent eller midlertidigt inddrage, ændre eller ophæve virksomhedens tilladelse, eller i et rimeligt omfang træffe specifikke foranstaltninger over for virksomheden med henblik på at sikre overholdelse. Den nationale tilsynsmyndighed giver samtidig den pågældende virksomhed rimelig mulighed for at fremlægge sine synspunkter om de pågældende vilkår og for at afhjælpe eventuelle overtrædelser senest en måned efter den nationale tilsynsmyndigheds indgriben, bortset fra tilfælde af gentagne overtrædelser fra virksomhedens side, hvor den nationale tilsynsmyndighed straks kan træffe de nødvendige foranstaltninger. Hvis den pågældende virksomhed afhjælper overtrædelserne, annullerer eller ændrer den nationale tilsynsmyndighed efter omstændighederne senest to måneder efter sin første indgriben, sin afgørelse og begrunder dette. Hvis den pågældende virksomhed ikke afhjælper overtrædelserne, stadfæster den nationale tilsynsmyndighed sin afgørelse senest to måneder efter sin første indgriben og begrunder dette. Afgørelsen meddeles virksomheden senest en uge efter, at den er truffet. Medlemsstaterne indfører en procedure, der giver mulighed for at indbringe sådanne afgørelser for en instans, som er uafhængig af den nationale tilsynsmyndighed.5. I tilfælde af skadelig interferens mellem telenet, der anvender radiofrekvenser, og andre tekniske systemer kan den nationale tilsynsmyndighed træffe omgående foranstaltninger til afhjælpning af problemet. I sådanne tilfælde skal den pågældende virksomhed efterfølgende have rimelig mulighed for at fremlægge sine synspunkter og for eventuelt at foreslå en afhjælpning af den skadelige interferens.6. Medlemsstater, der giver afslag på, inddrager, ændrer eller ophæver en individuel tilladelse, skal begrunde dette over for den pågældende virksomhed. Medlemsstaterne indfører en procedure, der giver mulighed for at indbringe sådanne afslag, inddragelser, ændringer eller ophævelser for en instans, som er uafhængig af den nationale tilsynsmyndighed.Artikel 10 Begrænsning af antallet af individuelle tilladelser 1. Medlemsstater må kun begrænse antallet af individuelle tilladelser inden for en teletjenestekategori samt for etablering og/eller drift af teleinfrastruktur, hvis dette er nødvendigt for at sikre effektiv anvendelse af radiofrekvenser eller i den tid, der er nødvendig for at kunne stille et tilstrækkeligt antal numre til rådighed i overensstemmelse med EF-retten.2. Hvis en medlemsstat har til hensigt at begrænse antallet af individuelle tilladelser, der er udstedt i henhold til stk. 1, skal den:- tage behørigt hensyn til, at brugerne skal have størst mulig fordel af tjenesterne, og at konkurrencen skal kunne udvikle sig frit- give alle interesserede parter mulighed for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende eventuelle begrænsninger- offentliggøre sin afgørelse om at begrænse antallet af individuelle tilladelser og baggrunden herfor- med rimelige mellemrum tage begrænsningen op til revision- opfordre til at indsende ansøgninger om tilladelser.3. Medlemsstater udsteder sådanne individuelle tilladelser på grundlag af udvælgelseskriterier, som er objektive, ikke-diskriminerende, detaljerede, gennemsigtige og forholdsmæssigt afpassede. Ved udvælgelsen tages der behørigt hensyn til, at konkurrencen skal kunne udvikle sig frit, og at brugerne skal have størst mulig fordel af tjenesterne.Medlemsstaterne sikrer, at der på hensigtsmæssig vis forud offentliggøres oplysninger om sådanne kriterier, så det er let at få adgang til oplysningerne. Der henvises i medlemsstatens lovtidende til, hvor oplysningerne er offentliggjort.4. Hvis en medlemsstat på egen foranledning eller efter opfordring fra en virksomhed finder, at antallet af individuelle tilladelser kan sættes op, når dette direktiv træder i kraft eller senere, offentliggør den denne oplysning og opfordrer til, at der indsendes ansøgninger om yderligere licenser.Artikel 11 Gebyrer og afgifter for individuelle tilladelser 1. Medlemsstaterne sikrer, at eventuelle gebyrer, som virksomhederne afkræves som led i tilladelsesprocedurerne, kun har til formål at dække administrationsomkostningerne i forbindelse med udstedelsen, forvaltningen, kontrollen og håndhævelsen af den gældende ordning for individuelle tilladelser. Gebyret for en individuel tilladelse skal stå i rimeligt forhold til det ydede arbejde, og der skal på hensigtsmæssig vis offentliggøres tilstrækkeligt detaljerede og let tilgængelige oplysninger herom.2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne, hvis der kun er knappe ressourcer, tillade, at den nationale tilsynsmyndighed pålægger yderligere afgifter for at sikre, at sådanne ressourcer udnyttes optimalt. Disse afgifter skal være ikke-diskriminerende og navnlig tage hensyn til behovet for at støtte udviklingen af nyskabende tjenester og konkurrence.AFDELING IV EF-DÆKKENDE TELETJENESTER Artikel 12 Harmonisering 1. Hvor det er nødvendigt, foretages der en harmonisering af de vilkår, der knyttes til generelle tilladelser, og af procedurerne for generelle tilladelser.Ved harmoniseringen af disse vilkår og procedurer skal det tilstræbes at opstille en ordning, der er så lidet byrdefuld som muligt, og som kan sikre overholdelsen af bestemmelserne i dette direktiv, navnlig artikel 3, 4 og 5, og af de relevante væsentlige krav og de i bilagets punkt 1, 2 og 3, anførte øvrige samfundsmæssige hensyn.Ved harmoniseringen skal det desuden tilstræbes at opstille et velafvejet sæt rettigheder og forpligtelser for de virksomheder, der udnytter tilladelserne.2. Kommissionen udsteder efter proceduren i artikel 16 mandat til Den Europæiske Konference af Post- og Teleadministrationer (CEPT) / Det Europæiske Udvalg for Retsforskrifter på Teleområdet (ECTRA), Den Europæiske Konference af Post- og Teleadministrationer (CEPT) / Den Europæiske Radiokommunikationskomité (ERC) eller andre relevante harmoniseringsorganisationer. I mandaterne specificeres det, hvilke opgaver der skal udføres, og hvilke kategorier af generelle tilladelser der skal harmoniseres, og der fastlægges en tidsplan for udarbejdelsen af harmoniserede vilkår og procedurer.3. På baggrund af det arbejde, der udføres i henhold til stk. 2, og uanset artikel 7, træffes der efter proceduren i artikel 17 en afgørelse, hvori det fastslås, at en harmoniseret generel tilladelse finder anvendelse.Artikel 13 Étstedsbestillingsordning 1. Kommissionen træffer, hvor det er relevant, og sammen med CEPT/ECTRA og CEPT/ERC, efter proceduren i artikel 17 de nødvendige foranstaltninger for anvendelse af en étstedsbestillingsordning i forbindelse med individuelle tilladelser og anmeldelsesprocedurer for generelle tilladelser, herunder også hensigtsmæssige bestemmelser om administrationen heraf. Oplysninger om en sådan étstedsbestillingsordning offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.2. Étstedsbestillingsordningen skal overholde følgende betingelser:a) Den skal være åben for alle virksomheder, som vil udbyde teletjenester i Fællesskabet.b) Det skal være muligt at indgive ansøgninger og anmeldelser, og det angives, hvilken eller hvilke instanser ansøgninger og anmeldelser kan indsendes til.c) For så vidt angår individuelle tilladelser videresendes ansøgningerne af de instanser, som de blev indgivet til, til de nationale tilsynsmyndigheder senest syv arbejdsdage efter registrering.For så vidt angår generelle tilladelser videresendes anmeldelserne af de instanser, som de blev indgivet til, til de nationale tilsynsmyndigheder senest to arbejdsdage efter registrering.d) For så vidt angår individuelle tilladelser, træffer den nationale tilsynsmyndighed afgørelse om eventuel udstedelse af en sådan tilladelse inden for den frist, der er anført i artikel 9, stk. 2; tilsynsmyndigheden underretter inden en uge ansøgeren og de instanser, som ansøgningen blev indgivet til, om afgørelsen. For så vidt angår generelle tilladelser, overholder den nationale tilsynsmyndighed den frist, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2.e) Artikel 9 og 5 anvendes på henholdsvis ansøgninger om individuelle tilladelser og anmeldelser, der indgives efter étstedsbestillingsordningen.f) De instanser, som ansøgninger og anmeldelser kan indgives til, aflægger en gang om året rapport til Kommissionen om, hvordan étstedsbestillingsordningen fungerer, herunder oplysninger om afslag på ansøgninger og indsigelser mod anmeldelser.g) De instanser, der er omfattet af étstedsbestillingsordningen, skal overholde den i artikel 20 omhandlede grad af fortrolighed.AFDELING V LICENSUDVALGET Artikel 14 Nedsættelse af Licensudvalget Kommissionen bistås af et udvalg sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne og med Kommissionens repræsentant som formand. Udvalget benævnes Licensudvalget (i det følgende »udvalget«).Artikel 15 Udveksling af oplysninger Kommissionen underretter om nødvendigt udvalget om resultatet af de møder, der med jævne mellemrum holdes med repræsentanter for televirksomheder, brugere, forbrugere, producenter, tjenesteudbydere og fagforeninger.Derudover fremmer udvalget, under hensyn til Fællesskabets politik på teleområdet, udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og Kommissionen om status for og udviklingen i lovgivningen i forbindelse med tilladelser til udbud af teletjenester.Artikel 16 Udvalgsprocedure I (12*)Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver udtalelse om dette udkast, inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning.Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen.Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvordan den har taget hensyn til dets udtalelse.Artikel 17 Udvalgsprocedure II b (13*) Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.Kommissionen vedtager foranstaltninger, som straks finder anvendelse. Såfremt disse foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, underrettes Rådet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger. I så fald gælder følgende:- Kommissionen udsætter anvendelsen af de foranstaltninger, den har vedtaget, i et tidsrum på tre måneder regnet fra datoen for denne underretning.- Rådet kan med kvalificeret flertal træffe anden afgørelse inden for det tidsrum, der er nævnt i første led.AFDELING VI GENERELLE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 18 Tredjelande 1. Hvis medlemsstaterne får kendskab til juridiske eller faktiske problemer af generel art, som forhindrer organisationer fra Fællesskabet i at opnå tilladelser og i at drive virksomhed under tilladelser i tredjelande, underretter de Kommissionen herom.2. Hvis Kommissionen får kendskab til sådanne vanskeligheder, kan den om nødvendigt forelægge forslag for Rådet til et passende forhandlingsmandat med henblik på forhandling af sammenlignelige rettigheder i de pågældende tredjelande for organisationer fra Fællesskabet. