Avis juridique important

|

31993L0110

Kommissionens direktiv 93/110/EF af 9. december 1993 om ændring af visse bilag til Rådets direktiv 77/93/EØF om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet

EF-Tidende nr. L 303 af 10/12/1993 s. 0019 - 0023 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 53 s. 0248  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 53 s. 0248

KOMMISSIONENS DIREKTIV 93/110/EF af 9. december 1993 om aendring af visse bilag til Raadets direktiv 77/93/EOEF om foranstaltninger mod indslaebning i Faellesskabet af skadegoerere paa planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for  Faellesskabet  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 77/93/EOEF af 21. december 1976 om foranstaltninger mod indslaebning i Faellesskabet af skadegoerere paa planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Faellesskabet (1), senest aendret ved Kommissionens  direktiv 93/19/EOEF (2), saerlig artikel 13, andet afsnit, fjerde led, og ud fra foelgende betragtninger:  Den videnskabelige og tekniske udvikling viser, at de risici, som Ditylenchus destructor Thorne frembyder, en skadegoerer, der er opfoert i bilagene til direktiv 77/93/EOEF, er mindre end oprindelig skoennet; i denne henseende boer beskyttelsen begraenses til  visse arter af slaegten Gladiolus;  visse bestemmelser om foranstaltninger gaeldende for planter af Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. og hybrider heraf, isaer dem, der finder anvendelse paa Citrus clementina Hort. ex Tanaka, boer aendres, fordi det ikke laengere er relevant at bevare  de nugaeldende bestemmelser i direktiv 77/93/EOEF for flytning af disse planter til den nordlige del af Faellesskabet;  bestemmelserne om foranstaltninger mod Ditylenchus dipsaci (Kuehn) Filipjev, en skadegoerer, der er opfoert i bilagene til naevnte direktiv, boer forbedres, og navnlig boer listen over vaertsplanter udvides;  der boer traeffes mere velegnede foranstaltninger til beskyttelse af Faellesskabet mod Scirtothrips aurantii Faur, Scirtothrips citri (Moultex) og Elsinoe spp. Bitanc. et Jenk. i de tilfaelde, hvor disse skadegoerere ikke forekommer;  visse bestemmelser om foranstaltninger mod Dendroctonus micans Kugelan, isaer dem, der er gaeldende i Det Forenede Kongerige, boer aendres, fordi det er fastslaaet, at det omraade, hvor naevnte skadegoerere ikke forekommer, er meget stoerre end det oprindelig  anerkendte omraade;  visse bestemmelser om foranstaltninger i Italien mod bestemte barkbiller, nemlig Dendroctonus micans Kugelan, Ips amitinus Eichhof og Ips duplicatus Sahlberg, boer aendres, fordi det ikke laengere er relevant at bevare de nugaeldende bestemmelser i direktiv  77/93/EOEF;  det er blevet fastslaaet, at der i Egypten er konstateret Fusarium oxysporum f.sp. albedinis (Kilian et Maire) Gordon, en skadegoerer, der er opfoert i bilagene til naevnte direktiv; denne sygdom anses for at udgoere en alvorlig fare for palmer, der dyrkes i  Faellesskabet, og den kan indslaebes med palmer, der indfoeres til Faellesskabet; foranstaltningerne til bekaempelse af denne sygdom boer forbedres;  nogle bestemmelser om foranstaltninger gaeldende for planter af Solanaceae boer aendres, fordi det ikke laengere er relevant at bevare de nugaeldende bestemmelser i direktiv 77/93/EOEF for planter med oprindelse i Middelhavslandene;  det er blevet konstateret, at der ikke laengere er behov for at udstede et plantepas for afbarket naaletrae;  de relevante bilag i direktiv 77/93/EOEF boer derfor aendres i overensstemmelse hermed;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Staaende Komité for Plantesundhed - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   Artikel 1  Direktiv 77/93/EOEF aendres som anfoert i bilaget til naervaerende direktiv.   Artikel 2  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv den 15. december 1993. De underretter straks Kommissionen herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggoerelsen af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.  2. Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen alle nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom.   Artikel 3  Naervaerende direktiv traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 9. december 1993.  Paa Kommissionens vegne René STEICHEN Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 26 af 31. 1. 1977, s. 20.  (2) EFT nr. L 96 af 22. 4. 1993, s. 33.      BILAG  1. I bilag II, del A, afsnit I, litra a), punkt 25 og 27, aendres hoejre kolonne som foelger:  »Planter af Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. og hybrider heraf, dog ikke froe«.  2. I bilag II, del A, afsnit I, litra c), punkt 9, aendres hoejre kolonne som foelger:  »Planter af Fortunella Swingle, Poncirus Raf. og hybrider heraf, dog ikke frugter og froe«, og planter af Citrus L. og hybrider heraf, dog ikke froe og frugter bortset fra frugter af Citrus reticulata Blanco og Citrus sinensis (L.) Osbeck, med oprindelse  i Sydamerika.  3. I bilag II, del A, afsnit II, litra a), punkt 3, aendres hoejre kolonne som foelger:  »Blomsterloeg af slaegterne Crocus L., miniaturekultivarer og hybrider heraf af slaegten Gladiolus Tourn. ex L., saasom Gladiolus callianthus Marais, Gladiolus colvillei Sweet, Gladiolus nanus hort., Gladiolus ramosus hort., Gladiolus tubergenii hort.,  Hyacinthus L., Iris L., Tigridia Juss og Tulipa L., til udplantning, samt kartoffelknolde (Solanum tuberosum L.), til udplantning«.  4. I bilag II, del A, afsnit II, litra a), punkt 4, hoejre kolonne, aendres »froe og loeg af Allium cepa L., Allium porrum L. og Allium schoenoprasum L.« til »froe og loeg af Allium ascalonicum L., Allium cepa L. og Allium schoenoprasum L., til udplantning,  samt planter af Allium porrum L., til udplantning«.  