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.3. Foranstaltninger, som træffes i henhold til stk. 2, berører ikke Fællesskabets og medlemsstaternes forpligtelser i henhold til internationale aftaler på området.Artikel 19 Nye tjenester Medlemsstaterne skal, med forbehold af bestemmelserne i afdeling II og III, i tilfælde, hvor udbud af en teletjeneste endnu ikke er omfattet af en generel tilladelse, og hvor en sådan tjeneste og/eller et sådant net ikke må udbydes uden tilladelse, senest seks uger efter at have modtaget en ansøgning fastlægge foreløbige vilkår, der tillader den pågældende virksomhed at begynde at udbyde tjenesten, eller forkaste ansøgningen og begrunde dette over for den pågældende virksomhed. Herefter fastlægger medlemsstaterne så hurtigt som muligt endelige vilkår eller accepterer, at tjenesten udbydes uden tilladelse, eller de begrunder et eventuelt afslag. Medlemsstaterne indfører en passende procedure, hvorved nægtelse af fastlæggelse af foreløbige eller endelige vilkår, forkastelse af en ansøgning, eller nægtelse af accept af, at tjenesten udbydes uden tilladelse, kan ankes til et af den nationale tilsynsmydighed uafhængigt organ.Artikel 20 Fortrolighed 1. De nationale tilsynsmyndigheder må ikke videregive oplysninger, som er omfattet af tavshedspligt, navnlig oplysninger om virksomheder og om disses forretningsforbindelser eller omkostningsforhold.2. Stk. 1 anfægter ikke den ret, som de nationale tilsynsmyndigheder har til at videregive oplysninger, når det er vigtigt for, at de kan udføre deres opgaver, men de skal i den forbindelse tage hensyn til virksomheders legitime interesse i at beskytte deres forretningshemmeligheder.3. Stk. 1 er ikke til hinder for, at der offentliggøres oplysninger om tilladelsesvilkår, som ikke omfatter fortrolige oplysninger.Artikel 21 Underretning 1. Ud over de oplysninger, der kræves i henhold til direktiv 90/388/EØF, oplyser medlemsstaterne følgende til Kommissionen:- navn og adresse på de nationale myndigheder og instanser, som har bemyndigelse til at udstede tilladelser i medlemsstaten- oplysninger om medlemsstatens tilladelsesordninger.2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om ændringer i forhold til de oplysninger, der er givet efter stk. 1, senest en måned efter, at ændringerne er trådt i kraft.Artikel 22 Tilladelser, som allerede gælder ved direktivets ikrafttræden 1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at tilladelser, som gælder ved dette direktivs ikrafttræden, inden den 1. januar 1999 er bragt i overensstemmelse med direktivets bestemmelser.2. Når anvendelsen af dette direktivs bestemmelser fører til ændringer i vilkårene for allerede gældende tilladelser, kan medlemsstaterne forlænge gyldigheden af vilkår bortset fra sådanne, som giver særlige eller eksklusive rettigheder, der er blevet eller vil blive bragt til ophør i henhold til fællesskabslovgivningen, for så vidt dette kan ske uden at anfægte andre virksomheders rettigheder i henhold til fællesskabslovgivningen, herunder dette direktiv. I sådanne tilfælde underretter medlemsstaterne Kommissionen om, hvilke skridt de har taget med henblik herpå, og begrunder dette.3. Forpligtelser i tilladelser, der allerede gælder ved direktivets ikrafttræden, og som ikke er bragt i overensstemmelse med direktivets bestemmelser inden den 1. januar 1999, er ugyldige, jf. dog stk. 2.Kommissionen kan efter anmodning, og hvis det er berettiget, indrømme medlemsstaterne forlængelse af denne frist.Artikel 23 Teknisk tilpasning Inden 1. januar 2000 forelægger Kommissionen en beretning for Europa-Parlamentet og Rådet, i det fornødne omfang ledsaget af nye lovgivningsforslag. Beretningen skal bl.a. indeholde en erfaringsbaseret vurdering af, om der er grund til at ændre lovstrukturerne for tilladelser, navnlig hvad angår harmonisering af procedurerne og individuelle tilladelsers anvendelsesområde, andre harmoniseringsaspekter og transeuropæiske tjenester og net. Beretningen skal endvidere indeholde forslag, der tilsigter en samling af de forskellige eksisterende udvalg i Fællesskabets lovgivning på teleområdet. Ændringer, der måtte være nødvendige for at tilpasse bilagene til den tekniske udvikling eller til en mere hensigtsmæssig procedurepraksis og for at tilpasse artikel 7, stk. 2, skal også behandles i beretningen.Artikel 24 Udsættelse Der gives de medlemsstater, der ifølge Rådets resolutioner af 22. juli 1993 og 22. december 1994 har ret til en yderligere overgangsperiode i forbindelse med liberaliseringen af teletjenester, udsættelse med hensyn til overholdelse af forpligtelserne i artikel 3, stk. 3, artikel 7 og 9, artikel 10, stk. 1, artikel 12, 13 og 22, så længe og i det omfang, de benytter sig af sådanne overgangsperioder. Medlemsstaterne underretter Kommissionen, hvis de agter at gøre brug af udsættelsen.Artikel 25 Gennemførelse Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv og offentliggør de vilkår og procedurer, der er knyttet til, snarest muligt og senest den 31. december 1997. De underretter straks Kommissionen herom.Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 26 Ikrafttræden Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 27 Adressater Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 10. april 1997.På Europa-Parlamentets vegneJ. M. GIL-ROBLESFormandPå Rådets vegneA. VAN DOK VAN WEELEFormand(1) EFT nr. C 90 af 27. 3. 1996, s. 5, og EFT nr. C 291 af 4. 10. 1996, s. 12.(2) EFT nr. C 204 af 15. 7. 1996, s. 17.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 22. maj 1996 (EFT nr. C 166 af 10. 6. 1996, s. 78), Rådets fælles holdning af 9. december 1996 (EFT nr. C 41 af 10. 2. 1997, s. 48) og Europa-Parlamentets afgørelse af 20. februar 1997 (EFT nr. C 88 af 17. 3. 1997). Rådets afgørelse af 6. marts 1997.(4) EFT nr. C 213 af 6. 8. 1993, s. 1.(5) EFT nr. C 379 af 31. 12. 1994, s. 4.(6) EFT nr. C 150 af 31. 5. 1993, s. 39.(7) EFT nr. C 109 af 1. 5. 1995, s. 310.(8) EFT nr. C 151 af 19. 6. 1995, s. 479.(9) EFT nr. C 258 af 3. 10. 1995, s. 1.(10) EFT nr. L 192 af 24. 7. 1990, s. 10. Direktivet er senest ændret ved direktiv 96/19/EF (EFT nr. L 74 af 22. 3. 1996, s. 13).(11) EFT nr. L 192 af 24. 7. 1990, s. 1.(12*) Procedure i henhold til Rådets afgørelse 87/373/EØF af 13. juli 1987 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (EFT nr. L 197 af 18. 7. 1987, s. 33).BILAG VILKÅR, SOM MÅ KNYTTES TIL TILLADELSER 1. Vilkår, som knyttes til tilladelser, skal være i overensstemmelse med traktatens konkurrenceregler.2. Vilkår, som må knyttes til alle tilladelser, hvis det er berettiget og med forbehold af proportionalitetsprincippet:2.1. Vilkår, der har til formål at sikre overholdelse af relevante væsentlige krav.2.2. Vilkår i forbindelse med fremlæggelse af oplysninger, som med rimelighed kan kræves for at kontrollere, at de gældende vilkår overholdes, og til statistiske formål.2.3. Vilkår med henblik på at undgå konkurrencebegrænsende adfærd på telemarkederne, herunder foranstaltninger til at sikre, at taksterne er ikke-diskriminerende og ikke-konkurrenceforvridende.2.4. Vilkår i forbindelse med faktisk og effektiv udnyttelse af nummerkapaciteten.3. Der kan knyttes særlige vilkår til generelle tilladelser med hensyn til udbud af offentligt tilgængelige teletjenester og af offentlige telenet, hvis det er begrundet og med forbehold af proportionalitetsprincippet:3.1. Vilkår vedrørende beskyttelse af brugerne og abonnenterne, navnlig i forbindelse med:- den nationale tilsynsmyndigheds forhåndsgodkendelse af virksomhedens standardbetingelser over for abonnenterne- specificeret og korrekt fakturering- procedure for bilæggelse af tvister- offentliggørelse og forhåndsunderretning i god tid ved ændring af brugsvilkår, herunder takster og tjenestekvalitet og -disponibilitet.3.2. Finansielt bidrag til forsyningspligtydelser i henhold til fællesskabslovgivningen.3.3. Videregivelse af kundedatabaseoplysninger, der er nødvendige for tilrådighedsstillelse af universelle oplysninger om nummerfortegnelser.3.4. Tilrådighedsstillelse af alarmtjenester.3.5. Særordninger for handicappede.3.6. Vilkår vedrørende samtrafik og interoperabilitet i henhold til direktivet om samtrafik og andre forpligtelser i fællesskabslovgivningen.4. Særlige vilkår, som må knyttes til individuelle tilladelser, hvis det er berettiget og med forbehold af proportionalitetsprincippet:4.1. Særlige vilkår, som vedrører adgangen til nummerressourcer (overholdelse af medlemsstaternes nummereringsplaner).4.2. Særlige vilkår, som vedrører effektiv udnyttelse og forvaltning af radiofrekvenser.4.3. Særlige vilkår, som vedrører miljøbeskyttelse eller by- og landsplanlægning, herunder vilkår i forbindelse med adgang til offentlig eller privat ejendom og vilkår i forbindelse med samplacering og deling af faciliteter.4.4. Maksimal gyldighedsperiode, som ikke må være urimeligt kort, nemlig hvis det sker for at sikre effektiv udnyttelse af radiofrekvenser eller numre eller for at give adgang til offentlig eller privat ejendom og ikke berører andre bestemmelser om inddragelse eller ophævelse af tilladelser.4.5. Forsyningspligt i henhold til samtrafikdirektivet og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/62/EF af 13. december 1995 om ONP-vilkår for taletelefonitjenesten (1).4.6. Vilkår, der gælder for operatører med en stærk markedsposition - som oplyst af medlemsstaterne i henhold til direktivet om samtrafik - med henblik på at sikre samtrafikken eller kontrol med stærk markedsposition.4.7. Vilkår med hensyn til ejerskab i henhold til fællesskabslovgivningen eller Fællesskabets forpligtelser over for tredjelande.4.8. Krav, der vedrører tjenestens og/eller nettets kvalitet, disponibilitet og varighed, herunder ansøgerens økonomiske, ledelsesmæssige og tekniske kompetence, samt vilkår om en mindsteperiode for driften, herunder, hvor det er relevant og i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen, pligt til at stille offentligt tilgængelige teletjenester og offentlige telenet til rådighed.4.9. Særlige vilkår vedrørende tilrådighedsstillelse af faste kredsløb i overensstemmelse med Rådets direktiv 92/44/EØF af 5. juni 1992 om etablering af ONP-vilkår for faste kredsløb (2).Denne liste over vilkår gælder med forbehold af- alle andre retlige vilkår, som ikke er specifikke for telesektoren, og- foranstaltninger truffet af medlemsstaterne i almenhedens interesse i henhold til navnlig EF-traktatens artikel 36 og 56, specielt i forbindelse med den offentlige sædelighed, den offentlige sikkerhed, herunder efterforskning af kriminelle aktiviteter, samt den offentlige orden.(1) EFT nr. L 321 af 30. 12. 1995, s. 6.(2) EFT nr. L 165 af 19. 6. 1992, s. 27. Direktivet er ændret ved Kommissionens afgørelse 94/439/EF (EFT nr. L 181 af 15. 7. 1994, s. 40).