5. I bilag II, del B, litra a), punkt 3, aendres hoejre kolonne som foelger: »EL, E, IRL, P, UK(*)«, og den beskyttede zone, der omhandles i (*) aendres til:  »(*) (Skotland, Nordirland og foelgende counties i England: Bedfordshire, Berkshire, Buckinghamshire, Cambridgeshire, Cleveland, Cornwall, Cumbria, Devon, Dorset, Durham, East Sussex, Essex, Greater London, Hampshire, Hertfordshire, Humberside, Kent,  Lincolnshire, Norfolk, Northamptonshire, Northumberland, Nottinghamshire, Oxfordshire, Somerset, South Yorkshire, Suffolk, Surrey, Tyne and Wear, West Sussex, West Yorkshire, Isle of Wight, Isle of Man, Isles of Scilly samt foelgende dele af counties:  Avon: den del af Avon, der ligger syd for den sydlige graense, der dannes af M4-motorvejen; Cheshire: den del af Cheshire, der ligger oest for den oestlige graense, der dannes af Peak District National Park, samt den del af Cheshire, der ligger nord for den  nordlige graense, der dannes af A52(T)-vejen til Derby, og den del af Cheshire, der ligger nord for den nordlige graense, der dannes af A6(T)-vejen; Gloucestershire: den del af Gloucestershire, der ligger oest for den oestlige graense, der dannes af Fosse  Way Roman-vejen; Greater Manchester: den del af Greater Manchester, der ligger oest for den oestlige graense, der dannes af Peak District National Park; Leicestershire: den del af Leicestershire, der ligger oest for den oestlige graense, der dannes af Fosse  Way Roman-vejen, samt den del af Leicestershire, der ligger oest for den oestlige graense, der dannes af B411A-vejen, samt den del af Leicestershire, der ligger oest for den oestlige graense, der dannes af M1-motorvejen; North Yorkshire: hele North Yorkshire  undtagen den del, der omfatter distriktet Craven; Staffordshire: den del af Staffordshire, der ligger oest for den oestlige graense, der dannes af A52(T)-vejen; Warwickshire: den del af Warwickshire, der ligger oest for den oestlige graense, der dannes af  Fosse Way Roman-vejen; Wiltshire: den del af Wiltshire, der ligger syd for den sydlige graense, der dannes af M4-motorvejen, til det sted, hvor M4-motorvejen krydser Fosse Way Roman-vejen, og den del af Wiltshire, der ligger oest for den oestlige graense,  der dannes af Fosse Way Roman-vejen)«.  6. I bilag II, del B, litra a), punkt 6.a), aendres hoejre kolonne som foelger: »EL, E, F (Korsika), IRL, P, UK«.  7. I bilag II, del B, litra a), punkt 6.c), aendres hoejre kolonne som foelger: »EL, E, IRL, P, UK«.  8. I bilag II, del B, tilfoejes foelgende:  »d) Virus og viruslignende organismer  "" ID="1">Citrus tristeza virus (europaeiske isolater)> ID="2">Frugter af Citrus clementina Hort. ex. Tanaka, med blade og stilke> ID="3">EL, F (Korsika), I, P «"> 9. I bilag III, del A, punkt 13, aendres hoejre kolonne som foelger: »13 Tredjelande bortset fra europaeiske lande og Middelhavslande« 10. I bilag IV, del A, afsnit II, affattes punkt 31.2 saaledes:  "" ID="1">»31. 2 Frugter af:"> ID="1">- Citrus L., dog ikke frugter af Citrus clementina Hort. ex. Tanaka - Fortunella Swingle - Poncirus Raf., og hybrider heraf> ID="2">Uden at det beroerer kravene, der gaelder frugter som anfoert i bilag IV, del  A, punkt 31.1, er frugterne fri for blade og stilke.«"> 11. I bilag IV, del A, afsnit I, punkt 51, hoejre kolonne, aendres litra a) som foelger: »(a) froeene har oprindelse i omraader, der vides at vaere fri for Xanthomonas campestris pv. phaseoli (Smith) dye, eller«. 12. I bilag IV, del B, punkt 1, 7 og 14.1  aendres hoejre kolonne som foelger: »EL, E, IRL, P, UK(*)«, og den beskyttede zone, der omhandles i (*), aendres til: »(*) (Skotland, Nordirland og foelgende counties i England: Bedfordshire, Berkshire, Buckinghamshire, Cambridgeshire, Cleveland, Cornwall,  Cumbria, Devon, Dorset, Durham, East Sussex, Essex, Greater London, Hampshire, Hertfordshire, Humberside, Kent, Lincolnshire, Norfolk, Northamptonshire, Northumberland, Nottinghamshire, Oxfordshire, Somerset, South Yorkshire, Suffolk, Surrey, Tyne and  Wear, West Sussex, West Yorkshire, Isle of Wight, Isle of Man, Isles of Scilly samt foelgende dele af counties: Avon: den del af Avon, der ligger syd for den sydlige graense, der dannes af M4-motorvejen; Cheshire: den del af Cheshire, der ligger oest for  den oestlige graense, der dannes af Peak District National Park, samt den del af Cheshire, der ligger nord for den nordlige graense, der dannes af A52(T)-vejen til Derby, og den del af Cheshire, der ligger nord for den nordlige graense, der dannes af  A6(T)-vejen; Gloucestershire: den del af Gloucestershire, der ligger oest for den oestlige graense, der dannes af Fosse Way Roman-vejen; Greater Manchester: den del af Greater Manchester, der ligger oest for den oestlige graense, der dannes af Peak District  National Park; Leicestershire: den del af Leicestershire, der ligger oest for den oestlige graense, der dannes af Fosse Way Roman-vejen, samt den del af Leicestershire, der ligger oest for den oestlige graense, der dannes af B411A-vejen, samt den del af  Leicestershire, der ligger oest for den oestlige graense, der dannes af M1-motorvejen; North Yorkshire: hele North Yorkshire undtagen den del, der omfatter distriktet Craven; Staffordshire: den del af Staffordshire, der ligger oest for den oestlige graense,  der dannes af A52(T)-vejen; Warwickshire: den del af Warwickshire, der ligger oest for den oestlige graense, der dannes af Fosse Way Roman-vejen; Wiltshire: den del af Wiltshire, der ligger syd for den sydlige graense, der dannes af M4-motorvejen, til det  sted, hvor M4-motorvejen krydser Fosse Way Roman-vejen, og den del af Wiltshire, der ligger oest for den oestlige graense, der dannes af Fosse Way Roman-vejen)«. 13. I bilag IV, del B, punkt 2, 8 og 14.4 aendres hoejre kolonne som foelger: »EL, E, IRL, P,  UK«. 14. I bilag IV, del B, punkt 4, 10, og 14.2 aendres hoejre kolonne som foelger: »EL, E, F (Korsika), IRL, P, UK«. 15. I bilag IV, del B, tilfoejes foelgende:  "" ID="1">»31. Frugter af Citrus clementina Hort. ex. Tanaka, med oprindelse i E, F (bortset fra Korsika)> ID="2">Uden at det beroerer de for frugterne gaeldende bestemmelser i henholdsvis bilag III, del B, punkt 2 og 3, eller bilag IV, del A,  afsnit II, punkt 31.1: a) er frugterne fri for blade og stilke, eller b) naar det gaelder frugter med blade eller stilke, er det officielt konstateret, at frugterne er pakket i lukkede beholdere, som er blevet officielt forseglet og forbliver forseglet  under transporten gennem en beskyttet zone, som er anerkendt for disse frugter, og er forsynet med et maerke, der gengives i plantepasset> ID="3">EL, F (Korsika), I, P«"> 16. I bilag V, del A, afsnit I, affattes punkt 2.4 saaledes: »2.4. Froe og loeg af Allium ascalonicum L., Allium cepa L. og Allium schoenoprasum L., til udplantning, og planter af Allium porrum L., til udplantning«. 17. I bilag V, del A, afsnit I, aendres  punkt 3 »Gladiolus Tourn. ex L« til »Miniaturekultivarer og hybrider heraf af slaegten Gladiolus Tourn. ex L., saasom Gladiolus callianthus Marais, Gladiolus colvillei Sweet, Gladiolus nanus hort., Gladiolus ramosus hort. og Gladiolus tubergenii hort.«  18. I bilag V, del A, afsnit II, aendres punkt 1.10, litra a), saaledes: »a) helt eller delvis stammer fra naaletraeer (Coniferales), bortset fra afbarket trae«.


Avis juridique important

|

31994L0007

Kommissionens direktiv 94/7/EF af 15. marts 1994 om tilpasning af Rådets direktiv 89/647/EØF om solvensnøgletal for kreditinstitutter for så vidt angår den tekniske definition af »multilaterale udviklingsbanker« (Tekst af betydning for EØS)

EF-Tidende nr. L 089 af 06/04/1994 s. 0017 - 0017 den finske specialudgave: kapitel 6 bind 4 s. 0223  den svenske specialudgave: kapitel 6 bind 4 s. 0223

KOMMISSIONENS DIREKTIV 94/7/EF af 15. marts 1994 om tilpasning af Raadets direktiv 89/647/EOEF om solvensnoegletal for kreditinstitutter for saa vidt angaar den tekniske definition af »multilaterale udviklingsbanker« (Tekst af betydning for EOES)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 89/647/EOEF af 18. december 1989 om solvensnoegletal for kreditinstitutter (1), aendret ved direktiv 92/30/EOEF (2), saerlig artikel 9, og ud fra foelgende betragtninger:  Kommissionen har forelagt Raadet et forslag til tilfoejelse til protokollen vedroerende vedtaegterne for Den Europaeiske Investeringsbank (EIB) om bemyndigelse af EIB's Styrelsesraad til at oprette Den Europaeiske Investeringsfond (EIF);  i artikel 2, stk. 1, syvende led, i direktiv 89/647/EOEF defineres »multilaterale udviklingsbanker« med angivelse af navnene paa de paagaeldende institutioner;  Den Europaeiske Investeringsfond har samme hovedkendetegn som multilaterale udviklingsbanker; denne nye multilaterale finansielle institution er grundlaeggende europaeisk af karakter og bredt international i medlemskab; den er et nyt og enestaaende  samarbejdsorgan i Europa, der kan bidrage til at styrke det indre marked, fremme det oekonomiske opsving i Europa og den oekonomiske og sociale samhoerighed; af disse grunde boer Den Europaeiske Investeringsfond vaere omfattet af definitionen af  »multilaterale udviklingsbanker« i direktiv 89/647/EOEF;  bestemmelserne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelsen afgivet af Det Raadgivende Udvalg for Banklovgivning, som er det udvalg, der skal bistaa Kommissionen i overensstemmelse med proceduren i artikel 9, stk. 2, i direktiv 89/647/EOEF;  dette direktiv er relevant for Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade (EOES), og proceduren i artikel 99 i aftalen om EOES er blevet fulgt - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   Artikel 1  Definitionen af »multilaterale udviklingsbanker« i artikel 2, stk. 1, syvende led, i Raadets direktiv 89/647/EOEF omfatter Den Europaeiske Investeringsfond.   Artikel 2  1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv senest seks maaneder efter, at Den Europaeiske Investeringsbanks Styrelsesraad har oprettet Den Europaeiske Investeringsfond.  Naar medlemsstaterne vedtager disse foranstaltninger, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste love og administrative bestemmelser, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.   Artikel 3  Dette direktiv traeder i kraft paa tyvendedagen for dets offentliggoerelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 15. marts 1994.  Paa Kommissionens vegne Raniero VANNI D'ARCHIRAFI Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 386 af 30. 12. 1989, s. 14.  (2) EFT nr. L 110 af 28. 4. 1992, s. 52.


Avis juridique important

|

31984L0543

Rådets direktiv 84/543/EØF af 8. november 1984 om fravigelse til fordel for Grækenland af direktiv 82/606/EØF om medlemsstaternes gennemførelse af undersøgelser af faste arbejdstageres og sæsonarbejderes indtjening inden for landbruget

EF-Tidende nr. L 294 af 13/11/1984 s. 0012 - 0012 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 18 s. 0065  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 18 s. 0065

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 8. november 1984  om fravigelse til fordel for Graekenland af direktiv 82/606/EOEF om medlemsstaternes gennemfoerelse af undersoegelser af faste arbejdstageres og saesonarbejderes indtjening inden for landbruget  (84/543/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 213,  under henvisning til udkast til direktiv, forelagt af Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtninger:  I direktiv 82/606/EOEF (1) er det bestemt, at medlemsstaterne i 1984 og dernaest hvert andet aar skal gennemfoere en undersoegelse af faste arbejdstageres og saesonarbejderes indtjening inden for landbruget;  Graekenland er i faerd med at opbygge de noedvendige strukturer med henblik paa en vellykket gennemfoerelse af undersoegelsen i 1986;  undersoegelsen boer foretages i Graekenland fra 1986 -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Uanset artikel 1 i direktiv 82/606/EOEF foretager Graekenland den i naevnte artikel omhandlede undersoegelse i 1986 og dernaest hvert andet aar.  Artikel 2  Dette direktiv er rettet til Den hellenske Republik.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 8. november 1984.  Paa Raadets vegne  J. MITCHELL  Formand  (1) EFT nr. L 247 af 23. 8. 1982, s. 22.


title: Rådets direktiv 74/637/EØF af 17. december 1974 om ydelse af finansiel støtte på mellemlang sigt til Den italienske Republik