Avis juridique important

|

31998L0058

Rådets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål

EF-Tidende nr. L 221 af 08/08/1998 s. 0023 - 0027

RÅDETS DIREKTIV 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 43,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3), ogud fra følgende betragtninger:Alle medlemsstaterne har ratificeret den europæiske konvention om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål, i det følgende benævnt »konventionen«; Fællesskabet har også godkendt konventionen ved afgørelse 78/923/EØF (4) og har deponeret sit godkendelsesinstrument;Fællesskabet skal som kontraherende part gennemføre de principper, der er fastlagt i konventionen;disse principper vedrører husning, fodring, vanding og pasning, som skal være afpasset efter dyrenes fysiologiske og etologiske behov og i overensstemmelse med anerkendte praktiske og videnskabelige erfaringer;Fællesskabet bør endvidere påse, at konventionen og de anbefalinger, der vedtages i medfør heraf, anvendes ensartet, samt fastsætte specifikke regler for anvendelsen af dette direktiv;Europa-Parlamentet anmodede ved beslutning af 20. februar 1987 om politikken vedrørende dyrs velfærd (5) Kommissionen om at fremsætte forslag til fællesskabsbestemmelser om husdyrhold i almindelighed;i erklæring nr. 24, der er knyttet til slutakten til traktaten om Den Europæiske Union, opfordres de europæiske institutioner samt medlemsstaterne til fuldt ud at tage hensyn til de velfærdsmæssige krav for dyr ved udarbejdelse og gennemførelse af fællesskabsforskrifter, bl.a. inden for den fælles landbrugspolitik;forskelle, der kan fordreje konkurrencevilkårene, er en hindring for, at markedet for dyr kan fungere på tilfredsstillende vis;det er derfor nødvendigt at fastsætte fælles mindstekrav for beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål, for at sikre en rationel udvikling af produktionen og lette organiseringen af markedet for dyr; der bør derfor tages hensyn til de bestemmelser om dyrevelfærd, der allerede er fastlagt i fællesskabsbestemmelserne;der bør foretages en sammenlignende undersøgelse af bestemmelserne om dyrevelfærd i Fællesskabet og i visse tredjelande, og denne undersøgelse bør ledsages af en evaluering med henblik på at fastlægge arten af kommende fællesskabsinitiativer, der tager sigte på at fjerne konkurrenceforvridninger -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 1. Ved dette direktiv fastsættes der mindstekrav for beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål.2. Dette direktiv finder ikke anvendelse påa) vilde dyrb) dyr, der skal deltage i konkurrencer, udstillinger og kulturelle eller sportsmæssige arrangementer eller aktiviteterc) forsøgs- og laboratoriedyrd) hvirvelløse dyr.3. Dette direktiv finder anvendelse med forbehold af særlige fællesskabsforskrifter fastlagt i andre retsakter, særlig direktiv 88/166/EØF (6), 91/629/EØF (7) og 91/630/EØF (8), som fortsat finder anvendelse.Artikel 2 I dette direktiv forstås ved:1) »dyr«: dyr (herunder fisk, reptiler og padder), som opdrættes eller holdes med henblik på produktion af fødevarer, uld, skind eller pels eller med henblik på andre landbrugsformål2) »ejer eller tilsynsførende«: en fysisk eller juridisk person, der fast eller midlertidigt har ansvaret for dyrene eller passer dem3) »kompetent myndighed«: den kompetente myndighed, som defineret i artikel 2, nr. 6, i Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (9).Artikel 3 Medlemsstaterne sørger for, at ejere eller tilsynsførende træffer alle passende foranstaltninger med henblik på at sikre deres dyrs velfærd samt sikre, at dyrene ikke påføres unødig smerte, lidelse eller skade.Artikel 4 Medlemsstaterne drager omsorg for, at de forhold, hvorunder dyr (bortset fra fisk, reptiler og padder) opdrættes eller holdes, under hensyntagen til deres art og til graden af deres udvikling, tilpasning og tamhed samt deres fysiologiske og etologiske behov i overensstemmelse med anerkendte praktiske og videnskabelige erfaringer, opfylder betingelserne i bilaget.Artikel 5 1. Kommissionen forelægger Rådet ethvert forslag, der måtte være nødvendigt for en ensartet gennemførelse af den europæiske konvention om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål, og på grundlag af en videnskabelig vurdering enhver anbefaling vedtaget i henhold til nævnte konvention, og enhver anden specifik bestemmelse.2. Kommissionen forelægger endvidere hvert femte år og første gang fem år efter ikrafttrædelsen af dette direktiv på grundlag af de erfaringer, der er gjort siden dets gennemførelse, navnlig med hensyn til de bestemmelser, der er omhandlet i stk. 1, og på baggrund af den tekniske og videnskabelige udvikling, en rapport for Rådet, eventuelt ledsaget af passende forslag, der tager hensyn til konklusionerne i rapporten.3. Rådet træffer afgørelse om disse forslag med kvalificeret flertal.Artikel 6 1. Medlemsstaterne sørger for, at den kompetente myndighed foretager inspektion med henblik på at sikre, at bestemmelserne i dette direktiv overholdes. Denne inspektion kan foretages samtidig med en kontrol i anden forbindelse.2. Medlemsstaterne forelægger efter en dato, der fastsættes efter proceduren i stk. 3, Kommissionen en rapport om den inspektion, der er omhandlet i stk. 1. Kommissionen forelægger Den Stående Veterinærkomité et sammendrag af medlemsstaternes rapporter.3. Inden den 1. juli 1999 forelægger Kommissionen efter proceduren i artikel 9 forslag med henblik på at harmonisere:a) gennemførelsen af den inspektion, der kræves i henhold til stk. 1b) de i stk. 2 omhandlede rapporters format og fremlæggelseshyppighed.Artikel 7 1. Når det er nødvendigt af hensyn til en ensartet anvendelse af kravene i dette direktiv, kan veterinæreksperter fra Kommissionen sammen med de kompetente myndighedera) kontrollere, at medlemsstaterne overholder nævnte kravb) foretage kontrol på stedet for at sikre, at inspektionen gennemføres i overensstemmelse med dette direktiv.2. Den medlemsstat, på hvis område kontrollen foretages, yder Kommissionens veterinæreksperter enhver form for bistand, som de måtte have behov for under udførelsen af deres opgaver. Resultatet af den foretagne kontrol skal drøftes med de kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat, inden der udarbejdes og rundsendes en endelig rapport.3. Den pågældende medlemsstats kompetente myndighed træffer alle foranstaltninger, der måtte være nødvendige for at tage hensyn til resultaterne af kontrollen.4. Der vedtages om nødvendigt detaljerede gennemførelsesbestemmelser til denne artikel efter proceduren i artikel 9.Artikel 8 1. Inden den 30. juni 1999 forelægger Kommissionen Rådet en rapport om:- velfærdsbestemmelserne i Fællesskabet sammenlignet med bestemmelserne i de tredjelande, der leverer dyr til Fællesskabet- mulighederne for at opnå større international accept af de velfærdsprincipper, som er fastsat i dette direktiv, og- risikoen for, at Fællesskabets mål med hensyn til dyrevelfærd kan blive undermineret som følge af konkurrencen fra tredjelande, som ikke anvender tilsvarende krav.2. Den i stk. 1 nævnte rapport skal ledsages af de nødvendige forslag med henblik på at fjerne konkurrenceforvridninger.Artikel 9 1. Når der henvises til proceduren i denne artikel, indbringer formanden omgående sagen for Den Stående Veterinærkomité, nedsat ved afgørelse 68/361/EØF (10), i det følgende benævnt »komitéen«, enten på eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstat.2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler sig med det flertal, som er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i komitéen tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.3. a) Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse.b) Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller er der ikke afgivet udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets forelæggelse ikke vedtaget foranstaltninger, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger og gennemfører dem straks, medmindre Rådet med simpelt flertal har udtalt sig imod de nævnte foranstaltninger.Artikel 10 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser, herunder eventuelle sanktioner, i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1999, medmindre Rådet træffer anden afgørelse på baggrund af den rapport, der er omhandlet i artikel 8. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne kan dog også efter den 31. december 1999 og under overholdelse af traktatens almindelige bestemmelser på deres område opretholde eller anvende strengere bestemmelser om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål, end dem, der er fastsat i dette direktiv. De underretter Kommissionen om enhver sådan foranstaltning.3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 11 Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 12 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 1998.På Rådets vegneW. MOLTERERFormand(1) EFT C 156 af 23. 6. 1992, s. 11.(2) EFT C 337 af 21. 12. 1992, s. 225.(3) EFT C 332 af 16. 12. 1992, s. 22.(4) EFT L 323 af 17. 11. 1978, s. 12.(5) EFT C 76 af 23. 3. 1987, s. 185.(6) Rådets direktiv 88/166/EØF af 7. marts 1988 om opfyldelse af Domstolens dom i sag 131/86 (annullering af Rådets direktiv 86/113/EØF af 25. marts 1986 om fastlæggelse af mindstekrav vedrørende beskyttelse af burhøns) (EFT L 74 af 19. 3. 1988, s. 83).(7) Rådets direktiv 91/629/EØF af 19. november 1991 om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af kalve (EFT L 340 af 11. 12. 1991, s. 28). Direktivet er senest ændret ved direktiv 97/2/EF (EFT L 25 af 28. 1. 1997, s. 24).(8) Rådets direktiv 91/630/EØF af 19. november 1991 om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin (EFT L 340 af 11. 12. 1991, s. 33).(9) EFT L 224 af 18. 8. 1990, s. 29. Direktivet er senest ændret ved direktiv 92/118/EØF (EFT L 62 af 15. 3. 1993, s. 49).(10) EFT L 255 af 18. 10. 1968, s. 23.BILAG Personale 1. Dyrene passes af et tilstrækkeligt antal medhjælpere, der har de relevante faglige færdigheder og kvalifikationer og den relevante faglige viden.Tilsyn 2. Alle dyr, der holdes i produktionssystemer, hvor deres velfærd kræver, at de hyppigt bliver tilset af mennesker, tilses mindst én gang om dagen. Dyr, der opdrættes eller holdes i andre systemer, tilses så tilpas hyppigt, at de ikke lider nogen overlast.3. Der skal være en passende (fast eller mobil) belysning af tilstrækkelig styrke, så dyrene til enhver tid kan tilses nøje.4. Alle dyr, der synes at være syge eller tilskadekomne, skal omgående have en passende behandling, og såfremt dyret ikke reagerer på en sådan behandling, skal en dyrlæge konsulteres hurtigst muligt. Om fornødent skal syge eller tilskadekomne dyr isoleres i et passende rum med tør og behagelig strøelse, når dette er hensigtsmæssigt.Registrering 5. Dyrenes ejer eller den tilsynsførende fører et register over al medicinsk behandling og over antallet af døde dyr, som måtte være konstateret i forbindelse med hvert enkelt tilsyn.Hvis tilsvarende oplysninger kræves registreret i anden forbindelse, er en sådan registrering også tilstrækkelig til at opfylde bestemmelserne i dette direktiv.6. Disse registre opbevares i mindst tre år og stilles til rådighed for den kompetente myndighed i forbindelse med en inspektion eller efter anmodning.Bevægelsesfrihed 7. Den bevægelsesfrihed for et dyr, som er passende under hensyntagen til dets art og i overensstemmelse med anerkendte praktiske og videnskabelige erfaringer, må ikke begrænses på en sådan måde, at dyret påføres unødig lidelse eller skade.Når et dyr til stadighed eller regelmæssigt holdes tøjret, lænket eller fastgjort, skal det gives så megen plads, som er passende for dets fysiologiske og etologiske behov i overensstemmelse med anerkendte praktiske og videnskabelige erfaringer.Rum og bygninger til husning af dyr 8. De materialer, der anvendes til opførelse af rum, hvor dyr holdes, navnlig af bokse og udstyr, som dyrene kan komme i kontakt med, må ikke være skadelige for dyrene og skal kunne rengøres og desinficeres effektivt.9. Rum og udstyr til fastgørelse af dyrene konstrueres og vedligeholdes på en sådan måde, at der ikke er skarpe kanter eller fremspring, der kan påføre dyrene skade.10. Luftcirkulation, støvindhold, temperatur, relativ luftfugtighed og koncentrationen af gasarter skal holdes på et niveau, som ikke er skadeligt for dyrene.11. Dyr, der holdes indendørs, må hverken holdes i permanent mørke eller være udsat for kunstigt lys uden passende afbrydelser. Hvis der ikke er tilstrækkeligt naturligt lys til at opfylde dyrenes etologiske og fysiologiske behov, skal der være en passende kunstig belysning.Dyr, der holdes udendørs 12. Dyr, der holdes udendørs, skal når det er nødvendigt og muligt, være beskyttet mod vejr og vind, rovdyr og sundhedsrisici.Automatiseret eller mekanisk udstyr 13. Alt automatiseret eller mekanisk udstyr, der er af betydning for dyrenes sundhed og velfærd, skal efterses mindst én gang om dagen. Eventuelle konstaterede fejl udbedres straks; lader dette sig ikke gøre, skal der træffes passende foranstaltninger til at beskytte dyrenes sundhed og velfærd.Såfremt dyrenes sundhed og velfærd afhænger af et kunstigt ventilationssystem, skal der være et passende reservesystem, der gør det muligt at sikre en udluftning, der er tilstrækkelig til at bevare dyrenes sundhed og velfærd, hvis systemet svigter, og der skal endvidere være et alarmsystem, som advarer om svigtet. Alarmsystemet skal testes regelmæssigt.Foder, vand og andre stoffer 14. Alle dyr skal have nærende foder, der passer til deres alder og art, og fodermængden skal være tilstrækkelig til at holde dyrene i forsvarlig sundhedsmæssig tilstand og dække deres ernæringsbehov. Intet dyr må gives foder eller drikke på en måde, der kan påføre det unødig lidelse eller skade, og foder og drikke må heller ikke indeholde stoffer, der kan forårsage unødig lidelse eller skade.15. Alle dyr skal have adgang til foder med mellemrum, der er afpasset efter deres fysiologiske behov.16. Alle dyr skal have adgang til en passende vandmængde af rimelig kvalitet eller have mulighed for at tilfredsstille deres væskebehov på andre måder.17. Udstyr til fodring og vanding skal være udformet, fremstillet og installeret på en sådan måde, at der er mindst mulig risiko for forurening af foder og vand og for skadelige virkninger af en eventuel indbyrdes rivalisering mellem dyrene.18. Et dyr må ikke indgives andre stoffer end de stoffer, der gives med terapeutiske eller profylaktiske formål eller i zooteknisk behandlingsøjemed, som defineret i artikel 1, stk. 2, litra c), i direktiv 96/22/EF (1), medmindre det er blevet påvist ved videnskabelige studier af dyrs velfærd eller på grundlag af de erfaringer, der er gjort, at det pågældende stof ikke er skadeligt for dyrets sundhed eller velfærd.Operative indgreb 19. Indtil der vedtages specifikke bestemmelser om operative indgreb efter proceduren i direktivets artikel 5, finder de relevante nationale forskrifter anvendelse i overensstemmelse med de generelle bestemmelser i traktaten, dog med forbehold af direktiv 91/630/EØF.Avlsmetoder 20. Der må ikke anvendes naturlig eller kunstig avl eller avlsmetoder, der påfører eller kan påføre de berørte dyr lidelse eller skade.Denne bestemmelse udelukker ikke anvendelsen af visse metoder, som kan medføre minimale eller kortvarige lidelser eller sår, eller som kan nødvendiggøre indgreb, som ikke medfører vedvarende skade, såfremt disse metoder er tilladt i henhold til de nationale forskrifter.21. Der må ikke holdes dyr til landbrugsformål, hvis det ikke ud fra dyrets genotype eller fænoptype med rimelighed kan forventes, at det kan ske uden at skade dyrets sundhed eller velfærd.(1) Rådets direktiv 96/22/EF af 29. april 1996 om forbud mod anvendelse af visse stoffer med hormonal og thyreostatisk virkning og af ß-agonister i husdyrbrug (EFT L 125 af 23. 5. 1996, s. 3).