text:
20 . 12. 74                                  De Europæiske Fællesskabers Tidende                               Nr. L 341 / 51
                                                               II
                                     (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk)
                                                            RÅD
                                                    RÅDETS DIREKTIV
                                                    af 17 . december 1974
              om ydelse af finansiel støtte på mellemlangt sigt til Den italienske Republik
                                                         (74/637/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE                                             i medfør af artikel 3 i beslutning 71 / 143/EØF bør der
FÆLLESSKABER HAR —                                                  træffes bestemmelse om de økonomisk-politiske for
                                                                    pligtelser for den modtagende medlemsstat ; disse for
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det                 pligtelser skal indebære både øjeblikkelige afhjælp
                                                                    ningsforanstaltninger, der navnlig retter sig mod kre
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 108 ,
stk . 2,                                                            ditpolitikken og de offentlige udgifter samt foranstalt
                                                                    ninger på mellemlangt sigt ; arten af disse foranstalt
                                                                    ninger er blevet indgående behandlet i Det monetære
under henvisning til henstilling fra Kommissionen ,                 Udvalg ;
efter konsultation af Det monetære Udvalg, og
                                                                    hovedformålet med disse forholdsregler skal være i
ud fra følgende betragtninger :                                     løbet af 1975 at skabe et overskud på den italienske
                                                                    handelsbalance, når der er fradraget nettoindførsler af
                                                                    olieprodukter for mindst 1 milliard US-dollars ;
Rådets beslutning 71 / 143/EØF af 22. marts 1971 om
indførelse af et system til ydelse af finansiel bistand på
mellemlangt sigt (') fastsætter, at der inden for den i             under hensyn til at Det forenede Kongerige her erklæ
denne beslutning fastsatte øverste grænse bevilges                  ret, at de øjeblikkelige og forudselige betalingsbalance
gensidig bistand i form af kreditter på mellemlangt                 vanskeligheder ikke tillader det at bidrage til finansie
sigt til en medlemsstat, som har betalingsbalancepro               ring af støtten til Den italienske Republik ; at Det fore
blemer eller truende udsigt hertil , idet Rådet på sin              nede Kongerige her erklæret, at det ikke desto mindre
side træffer bestemmelse om, hvilke økonomisk-politi               er rede til at opretholde fornyelige kreditter til Banca
ske forpligtelser, modtagerstaten må påtage sig ;                   d'Italia til et tilsvarende beløb som det har ydet inden
                                                                    for rammen af den kortfristede valutastøtteordning —
den økonomiske situation i Den italienske Republik
har givet anledning til indgående konsultationer i Det
monetære Udvalg ; disse konsultationer har vist, at
denne medlemsstat står over for alvorlige betalingsba              UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV :
lancevanskeligheder, og disse vanskeligheder vil ved
deres vedholdenhed kunne være til skade for en hen
sigtsmæssig funktion af det fælles marked ; i Den itali                                      Artikel 1
enske Republiks øjeblikkelige økonomiske situation
og med valutareservernes stilling er finansiel bistand
på mellemlangt sigt en særlig velegnet forholdsregel                Inden for rammerne af beslutning 71 / 143/ EØF ydes
til imødegåelse af disse vanskeligheder ;                           der Den italienske Republik en finansiel bistand på
                                                                    mellemlangt sigt i overensstemmelse med nedenstå
(>) EFT nr. L 73 af 27 . 3 . 1971 , s . 15 .                        ende bestemmelser.
 ---pagebreak--- Nr. L 341 / 52                           De Europæiske Fællesskabers Tidende                              20 . 12 . 74
                         Artikel 2                           2.     Stigningen i statens udgifter skal begrænses til
                                                             16 % i løbet af kalenderåret 1975 . Endvidere skal sta
Den finansielle støtte beløber sig til 1 159,20 millio      ten påse, at der i 1975 sker en begrænsning af samme
ner regningsenheder.                                         størrelsesorden af udgifterne for andre offentlige myn
                                                             digheder og de sociale sikringsordninger.
Medlemsstaternes bidrag til denne bistand fastsættes
således :
                                                             3 . Underskuddet på de statsfinansielle transaktioner
                            Millioner regningsenheder        må i 1975 ikke overstige 8 000 milliarder lire. Ved
                                                             statsfinansielle transaktioner forstås de i bilaget
           Tyskland                   403,3                  nævnte .
           Frankrig                   403,3
           Belgien/Luxembourg         134,4
           Nederlandene               134,4                                          Artikel 7
           Danmark                     60,4
           Irland                      23,4
                                                             1 . De italienske myndigheder skal straks træffe så
                                                             danne foranstaltninger, at forskellen mellem statens
                         Artikel 3                           løbende udgifter og indtægter gradvist fjernes i løbet
                                                             af de kommende fem år.
Hele bistandsbeløbet stilles til rådighed for Den itali
enske Republik den 18 . december 1974.                       Med henblik herpå :
Tilbagebetalingen sker i løbet af 1978 , fordet på fire      — begrænses de halvoffentlige organers antal, og dis
kvartalsindbetalinger, hvoraf den første forfalder den           ses udgifter ;
18 . marts 1978 .                                            — strammes den direkte beskatning og der sættes
                                                                 stærkere ind mod skattesnyderi ;
Den italienske Republik har mulighed for at foretage
enten hel eller delvis tilbagebetaling før tiden med tre
                                                             — foretages der særlige bestræbelser på at forbedre
måneders varsel .                                                den administrative organisation og på at undgå, at
                                                                 delegation af centraladministrationens beføjelser
                                                                 til regionale administrationer medfører dobbelt ar
                         Artikel 4                               bejde.
Beløbet stilles til rådighed for Den italienske Repu        2.     I løbet af de kommende fem år skal der ske en
blik i US-dollars til en $-kurs på 1,20635 pr. regnings     kraftig, gradvis nedskæring af kasseunderskuddet på
enhed, hvilken kurs er gældende for hele bistandspe         statsfinanserne .
rioden .
                                                             3 . De offentlige kapitaludgifter bør fortrinsvis forbe
Kreditten gives til en rentesats på 7 9/i6% . Forfaldne      holdes udviklingen af de offentlige transportmidler og
renter skal betales hvert halve år.                          en stigende anvendelse af egne energikilder.
                         Artikel 5
                                                             4. Der bør foretages besparelser i det private for
                                                             brug af olieprodukter.
Bistanden ydes under de i artiklerne 6 og 7 nævnte
                                                             5 . De kompetente myndigheder træffer de nødven
betingelser vedrørende de foranstaltninger, som Den
                                                             dige forholdsreger for, at arbejdsformidlingskontorerne
italienske Republik skal træffe inden for sin økonomi
                                                             og den faglige uddannelse af arbejdstagere kan fungere
ske og monetære politik.
                                                             bedre, i givet fald med bistand fra til rådighed væ
                                                             rende fællesskabsmidler, navnlig Socialfonden .
                          Artikel 6
                                                             6.     Der gøres en særlig indsats for at fremme og
 1.    Stigningen i de samlede kreditter skal holdes in     støtte udenlandske investeringer i Italien , herunder
den for 22 400 milliarder lire i løbet af de første tolv     især i Mezzogiorno.
måneder forud for den 31 . marts 1975 . For perioden
fra den 1 . april 1975 til den 31 . marts 1976 må denne      7.     Detaljerede udkast vedrørende iværksættelse af
stigning ikke overstige 24 700 milliarder lire .             de i denne artikel fastsatte foranstaltninger meddeles
                                                             Kommissionen inden den 30 . juni 1975 .
Ved samlede kreditter forstås finansiering af under
skuddet på statsfinanserne, bortset fra finansiel bistand
til finansielle institutioner, kreditter ydet af »Aziende                            Artikel S
di Credito« (forretningsbanker) og særlige pengeinsti
tutter, samt udstedelse af obligationer fra offentlige        Inden den 1 . december 1975 foretager Rådet på Kom
virksomheder og administrationer, bortset fra statskas      missionens anbefalingen tilpasning af de i artikel 6
sen .                                                        fastsatte betingelser for det følgende år.
 ---pagebreak--- 20 . 12 . 74                                 De Europæiske Fællesskabers Tidende                                 Nr. L 341 / 53
                           Artikel 9                                                            Artikel 10
Kommissionen påser i samarbejde med Det monetære                       Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .
Udvalg, at de i artiklerne 6 og 7 fastlagte økonomisk
politiske betingelser opfyldes. Med henblik herpå med
deler de italienske myndigheder Kommissionen alle                      Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 1974.
nødvendige oplysninger.
For sa vidt angår de i artikel 6 fastsatte foranstaltnin                                            Pa Rådets vegne
ger fastlægges der foreløbige målsætninger i løbet af                                                 M. DURAFOUR
året efter aftale mellem de italienske myndigheder og
Kommissionen .                                                                                Formand
                                                               BILAG
                                      Statsfinansielle transaktioner, omhandlet i artikel 6
               1 . Budgettets indtægter
               2 . Budgettets udgifter
               3 . Budgetunderskud ( 1—2)
               4 . Statskassens transaktioner :
                   — angivet på statskassens balance
                   — Andet
               5 . Samlet underskud for statskassen (3 + 4)
               6 . Transaktioner foretaget af » Cassa Depositi e Prestiti « ( CDP) og andre autonome enheder :
                   — Vigtigste udgifter afholdt af CDP
                   — Autonome enheders nettobehov
               7 . Kasseunderskud (5 + 6 )


Avis juridique important

|

31983L0253

Rådets direktiv 83/253/EØF af 25. maj 1983 om ændring af direktiv 82/400/EØF om ændring af direktiv 77/391/EØF og om indførelse af en supplerende fællesskabsaktion med henblik på udryddelse af brucellose, tuberkulose og leukose hos kvæg

EF-Tidende nr. L 143 af 02/06/1983 s. 0036 - 0036 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 16 s. 0115  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 28 s. 0028  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 16 s. 0115  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 28 s. 0028