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/34/EF af 11. marts 2008 om ændring af direktiv 2002/96/EF om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE), for så vidt angår de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen

text:
               20.3.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 81/65

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2008/34/EF
   af 11. marts 2008
   om ændring af direktiv 2002/96/EF om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE), for så vidt angår de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter høring af Regionsudvalget,
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/96/EF (3) skal visse foranstaltninger vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommission (4).

               (2)

               Ved afgørelse 2006/512/EF om ændring af afgørelse 1999/468/EF indførtes forskriftsproceduren med kontrol, som skal anvendes i forbindelse med vedtagelse af generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i en basisretsakt, som er vedtaget efter proceduren i traktatens artikel 251, herunder ved at lade sådanne bestemmelser udgå eller ved at supplere retsakten med nye ikke-væsentlige bestemmelser.

               (3)

               I overensstemmelse med Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens erklæring (5) om afgørelse 2006/512/EF skal en række retsakter vedtaget efter proceduren i traktatens artikel 251, som allerede er trådt i kraft, tilpasses efter de gældende procedurer, for at forskriftsproceduren med kontrol kan finde anvendelse på dem.

               (4)

               Kommissionen bør tillægges beføjelse til at tilpasse bilagene og vedtage regler for kontrol med opfyldelsen af mål. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i direktiv 2002/96/EF, herunder ved at supplere direktivet med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.

               (5)

               Eftersom Kommissionen har fastsat de nærmere regler, der er omhandlet i artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/96/EF ved beslutning 2005/369/EF (6), bør henvisningen til fristen den 13. august 2004 udgå.

               (6)

               Direktiv 2002/96/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (7)

               Eftersom de ændringer, der foretages i direktiv 2002/96/EF ved nærværende direktiv, er af teknisk art og kun vedrører udvalgsproceduren, er der intet krav om, at de skal gennemføres af medlemsstaterne. Det er således ikke nødvendigt at vedtage bestemmelser herom —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Ændringer
   I direktiv 2002/96/EF foretages følgende ændringer:

               1)

               Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, affattes således:
               »Bilag II kan ændres for at indføre andre behandlingsteknologier, der sikrer mindst samme beskyttelsesniveau for menneskers sundhed og miljøet. Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 14, stk. 3.«

               2)

               Artikel 7, stk. 3, andet afsnit, affattes således:
               »Der fastsættes nærmere regler for kontrol med, at medlemsstaterne opfylder målene i stk. 2, herunder materialespecifikationer. Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 14, stk. 3.«

               3)

               Artikel 13 affattes således:
               »Artikel 13
               Tilpasning til den videnskabelige og tekniske udvikling
               Der vedtages de nødvendige ændringer for at tilpasse artikel 7, stk. 3, og bilag I B, (navnlig for eventuelt at tilføje lysarmaturer i husholdninger, glødelamper og fotovoltaiske produkter, dvs. solpaneler), bilag II, (navnlig for at tage hensyn til ny teknologisk udvikling vedrørende behandling af WEEE), bilag III og bilag IV til den videnskabelige og tekniske udvikling. Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 14, stk. 3.
               Inden bilagene ændres, hører Kommissionen bl.a. producenter af elektrisk og elektronisk udstyr, genvindingsvirksomheder, behandlingsvirksomheder, miljøorganisationer og arbejdstager- og forbrugersammenslutninger.«

               4)

               Artikel 14, stk. 3, affattes således:
               »3.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.«

               5)

               Bilag II, punkt 4, affattes således:

                           »4.

                           I overensstemmelse med forskriftsproceduren med kontrol i artikel 14, stk. 3, skal Kommissionen som et prioriteret spørgsmål vurdere, om henvisningerne til printkort til mobiltelefoner og LCD-skærme skal ændres.«

         Artikel 2
   Ikrafttræden
   Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 3
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 11. marts 2008.

            På Europa-Parlamentets vegne

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

            På Rådets vegne

         J. LENARČIČ

            Formand

      (1)  EUT C 161 af 13.7.2007, s. 45.

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 11.7.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 3.3.2008.

      (3)  EUT L 37 af 13.2.2003, s. 24. Ændret ved direktiv 2003/108/EF (EUT L 345 af 31.12.2003, s. 106).

      (4)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. Ændret ved afgørelse 2006/512/EF (EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11).

      (5)  EUT C 255 af 21.10.2006, s. 1.

      (6)  Kommissionens beslutning 2005/369/EF af 3. maj 2005 om regler om kontrol med medlemsstaternes opfyldelse af målene og om fastsættelse af dataformater til brug i forbindelse med direktiv 2002/96/EF (EUT L 119 af 11.5.2005, s. 13).


title: Kommissionens direktiv 2004/103/EF af 7. oktober 2004 om identitetskontrol og plantesundhedskontrol af planter, planteprodukter eller andre objekter opført i del B i bilag V til Rådets direktiv 2000/29/EF, som kan gennemføres et andet sted end indførselsstedet i Fællesskabet eller et sted i nærheden, og om fastsættelse af de nærmere bestemmelser i forbindelse med denne kontrol

text:
               12.10.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 313/16

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2004/103/EF
   af 7. oktober 2004
   om identitetskontrol og plantesundhedskontrol af planter, planteprodukter eller andre objekter opført i del B i bilag V til Rådets direktiv 2000/29/EF, som kan gennemføres et andet sted end indførselsstedet i Fællesskabet eller et sted i nærheden, og om fastsættelse af de nærmere bestemmelser i forbindelse med denne kontrol
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet (1), særlig artikel 13c, stk. 2, litra d), artikel 13c, stk. 2, litra e), og artikel 13c, stk. 4, fjerde og femte afsnit, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til direktiv 2000/29/EF skal alle planter, planteprodukter eller andre objekter, der er opført i del B i bilag V til direktivet, i princippet underkastes identitetskontrol og plantesundhedskontrol på indførselsstedet i Fællesskabet eller et sted i nærheden.

               (2)

               I forbindelse med transit af varer fra tredjelande kan denne identitetskontrol og plantesundhedskontrol også foretages i de lokaler, som det officielle organ på bestemmelsesstedet har til huse i, eller et andet sted i nærheden. I visse tilfælde kan denne kontrol foretages på bestemmelsesstedet, f.eks. på et produktionssted, forudsat at der foreligger specifikke garantier og dokumenter vedrørende transport af planter, planteprodukter eller andre objekter.

               (3)

               Det er nødvendigt at fastlægge, i hvilke tilfælde identitetskontrol og plantesundhedskontrol kan foretages på bestemmelsesstedet.

               (4)

               For at sikre, at der ikke er nogen risiko for spredning af skadegørere under transporten, bør der fastsættes bestemmelser eller specifikke garantier og dokumenter med hensyn til transporten.

               (5)

               Minimumsbetingelser for gennemførelse af identitetskontrol og plantesundhedskontrol bør fastsættes både med hensyn til tekniske krav til det ansvarlige officielle organ, der står for undersøgelsen på bestemmelsesstedet, og med hensyn til faciliteter, redskaber og udstyr, der gør det muligt for det ansvarlige officielle organ at foretage identitetskontrol og plantesundhedskontrol.

               (6)

               Det er nødvendigt at fastsætte detaljerede regler for samarbejdet mellem de officielle ansvarlige organer og toldstedet, herunder modeller til de dokumenter, der skal anvendes i dette samarbejde, måderne for fremsendelse af disse dokumenter og procedurerne for informationsudveksling.

               (7)

               De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Plantesundhed —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   1.   Dette direktiv finder anvendelse på planter, planteprodukter eller andre objekter, der kommer fra tredjelande, og som er opført i del B i bilag V til direktiv 2000/29/EF (i det følgende benævnt »de pågældende produkter«). I de tilfælde og under de forhold, der defineres i nærværende direktiv, fastsætter medlemsstaterne, at de undersøgelser af de pågældende produkter, der er omhandlet i artikel 13a, stk. 1, litra b), nr. ii) og iii), i direktiv 2000/29/EF, kan foretages et andet sted. I forbindelse med transit af varer fra tredjelande som omhandlet i artikel 13c, stk. 2, litra c), i direktiv 2000/29/EF kan undersøgelsen finde sted i de lokaler, som det officielle organ på bestemmelsesstedet har til huse i, eller et sted i nærheden, hvis betingelserne i stk. 2 er opfyldt. I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 13c, stk. 2, litra d), i direktiv 2000/29/EF, kan undersøgelsen finde sted på bestemmelsesstedet, f.eks. på et produktionssted, hvis betingelserne i stk. 2 er opfyldt.
   2.   De i stk. 1 nævnte betingelser omfatter følgende:

               a)

               hvis de officielle organer på indførselsstedet og på bestemmelsesstedet beslutter, eventuelt efter aftale mellem medlemsstaternes ansvarlige officielle organer, at identitetskontrol og plantesundhedskontrol (i det følgende benævnt »kontrol«) kan gennemføres grundigere et andet sted end indførselsstedet i Fællesskabet eller et sted i nærheden
               og

               b)

               hvis en importør eller en anden person (i det følgende benævnt »ansøgeren«) med ansvar for de steder eller lokaler, hvor kontrollen af en forsendelse bestående af de pågældende produkter skal finde sted, har en godkendelse, som vedkommende har opnået ved en godkendelsesprocedure, som omhandlet i artikel 2, stk. 2, til at foretage kontrol på »et godkendt undersøgelsessted«, som enten er:

                           —

                           i tilfælde af transit af varer fra tredjelande som omhandlet i artikel 13c, stk. 2, litra c), i direktiv 2000/29/EF:

                                       —

                                       de lokaler, som det officielle organ på bestemmelsesstedet har til huse i, eller

                                       —

                                       et sted i nærheden, der er udpeget eller godkendt af toldmyndighederne og det ansvarlige organ, eller

                           —

                           i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 13c, stk. 2, litra d), i direktiv 2000/29/EF:

                                       —

                                       et bestemmelsessted, som er godkendt af det officielle organ og toldmyndighederne med ansvar for området, hvor det pågældende bestemmelsessted befinder sig

                     og

               c)

               hvis der foreligger specifikke garantier og dokumenter vedrørende transport af en forsendelse bestående af de pågældende produkter (i det følgende benævnt »forsendelsen«) til det godkendte undersøgelsessted, og, hvor det er relevant, hvis minimumsbetingelserne vedrørende disse produkters opbevaring på disse undersøgelsessteder er opfyldt.