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 25. maj 1983  om aendring af direktiv 82/400/EOEF om aendring af direktiv 77/391/EOEF og om indfoerelse af en supplerende faellesskabsaktion med henblik paa udryddelse af brucellose, tuberkulose og leukose hos kvaeg  (83/253/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Ved direktiv 82/400/EOEF (4) blev der bl.a. indfoert en supplerende faellesskabsaktion med henblik paa udryddelse af brucellose, tuberkulose og leukose hos kvaeg;  det er noedvendigt at samle alle udgifter vedroerende Faellesskabets forskellige foranstaltninger paa veterinaeromraadet under kapitlet for udgifter paa landbrugsomraadet for at skabe stoerre gennemsigtighed med hensyn til bevillingernes anvendelse;  for at Faellesskabets udgifter til gennemfoerelsen af ovennaevnte aktion kan blive omfattet af relevante finansielle og monetaere regler og passende procedurer, boer de respektive artikler i Raadets forordning (EOEF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den faelles landbrugspolitik (5), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3509/80 (6), samt i Raadets forordning (EOEF) nr. 129/78 af 24. januar 1978 om de valutakurser der skal anvendes i den faelles landbrugspolitik (7), finde tilsvarende anvendelse paa dette omraade -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I direktiv 82/400/EOEF indsaettes foelgende artikel:  »Artikel 7a  Forordning (EOEF) nr. 129/78 og artikel 8 og 9 i forordning (EOEF) nr. 729/70 finder tilsvarende anvendelse.«.  Artikel 2  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 25. maj 1983.  Paa Raadets vegne  I. KIECHLE  Formand  (1) EFT nr. C 299 af 16. 11. 1982, s. 8.  (2) EFT nr. C 68 af 14. 3. 1983, s. 86.  (3) EFT nr. C 77 af 21. 3. 1983, s. 3.  (4) EFT nr. L 173 af 19. 6. 1982, s. 18.  (5) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.  (6) EFT nr. L 367 af 31. 12. 1980, s. 87.  (7) EFT nr. L 20 af 25. 1. 1978, s. 16.


Avis juridique important

|

31977L0027

Kommissionens direktiv 77/27/EØF af 22. december 1976 om sundhedsmærkning af fersk fjerkrækød i store emballager

EF-Tidende nr. L 006 af 08/01/1977 s. 0019 - 0020 den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 16 s. 0213

++++  KOMMISSIONENS DIREKTIV  af 22 . december 1976  om sundhedsmaerkning af fersk fjerkraekoed i store emballager   ( 77/27/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets direktiv 71/118/EOEF af 15 . februar 1971 om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkraekoed ( 1 ) , senest aendret ved Raadets direktiv 75/431/EOEF ( 2 ) , saerlig artikel 3 , stk . 1 , punkt A , litra e ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  For saerligt at tage hensyn til de forskellige praesentationsformer , som anvendes i handelen , forudsat at disse praesentationsformer er i overensstemmelse med hygiejnebestemmelserne , fastsaettes betingelserne for tilladelse til forhandling af store emballager med dyrekroppe , dele af dyrekroppe eller slagteaffald , der ikke er maerket i overensstemmelse med kapitel X , nr . 44.3 , litra a ) , efter fremgangsmaaden i artikel 12a ; i denne forbindelse boer kapitel X suppleres ;  det er noedvendigt at indfoere saerlige kontrolbestemmelser , der skal sikre , at hygiejnebestemmelserne overholdes , og som kan vaere forskellige efter arten af den paagaeldende handel ;  i denne indledende fase boer undtagelserne fra dette direktiv begraenses til dyrekroppe , der er genstand for handel mellem visse godkendte virksomheder ; for saa vidt angaar dyrekroppe , dele af dyrekroppe eller slagteaffald , der er genstand for andre former for handel , skal supplerende bestemmelser vedtages senere ; indtil da boer de nugaeldende bestemmelser paa omraadet opretholdes ;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den staaende Veterinaerkomité -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Som undtagen fra kapitel X i bilag I til direktiv 71/118/EOEF er sundhedsmaerkning af dyrekroppe , dele af dyrekroppe og slagteaffald i overensstemmelse med nr . 44.3 , litra a ) , i ovennaevnte kapitel X ikke noedvendig i foelgende tilfaelde :  Artikel 2  Partier bestaaende af dyrekroppe , herunder saadanne , hvorfra dele er fjernet i overensstemmelse med bilag I , kapitel VII , nr . 32.2 i direktiv 71/118/EOEF , skal afsendes fra et godkendt slagteri til en godkendt opskaeringsvirksomhed til opskaering under foelgende betingelser :  a ) store embailager med fersk fjerkraekoed skal paa den udvendige overflade vaere forsynet med sundhedsmaerkning i henhold til bilag I , kapitel X , nr . 44.1.b og 44.4 i direktiv 71/118/EOEF ,  b ) den afsendende virksomhed foerer en saerlig fortegnelse over maengden og arten af samt bestemmelsesstedet for partier , som er afsendt i henhold til dette direktiv ,  c ) den modtagende opskaeringsvirksomhed foerer en saerlig fortegnelse over maengden , arten og oprindelsen af partier , som er modtaget i henhold til dette direktiv ,  d ) sundhedsmaerkningen paa den store emballage maa foerste brydes under tilsyn af embedsdyrlaegen ved aabning af den store emballage ,  e ) den ydre emballage skal vaere tydeligt maerket med partiets bestemmelsessted og den paataenkte anvendelse i henhold til denne artikel og bilaget .  Artikel 3  De regler , der for oejeblikket gaelder med hensyn til sundhedsmaerkningen af partier af dyrekroppe , dele af dyrekroppe eller slagteaffald , der sendes til andre bestemmelsessteder end naevnt i artikel 2 , forbliver i kraft indtil 1 . juli 1977 .  Artikel 4  Medlemsstaterne saetter de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser , der er noedvendige for at efterkomme dette direktiv , i kraft senest den 1 . januar 1977 , undtagen for saa vidt angaar artikel 2 , hvor datoen er den 1 . april 1977 . De underretter straks Kommissionen .  Artikel 5  Dette direktiv gaelder indtil 15 . august 1981 .  Artikel 6  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 22 . december 1976 .  Paa Kommissionens vegne  P . J . LARDINOIS  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 55 . af 8 . 3 . 1971 , s . 23 .  ( 2 ) EFT nr . L 192 af 24 . 7 . 1975 , s . 6 .  BILAG  Paataenkt anvendelse : opskaering  Modtagerens adresse : ...


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/343 af 9. marts 2016 om styrkelse af visse aspekter af uskyldsformodningen og retten til at være til stede under retssagen i straffesager

text:
               11.3.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 65/1

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV (EU) 2016/343
   af 9. marts 2016
   om styrkelse af visse aspekter af uskyldsformodningen og retten til at være til stede under retssagen i straffesager
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde, særlig artikel 82, stk. 2, litra b),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter høring af Regionsudvalget,
   efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Uskyldsformodningen og retten til en retfærdig rettergang er fastlagt i artikel 47 og 48 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (chartret), artikel 6 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK), artikel 14 i den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder og artikel 11 i verdenserklæringen om menneskerettigheder.

               (2)

               Unionen har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Ifølge formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999, særlig punkt 33, vil en øget gensidig anerkendelse af domme og andre retsafgørelser og den nødvendige indbyrdes tilnærmelse af lovgivningen lette samarbejdet mellem kompetente myndigheder og fremme den retlige beskyttelse af den enkeltes rettigheder. Princippet om gensidig anerkendelse bør derfor være hjørnestenen i det retlige samarbejde på det civilretlige og det strafferetlige område inden for Unionen.

               (3)

               I henhold til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal det retlige samarbejde i straffesager i Unionen bygge på princippet om gensidig anerkendelse af domme og andre retsafgørelser.

               (4)

               Gennemførelsen af dette princip forudsætter, at medlemsstaterne har tillid til hinandens strafferetlige systemer. Omfanget af princippet om gensidig anerkendelse hænger sammen med en række parametre, herunder mekanismerne for beskyttelse af mistænktes og tiltaltes rettigheder og fælles minimumsstandarder, der er nødvendige for at lette anvendelsen af dette princip.