         3.   De i stk. 2, litra c), omhandlede specifikke garantier, dokumenter og minimumsbetingelser omfatter følgende:

               a)

               Den emballage, der er anvendt til forsendelsen, eller de transportmidler, der er anvendt til denne forsendelse, lukkes eller plomberes på en sådan måde, at produkterne ikke kan forårsage angreb af skadedyr eller infektioner under transporten til det godkendte undersøgelsessted, og er af en sådan beskaffenhed, at deres identitet bevares. I behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaternes relevante officielle organer tillade forsendelser, som ikke er lukkede eller plomberede, forudsat at de pågældende produkter ikke kan forårsage angreb af skadedyr eller infektioner under transporten til det godkendte undersøgelsessted.

               b)

               Forsendelsen skal sendes til det godkendte undersøgelsessted. Det er ikke tilladt at ændre undersøgelsessted, medmindre de relevante officielle organer på indførselsstedet eller det anmodede bestemmelsessted og toldmyndighederne med ansvar for det område, hvor det anmodede undersøgelsessted befinder sig, har godkendt en sådan ændring.

               c)

               Forsendelsen ledsages af et »plantesundhedstransportdokument«, uden at dette berører certifikaterne, der er fastsat i artikel 13, stk. 1, i direktiv 2000/29/EF; dokumentet indeholder de nødvendige oplysninger i overensstemmelse med modellen i bilaget til nærværende direktiv; dokumentet udfyldes på skrivemaskine eller i hånden med læselige blokbogstaver eller elektronisk efter aftale med de relevante officielle organer på indførsels- og bestemmelsesstedet og er på mindst et af Fællesskabets officielle sprog.

               d)

               De relevante rubrikker i det i stk. 3, litra c), omhandlede dokument skal udfyldes og underskrives af forsendelsens importør under tilsyn af det relevante ansvarlige officielle organ på indførselsstedet.

               e)

               I de tilfælde, der er omhandlet i stk. 2, litra b), andet led, opbevares forsendelsen på det godkendte undersøgelsessted på en sådan måde, at den holdes adskilt fra både fællesskabsvarer og forsendelser, der er angrebet eller under mistanke for at være angrebet af skadegørere.

         Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne sikrer, at der indføres en godkendelsesprocedure som omhandlet i stk. 2, 3 og 4 for at evaluere og om nødvendigt godkende det af plantesundhedshensyn hensigtsmæssige i at gennemføre kontrol på steder, der er foreslået som godkendte undersøgelsessteder.
   2.   Proceduren i stk. 1 angiver, at hvis kontrollen gennemføres på godkendte undersøgelsessteder, skal ansøgeren anmode de ansvarlige officielle organer, der står for gennemførelse af denne kontrol, om, at kontrollen gennemføres på de steder, der er nævnt i anmodningen.
   3.   Ansøgningen skal omfatte teknisk dokumentation, som indeholder de oplysninger, der er nødvendige til en vurdering af, om de foreslåede steder egner sig som godkendt undersøgelsessted, og navnlig:

               a)

               oplysninger om de pågældende produkter, der er bestemt til import, og de steder, hvor de importerede produkter oplagres eller opbevares i afventning af de endelige resultater af kontrollen, og især oplysninger om, hvordan adskillelsen som omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra e), kan sikres, og

               b)

               hvis de pågældende produkter er bestemt til en person, der har status som »godkendt modtager« og opfylder betingelserne i artikel 406 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (2), eller hvis de pågældende steder er omfattet af en bevilling, som omhandlet i artikel 497 i forordningen, eventuelt relevant dokumentation herfor.

         4.   Medlemsstaterne sikrer, at ansøgningen som omhandlet i stk. 2 registreres, og at de ansvarlige officielle organer:

               a)

               undersøger de oplysninger, som ansøgningen indeholder

               b)

               vurderer, om kontrollen kan gennemføres på de foreslåede undersøgelsessteder, der som minimum bør opfylde kravene i stk. 3, litra b) og c), i bilaget til Kommissionens direktiv 98/22/EF (3), eller yderligere krav, som medlemsstaterne på ikke-diskriminerende vis kan indføre, og som er berettigede for at muliggøre effektiv kontrol

               c)

               svarer ansøgeren enten ved at tilkendegive:

                           i)

                           at ansøgningen kan accepteres, og at de pågældende steder udpeges som godkendte undersøgelsessteder, eller

                           ii)

                           at ansøgningen ikke kan accepteres og begrundelsen herfor.

         5.   Medlemsstaterne fører en ajourført liste over godkendte undersøgelsessteder og stiller den efter anmodning til rådighed for Kommissionen og medlemsstaterne.
   6.   Medlemsstaterne sikrer, at de ansvarlige officielle organer træffer de nødvendige foranstaltninger, hvis der konstateres forhold, som bevirker, at gennemførelse af kontrol på de godkendte undersøgelsesteder på deres område ikke fungerer efter hensigten.
   Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de berørte medlemsstater om alle væsentlige tilfælde af manglende overholdelse af de betingelser, der gælder for et godkendt undersøgelsessted.
   Artikel 3
   Medlemsstaterne sikrer, at importøren af forsendelser, for hvilke det er bestemt, at kontrollen kan gennemføres på et godkendt undersøgelsessted, opfylder følgende forpligtelser, uden at det berører de forpligtelser, der allerede er fastlagt i Kommissionens direktiv 92/90/EØF (4):

               a)

               Importøren giver i tilstrækkelig god tid det relevante officielle organ på bestemmelsesstedet meddelelse om indførelsen af de pågældende produkter; meddelelsen indeholder navnlig:

                           i)

                           det godkendte undersøgelsessteds navn, adresse og beliggenhed

                           ii)

                           forventet dato og tidspunkt for de pågældende produkters ankomst til det godkendte undersøgelsessted

                           iii)

                           det i artikel 1, stk. 3, litra c), omhandlede plantesundhedstransportdokuments serienummer, hvis dette kendes

                           iv)

                           eventuel dato og sted for udfærdigelsen af plantesundhedstransportdokumentet, der er omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra c)

                           v)

                           importørens navn, adresse og officielle registreringsnummer

                           vi)

                           referencenummeret på plantesundhedscertifikatet og/eller plantesundhedscertifikatet for genudførsel eller andre krævede plantesundhedsdokumenter.

               b)

               Importøren giver det relevante officielle organ på bestemmelsesstedet meddelelse om alle ændringer vedrørende de oplysninger, der er givet i henhold til litra a).

         Artikel 4
   Medlemsstaterne sikrer, at kontrollen af de pågældende produkter, der gennemføres på det godkendte undersøgelsessted, som minimum opfylder kravene i stk. 1, stk. 2 og stk. 3, litra a), i bilaget til Kommissionens direktiv 98/22/EF eller yderligere krav, som medlemsstaterne på ikke-diskriminerende vis kan indføre, og som er berettigede for at muliggøre effektiv kontrol.
   Artikel 5
   Medlemsstaterne kan fastlægge yderligere krav, som findes nødvendige for at udpege et foreslået sted som et godkendt undersøgelsessted.
   Artikel 6
   1.   Medlemsstaterne sikrer om nødvendigt samarbejde mellem:

               a)

               det officielle organ på indførselsstedet og det officielle organ på bestemmelsesstedet
               og

               b)

               det officielle organ på indførselsstedet og indførselstoldstedet
               og

               c)

               det officielle organ på bestemmelsesstedet og bestemmelsestoldstedet
               og

               d)