               (5)

               Selv om medlemsstaterne er part i EMRK og den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, har erfaringerne vist, at dette ikke altid i sig selv giver en tilstrækkelig grad af tillid til andre medlemsstaters strafferetlige systemer.

               (6)

               Den 30. november 2009 vedtog Rådet en resolution om en køreplan med henblik på at styrke mistænktes eller tiltaltes proceduremæssige rettigheder i straffesager (3) (»køreplanen«). Trin for trin opfordres der i køreplanen til, at der vedtages foranstaltninger vedrørende retten til oversættelse og tolkning (foranstaltning A), retten til oplysninger om rettigheder og om tiltalen (foranstaltning B), retten til juridisk rådgivning og retshjælp (foranstaltning C), retten til at kommunikere med pårørende, arbejdsgivere og konsulære myndigheder (foranstaltning D) og særlige beskyttelsesforanstaltninger for mistænkte eller tiltalte, som er sårbare (foranstaltning E).

               (7)

               Den 11. december 2009 udtrykte Det Europæiske Råd tilfredshed med køreplanen og gjorde den til en del af Stockholmprogrammet — Et åbent og sikkert Europa i borgernes tjeneste og til deres beskyttelse (4) (punkt 2.4). Det Europæiske Råd understregede køreplanens ikkeudtømmende karakter ved at opfordre Kommissionen til at undersøge yderligere elementer af mistænktes og tiltaltes proceduremæssige minimumsrettigheder samt til at vurdere, hvorvidt der er behov for at behandle andre emner, såsom uskyldsformodningen, med henblik på at fremme et bedre samarbejde på dette område.

               (8)

               Der er hidtil blevet vedtaget tre retsakter om proceduremæssige rettigheder i straffesager i henhold til køreplanen, nemlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/64/EU (5), 2012/13/EU (6) og 2013/48/EU (7).

               (9)

               Formålet med dette direktiv er at styrke retten til en retfærdig rettergang i straffesager ved at fastsætte fælles minimumsregler for visse aspekter af uskyldsformodningen og retten til at være til stede under retssagen.

               (10)

               Ved at fastsætte fælles minimumsregler om beskyttelse af mistænktes og tiltaltes proceduremæssige rettigheder har dette direktiv til formål at styrke medlemsstaternes tillid til hinandens strafferetlige systemer og således at lette gensidig anerkendelse af afgørelser i straffesager. Sådanne fælles minimumsregler kan tillige fjerne hindringer for borgernes frie bevægelighed på hele medlemsstaternes område.

               (11)

               Dette direktiv bør kun finde anvendelse på straffesager som fortolket af Den Europæiske Unions Domstol (Domstolen), uden at dette berører Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis. Dette direktiv bør ikke finde anvendelse på civile sager eller administrative sager, herunder når sidstnævnte kan medføre sanktioner, såsom sager vedrørende konkurrence, handel, finansielle tjenesteydelser, vejtrafik, skat eller ekstraskat, og undersøgelser, der udføres af administrative myndigheder i forbindelse med sådanne sager.

               (12)

               Dette direktiv bør finde anvendelse på fysiske personer, der er mistænkte eller tiltalte i straffesager. Det bør finde anvendelse fra det tidspunkt, hvor en person mistænkes eller tiltales for at have begået en strafbar handling eller en påstået strafbar handling, og derfor selv før den pågældende person, ved en officiel meddelelse eller på anden vis, underrettes af de kompetente myndigheder i en medlemsstat om, at vedkommende er mistænkt eller tiltalt. Direktivet bør finde anvendelse på alle stadier af straffesagerne, indtil afgørelsen om den endelige fastsættelse af, hvorvidt den mistænkte eller tiltalte har begået den strafbare handling, er blevet endelig. Retlige skridt og retsmidler, der først kan finde anvendelse, når denne afgørelse er blevet endelig, herunder klager ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, bør ikke være omfattet af anvendelsesområdet for dette direktiv.

               (13)

               Ved dette direktiv anerkendes de forskellige behov for og forskellige beskyttelsesniveauer i relation til visse aspekter af uskyldsformodningen for fysiske og juridiske personer. For så vidt angår fysiske personer er en sådan beskyttelse afspejlet i Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols faste retspraksis. Domstolen har imidlertid anerkendt, at de rettigheder, der følger af uskyldsformodningen, ikke i samme udstrækning gælder for juridiske personer, som de gælder for fysiske personer.

               (14)

               På det nuværende udviklingstrin af national ret og af retspraksis på nationalt plan og på EU-plan er det for tidligt at lovgive på EU-plan om uskyldsformodningen for juridiske personer. Dette direktiv bør derfor ikke finde anvendelse på juridiske personer. Dette bør ikke berøre anvendelsen af uskyldsformodningen for juridiske personer som fastlagt navnlig i EMRK og som fortolket af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og af Domstolen.

               (15)

               Uskyldsformodningen for juridiske personer bør sikres ved de eksisterende retssikkerhedsgarantier og ved retspraksis, og udviklingen heri må afgøre, om der er behov for EU-foranstaltninger.

               (16)

               Der vil foreligge en krænkelse af uskyldsformodningen, hvis der i offentlige udtalelser fra offentlige myndigheder eller i andre retsafgørelser end dem, der omhandler skyldsspørgsmålet, henvises til en mistænkt eller tiltalt som skyldig, så længe denne persons skyld ikke er bevist i overensstemmelse med loven. Sådanne udtalelser og retsafgørelser bør ikke afspejle den opfattelse, at den pågældende person er skyldig. Dette bør ikke berøre handlinger fra anklagemyndigheden, der har til formål at bevise den mistænktes eller tiltaltes skyld, såsom anklageskriftet, og berører ikke retsafgørelser, hvorved en betinget dom får virkning, såfremt retten til et forsvar overholdes. Dette bør heller ikke berøre de foreløbige afgørelser af proceduremæssig art, som er truffet af retslige eller andre kompetente myndigheder, og som er baseret på mistanke eller på elementer af belastende beviser, såsom afgørelser om varetægtsfængsling, forudsat at sådanne afgørelser ikke henviser til den mistænkte eller tiltalte som skyldig. Inden der træffes en foreløbig afgørelse af proceduremæssig art, er den kompetente myndighed måske nødt til forinden at kontrollere, at der er tilstrækkelige elementer af belastende beviser mod den mistænkte eller tiltalte til at begrunde den pågældende afgørelse, og afgørelsen vil kunne indeholde henvisninger til disse elementer.

               (17)

               Termen »offentlige udtalelser fra offentlige myndigheder« bør forstås som enhver udtalelse, der henviser til en strafbar handling, og som stammer fra en myndighed, der er involveret i straffesagen vedrørende den pågældende strafbare handling, f.eks. retslige myndigheder, politimyndigheder eller andre retshåndhævende myndigheder, eller fra en anden offentlig myndighed, f.eks. ministre og andre offentlige embedsmænd, idet dette ikke berører medlemsstaternes nationale ret om immunitet.

               (18)

               Forpligtelsen til ikke at omtale mistænkte eller tiltalte som skyldige bør ikke forhindre offentlige myndigheder i offentligt at formidle oplysninger om straffesager, hvis dette er strengt nødvendigt af hensyn til den strafferetlige efterforskning, som f.eks. når videomateriale frigives, og offentligheden bliver bedt om hjælp til at identificere den formodede gerningsmand til den strafbare handling, eller i offentlighedens interesse, som f.eks. når der af sikkerhedshensyn gives oplysninger til beboere i et område, der er berørt af en påstået miljøkriminalitet, eller at anklagemyndigheden eller en anden kompetent myndighed giver objektive oplysninger om status i en straffesag for at forhindre en forstyrrelse af den offentlige orden. Anvendelsen af sådanne grunde bør begrænses til situationer, hvor det ville være rimeligt og forholdsmæssigt, idet alle interesser tages i betragtning. Under alle omstændigheder bør den måde og baggrund, hvorpå oplysningerne videregives, ikke give indtryk af, at personen er skyldig, før vedkommendes skyld er bevist i overensstemmelse med loven.

               (19)

               Medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger til at sikre, at offentlige myndigheder, når de giver oplysninger til medierne, ikke henviser til mistænkte eller tiltalte som skyldige, så længe disse personers skyld ikke er bevist i overensstemmelse med loven. Med henblik herpå bør medlemsstaterne underrette de offentlige myndigheder om betydningen af behørig hensyntagen til uskyldsformodningen, når de giver eller videregiver oplysninger til medierne. Dette bør ikke berøre national ret, der beskytter friheden for pressen og andre medier.

               (20)

               De kompetente myndigheder bør i retten og i offentligheden afholde sig fra gennem brug af fysiske tvangsforanstaltninger, såsom håndjern, glaskasser, bure og fodlænker, at fremstille mistænkte eller tiltalte som skyldige, medmindre anvendelsen af sådanne foranstaltninger er nødvendige af sagsspecifikke årsager, enten i relation til sikkerhed, herunder for at forhindre mistænkte eller tiltalte i at skade sig selv eller andre eller at skade ejendom, eller for at forhindre mistænkte eller tiltalte i at flygte eller have kontakt med tredjemand, f.eks. vidner eller ofre. Muligheden for at anvende fysiske tvangsforanstaltninger indebærer ikke, at de kompetente myndigheder skal træffe en formel afgørelse om anvendelsen af sådanne foranstaltninger.

               (21)

               Når det er muligt, bør de kompetente myndigheder også afholde sig fra i retten eller i offentligheden at fremstille mistænkte eller tiltalte iført fangedragter, så det undgås, at der gives det indtryk, at disse personer er skyldige.

               (22)

               Bevisbyrden for at fastslå mistænktes og tiltaltes skyld påhviler anklagemyndigheden, og enhver tvivl bør komme den mistænkte eller tiltalte til gode. Der foreligger en tilsidesættelse af uskyldsformodningen, hvis bevisbyrden overgår fra anklagemyndigheden til forsvaret, uden at dette berører domstolens eventuelle beføjelser til af egen drift at bringe sagens faktiske omstændigheder på det rene, dommerstandens fulde uafhængighed ved bedømmelsen af, om den mistænkte eller tiltalte er skyldig, og anvendelsen af faktiske eller retlige formodninger om strafansvaret for en mistænkt eller tiltalt. Der bør opstilles rimelige grænser for sådanne formodninger, idet der tages hensyn til, hvad der er på spil, og idet retten til et forsvar opretholdes, og de anvendte midler bør stå i et rimeligt forhold til det legitime mål, der forfølges. Sådanne formodninger bør kunne afkræftes og bør under alle omstændigheder kun anvendes, hvis retten til et forsvar overholdes.

               (23)

               I visse medlemsstater har ikke blot anklagemyndigheden, men også dommere og kompetente domstole til opgave at søge efter både belastende og diskulperende beviser. Medlemsstater, hvis retssystem ikke følger det kontradiktoriske princip, bør kunne bevare deres nuværende system på betingelse af, at det overholder dette direktiv og andre relevante bestemmelser i EU-retten og folkeretten.

               (24)

               Retten til ikke at udtale sig er et vigtigt aspekt af uskyldsformodningen og bør tjene som beskyttelse mod selvinkriminering.

               (25)

               Retten til ikke at inkriminere sig selv er også et vigtigt aspekt af uskyldsformodningen. Mistænkte og tiltalte bør ikke tvinges, når de anmodes om at udtale sig eller besvare spørgsmål, til at fremlægge bevismateriale eller dokumenter eller afgive oplysninger, der kan medføre selvinkriminering.

               (26)

               Retten til ikke at udtale sig og retten til ikke at inkriminere sig selv bør gælde for spørgsmål i relation til den strafbare handling, som en person er mistænkt eller tiltalt for at have begået, og ikke f.eks. for spørgsmål vedrørende identifikation af en mistænkt eller tiltalt.

               (27)

               Retten til ikke at udtale sig og retten til ikke at inkriminere sig selv indebærer, at de kompetente myndigheder ikke må tvinge mistænkte eller tiltalte til at afgive oplysninger, hvis disse personer ikke ønsker at gøre dette. For at afgøre, om retten til ikke at udtale sig og retten til ikke at inkriminere sig selv er blevet krænket, bør der tages hensyn til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols fortolkning af retten til en retfærdig rettergang i henhold til EMRK.

               (28)

               Udøvelsen af retten til ikke at udtale sig og retten til ikke at inkriminere sig selv bør ikke bruges mod den mistænkte eller tiltalte og bør ikke i sig selv betragtes som bevis for, at vedkommende har begået den pågældende strafbare handling. Dette bør ikke berøre nationale regler om domstoles og dommeres bedømmelse af bevismateriale, hvis retten til et forsvar overholdes.

               (29)

               Udøvelsen af retten til ikke at inkriminere sig selv bør ikke forhindre de kompetente myndigheder i at indsamle bevismateriale, som lovligt kan opnås fra den mistænkte eller tiltalte ved anvendelse af lovlige tvangsindgreb, og som findes uafhængigt af den mistænkte eller tiltaltes vilje, såsom materiale, der er opnået efter en retskendelse, materiale, som der er en retlig forpligtelse til at opbevare og fremlægge efter anmodning, udåndingsluft, blod- og urinprøver samt menneskevæv udtaget med henblik på dna-analyse.

               (30)

               Retten til ikke at udtale sig og retten til ikke at inkriminere sig selv bør ikke være til hinder for, at medlemsstaterne ved mindre lovovertrædelser, f.eks. mindre overtrædelser af færdselsloven, kan beslutte at gennemføre sager eller bestemte stadier heraf skriftligt eller uden afhøring af den mistænkte eller tiltalte ved den kompetente myndighed i forbindelse med den pågældende lovovertrædelse, på betingelse af at dette er i overensstemmelse med retten til en retfærdig rettergang.

               (31)

               Når mistænkte eller tiltalte modtager oplysninger om rettigheder i henhold til artikel 3 i direktiv 2012/13/EU, bør medlemsstaterne overveje at sikre, at de også modtager oplysninger om retten til ikke at inkriminere sig selv, som den finder anvendelse i henhold til national ret i overensstemmelse med dette direktiv.

               (32)

               Når mistænkte eller tiltalte modtager meddelelse om rettigheder i henhold til artikel 4 i direktiv 2012/13/EU, bør medlemsstaterne overveje at sikre, at en sådan meddelelse også indeholder oplysninger om retten til ikke at inkriminere sig selv, som den finder anvendelse i henhold til national ret i overensstemmelse med dette direktiv.

               (33)

               Retten til en retfærdig rettergang er et af grundprincipperne i et demokratisk samfund. De mistænktes og tiltaltes ret til at være til stede under retssagen udspringer af denne ret og bør være sikret i hele Unionen.

               (34)

               Hvis mistænkte eller tiltalte af grunde, som de pågældende ikke selv har kontrol over, ikke er i stand til at være til stede under retssagen, bør vedkommende have mulighed for at anmode om et nyt tidspunkt for retssagen inden for de tidsfrister, som er fastsat i national ret.