               det officielle organ på indførselsstedet og bestemmelsestoldstedet

         gennem udveksling af relevante oplysninger i papirformat eller i elektronisk form om planter, planteprodukter eller andre objekter, der er bestemt til import, deres emballering og transportmidler ved hjælp af det plantesundhedstransportdokument, der er omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra c).
   2.   Hvis det sted, hvor de pågældende produkter føres ind i Fællesskabet, og det godkendte undersøgelsessted er beliggende i forskellige medlemsstater, kan forsendelsen sendes til og kontrollen gennemføres på et godkendt undersøgelsessted efter aftale mellem de berørte medlemsstaters ansvarlige officielle organer. Dokumentation for en sådan aftale mellem de berørte medlemsstaters ansvarlige officielle organer skal fremgå af plantesundhedstransportdokumentet.
   3.   Efter at produkterne er blevet undersøgt på det godkendte undersøgelsessted, attesterer det officielle organ i plantesundhedstransportdokumentet, at den relevante identitetskontrol og plantesundhedskontrol, jf. artikel 13a, stk. 1, litra b), nr. ii) og iii), i direktiv 2000/29/EF, er gennemført, ved at stemple og datere dokumentet. Resultaterne af denne kontrol skal angives i rubrikken »Beslutning«. Denne bestemmelse finder med de nødvendige ændringer anvendelse, hvis dokumentkontrollen, jf. artikel 13c, stk. 2, litra a), i direktiv 2000/29/EF, også er overholdt.
   4.   Hvis resultatet af den i stk. 3 nævnte kontrol er »Frigivelse«, forelægges forsendelsen og det ledsagende plantesundhedstransportdokument toldmyndighederne med ansvar for det område, hvor det »godkendte undersøgelsessted« befinder sig, hvilket gør det muligt at henføre forsendelsen under den relevante toldprocedure som omhandlet i artikel 13, stk. 1, i direktiv 2000/29/EF. Plantesundhedstransportdokumentet skal ikke længere ledsage forsendelsen, og dette dokument eller en kopi heraf opbevares derfor af det officielle organ på bestemmelsesstedet i mindst et år.
   5.   Hvis resultatet af den i stk. 3 nævnte kontrol fører til en forpligtelse til at flytte de pågældende produkter inden for Fællesskabet til et bestemmelsessted uden for Fællesskabet, skal de forblive under toldtilsyn, indtil genudførslen har fundet sted.
   Artikel 7
   Dette direktiv tages op til revision senest den 1. januar 2007.
   Artikel 8
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 31. december 2004 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser med virkning fra den 1. januar 2005.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 9
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 10
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. oktober 2004.

            På Kommissionens vegne

         David BYRNE

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 169 af 10.7.2000, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2004/70/EF (EUT L 127 af 29.4.2004, s. 97).

      (2)  EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2286/2003 (EUT L 343 af 31.12.2003, s. 1).

      (3)  EFT L 126 af 28.4.1998, s. 26.

      (4)  EFT L 344 af 26.11.1992, s. 38.

      BILAG


Avis juridique important

|

31992L0086

Kommissionens femtende direktiv 92/86/EØF af 21. oktober 1992 om tilpasning til den tekniske udvikling af bilag II, III, IV, V, VI og VII til Rådets direktiv 76/768/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler

EF-Tidende nr. L 325 af 11/11/1992 s. 0018 - 0022 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 23 s. 0199  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 23 s. 0199

KOMMISSIONENS  FEMTENDE DIREKTIV 92/86/EOEF af 21. oktober 1992 om tilpasning til den tekniske udvikling af bilag  II, III, IV, V, VI og VII til Raadets direktiv 76/768/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af  medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR  - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske  Faellesskab, under henvisning til Raadets direktiv 76/768/EOEF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnaermelse af  medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler  (1), senest aendret ved Kommissionens direktiv  92/8/EOEF  (2), saerlig artikel 8, stk. 2, og ud fra foelgende betragtninger: Paa grundlag af de foreliggende oplysninger kan visse midlertidigt tilladte stoffer, farvestoffer,  konserveringsmidler og ultraviolette filtre tillades endeligt, medens andre boer forbydes endeligt  eller fortsat tillades i en begraenset periode; af hensyn til folkesundheden boer det forbydes at anvende 1,2-epoxybutan, CI 15585, strontiumlaktat,  strontiumnitrat, strontiumpolycarboxylat, pramocain, 4-ethoxy-m-phenylendiamin og salte heraf,  2,4-diaminophenylethanol og salte heraf, catechol, pyrogallol, nitrosaminer og dialkanolaminer; paa grundlag af den seneste videnskabelige og tekniske forskning kan brugen af strontiumchlorid,  strontiumacetat, fedtsyredialkanolamider, monoalkanolaminer, trialkanolaminer og hydratiseret  magnesiumsilikat tillades i kosmetiske midler med visse restriktioner og paa visse betingelser, idet  der paa maerkningen obligatorisk anfoeres visse advarsler om sundhedsfaren; paa grundlag af den seneste videnskabelige og tekniske forskning kan brugen af  3-jod-2-propynylbutylcarbamat og natriumhydroxymethylaminoacetat med visse restriktioner og paa  visse betingelser tillades indtil den 30. juni 1993 som konserveringsmidler i kosmetiske midler; de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget  vedroerende Tilpasning til den Tekniske Udvikling af Direktiver, der Tager Sigte paa at Fjerne de  Tekniske Handelshindringer paa Omraadet for Kosmetiske Midler  - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1 I direktiv 76/768/EOEF foretages foelgende aendringer: 1)  Foelgende numre tilfoejes i bilag II: »400. 1,2-Epoxybutan 401. CI 15585 farvestof 402. Strontiumlaktat 403. Strontiumnitrat 404.  Strontiumpolycarboxylat 405. Pramocain 406. 4-Ethoxy-m-phenylenediamin og salte heraf 407.  2,4-Diamino-phenylethanol og salte heraf 408. Catechol 409. Pyrogallol 410. Nitrosaminer 411.  Sekundaere dialkanolaminer«. 2)  Bilag III, del 1: a)  Foelgende loebenumre indsaettes: >TABELPOSITION>b)  Loebenummer 20 udgaar. c)  »indledende overfoelsomhedsproeve tilraades« i kolonne f), a) og b) slettes i loebenummer 8, 9 og  10. d)  Loebenummer 12 affattes saaledes: >TABELPOSITION>3)  I bilag III, del 2, udgaar loebenummer 2. 4)  Bilag IV, del 1: a)  Foelgende nummer indsaettes: >TABELPOSITION>b)  »se bilag IV, del 2« i kolonnen »oevrige  begraensninger og krav« ud for nummer CI 73900 og CI 74180 udgaar. 5)  I bilag IV, del 2, udgaar farvestofferne CI 26100, CI 73900, CI 74180, CI 15585 og Solvent  Yellow 98. 6)  I bilag V affattes loebenummer 5 saaledes: »5.  Strontium og de strontiumsammensaetninger, der er anfoert i bilag II, med undtagelse af  strontiumlaktat, strontiumnitrat og strontiumpolycarboxylat, og derudover paa de betingelser, der er  anfoert i bilag III (del 1) strontiumsulfat, strontiumchlorid og strontiumacetat samt  strontiumlakker, -pigmenter og -salte i de farvestoffer, der i bilag IV (del 1) har referencenummer   (3).« 7)  Bilag VI, del 1: a)  Begraensningen »maa ikke anvendes i solbeskyttelsesmidler« i loebenummer 36 erstattes af »maa ikke  anvendes i solbeskyttelsesmidler med en maksimal koncentration paa over 0,025  %«. b)  Foelgende stof tilfoejes: >TABELPOSITION>8)  Bilag VI, del 2: a)  »30. juni 1992« aendres til »30. juni 1993« i foelgende loebenumre: 2, 21, 26, 27. b)  »31. december 1992« aendres til »30. juni 1993« i loebenumre 28. c)  Loebenummer 20 udgaar. d)  Loebenummer 15 affattes saaledes: >TABELPOSITION>e)  Loebenummer 16 affattes saaledes: > TABELPOSITION>f)  Foelgende loebenumre indsaettes: >TABELPOSITION>9)  Bilag VII, del 2: a)  Foelgende loebenumre udgaar: 1, 4 og 16. b)  »30. juni 1992« aendres til »30. juni 1993« i foelgende loebenumre: 2, 5, 6, 12, 13, 17, 24, 25,  26, 28, 29, 31 og 32. Artikel 2 1.  Med hensyn til de i artikel 1 naevnte stoffer og med forbehold  af de i artikel 1 naevnte datoer traeffer medlemsstaterne de foranstaltninger, der er noedvendige for,  at hverken fabrikanter eller importoerer, der er etableret inden for Faellesskabet, fra den 1. juli  1993 markedsfoerer midler, som ikke opfylder bestemmelserne i dette direktiv. 2.  Medlemsstaterne traeffer de foranstaltninger, der er noedvendige for, at de i stk. 1 naevnte  midler, der indeholder de i artikel 1 naevnte stoffer, ikke kan saelges eller overdrages til  forbrugerne fra den 1. juli 1994, hvis de ikke opfylder bestemmelserne i dette direktiv. Artikel 3  1.  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at  efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 1993. De underretter straks Kommissionen herom. Naar medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette  direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler  for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne. 2.  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder  paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. Artikel 4 Dette direktiv er rettet til  medlemsstaterne. Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. oktober 1992. Paa Kommissionens  vegne Karel VAN MIERT Medlem af Kommissionen