               (35)

               De mistænktes og tiltaltes ret til at være til stede under retssagen er ikke absolut. På visse betingelser bør mistænkte og tiltalte udtrykkeligt eller stiltiende, men dog utvetydigt, have mulighed for at give afkald på denne ret.

               (36)

               Under visse omstændigheder bør det være muligt at afsige en afgørelse om en mistænkts eller tiltalts skyld eller uskyld, selv om den pågældende person ikke er til stede under retssagen. Dette kan være tilfældet, såfremt den mistænkte eller tiltalte i tide er blevet underrettet om retssagen og oplyst om konsekvenserne af at undlade at give møde, og ikke desto mindre undlader at give møde. Underretning af en mistænkt eller tiltalt om retssagen bør forstås som at indkalde vedkommende personligt eller ad anden vej at give den pågældende en officiel meddelelse om tid og sted for retssagen på en måde, der gør det muligt for vedkommende at blive bekendt med retssagen. Underretning af den mistænkte eller tiltalte om konsekvenserne af at undlade at give møde bør navnlig forstås som at underrette den pågældende om, at der kan afsiges en afgørelse, uden at vedkommende møder op til retssagen.

               (37)

               Det bør også være muligt at afholde en retssag, der kan resultere i en afgørelse om skyld eller uskyld, uden at en mistænkt eller tiltalt er til stede, hvis den pågældende er blevet underrettet om retssagen og har givet en advokat, som er udpeget af den pågældende eller af staten, fuldmagt til at repræsentere sig under retssagen, og som repræsenterede den mistænkte eller tiltalte.

               (38)

               Når det afgøres, om den måde, hvorpå den mistænkte eller tiltalte er blevet underrettet, er tilstrækkelig til at sikre, at den pågældende er bekendt med retssagen, bør der, hvor det er relevant, også tages særligt hensyn til den omhu, som de offentlige myndigheder har udøvet for at underrette den pågældende, og til den omhu, som den pågældende har udøvet for at modtage den underretning, som er rettet til vedkommende.

               (39)

               Når medlemsstater giver mulighed for afholdelse af retssager uden, at den mistænkte eller tiltalte er til stede, men betingelserne for at træffe en afgørelse, uden at en bestemt mistænkt eller tiltalt er til stede, ikke er overholdt, fordi den mistænkte eller tiltalte ikke kunne findes, selv om der er blevet gjort en rimelig indsats, f.eks. fordi den pågældende er flygtet eller forsvundet, bør det dog være muligt at træffe en afgørelse uden, at den mistænkte eller tiltalte er til stede og at fuldbyrde denne afgørelse. I så fald bør medlemsstaterne sikre, at mistænkte eller tiltalte, når de underrettes om afgørelsen, navnlig når de pågribes, også underrettes om muligheden for at anfægte afgørelsen og om retten til en ny retssag eller et andet retsmiddel. Sådanne oplysninger bør gives skriftligt. Oplysningerne kan også gives mundtligt, forudsat at den omstændighed, at oplysninger er givet, registreres i overensstemmelse med registreringsproceduren i henhold til national ret.

               (40)

               Medlemsstaternes kompetente myndigheder bør have mulighed for at udelukke en mistænkt eller tiltalt midlertidigt fra retssagen, hvis dette er nødvendigt af hensyn til korrekt gennemførelse af straffesagen. Dette kunne f.eks. være tilfældet, hvis en mistænkt eller tiltalt forstyrrer retsmødet og på dommerens foranledning må føres ud af retslokalet, eller hvis det vurderes, at en mistænkts eller tiltalts tilstedeværelse forhindrer korrekt afhøring af et vidne.

               (41)

               Retten til at være til stede under retssagen kan kun udøves, såfremt en eller flere retsmøder afholdes. Dette betyder, at retten til at være til stede under retssagen ikke gælder, såfremt der i henhold til de relevante nationale retsplejeregler ikke afholdes retsmøde. Sådanne nationale regler skal være i overensstemmelse med chartret og med EMRK som fortolket af Domstolen og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, navnlig med hensyn til retten til en retfærdig rettergang. Dette er f.eks. tilfældet, hvis sagen føres efter en forenklet procedure, helt eller delvis skriftligt eller uden afholdelse af retsmøder.

               (42)

               Medlemsstaterne bør sikre, at der ved gennemførelsen af dette direktiv, navnlig retten til at være til stede under retssagen og retten til en ny retssag, tages hensyn til de særlige behov hos sårbare personer. I henhold til Kommissionens henstilling af 27. november 2013 om retssikkerhedsgarantier for sårbare personer, der er mistænkt eller tiltalt i straffesager (8), bør sårbare mistænkte eller tiltalte forstås som alle mistænkte eller tiltalte, der ikke er i stand til at forstå eller deltage effektivt i en straffesag på grund af deres alder, deres fysiske eller mentale tilstand eller eventuelle handicap, som de måtte have.

               (43)

               Børn er sårbare og bør nyde en særlig grad af beskyttelse. Derfor bør der med hensyn til nogle af de rettigheder, der er fastsat i dette direktiv, fastsættes særlige proceduremæssige garantier.

               (44)

               Princippet om EU-rettens effektive virkning kræver, at medlemsstaterne indfører egnede og effektive retsmidler i tilfælde af tilsidesættelse af en ret, som enkeltpersoner er blevet tillagt ved EU-retten. Et effektivt retsmiddel i tilfælde af tilsidesættelse af en af de rettigheder, der er fastsat i dette direktiv, bør, for at beskytte retten til en retfærdig rettergang og retten til et forsvar, så vidt muligt have den virkning, at de mistænkte eller tiltalte sættes i samme situation, som de ville have befundet sig i, såfremt tilsidesættelsen ikke havde fundet sted.

               (45)

               Ved bedømmelsen af udtalelser fra mistænkte eller tiltalte eller af bevismateriale, som er tilvejebragt i strid med retten til ikke at udtale sig eller retten til ikke at inkriminere sig selv, bør domstole og dommere respektere retten til et forsvar og retten til en retfærdig rettergang. I denne forbindelse bør der tages hensyn til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis, hvorefter tilladelse til at benytte udtalelser, der er opnået som følge af tortur eller anden mishandling i strid med artikel 3 i EMRK som bevis for de relevante faktiske omstændigheder i straffesager, medfører, at der i det hele ikke har været tale om en retfærdig rettergang. I henhold til FN's konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf kan enhver udtalelse, om hvilken det er fastslået, at den er afgivet som følge af tortur, ikke påberåbes som bevis i nogen sag, undtagen mod en person, der er tiltalt for tortur, som bevis for, at udtalelsen er afgivet.

               (46)

               Med henblik på at overvåge og evaluere effektiviteten af dette direktiv bør medlemsstaterne fremsende foreliggende oplysninger med hensyn til gennemførelsen af de rettigheder, der er fastlagt i dette direktiv, til Kommissionen. Sådanne oplysninger kan omfatte registreringer, der er foretaget af de retshåndhævende og retslige myndigheder, om hvilke retsmidler der er blevet anvendt i tilfælde af en tilsidesættelse af et af de af direktivet omfattede aspekter af uskyldsformodningen eller af retten til at være til stede under retssagen.

               (47)

               I dette direktiv overholdes de grundlæggende rettigheder og principper, som er anerkendt i chartret og i EMRK, herunder forbuddet mod tortur og umenneskelig eller nedværdigende behandling, retten til frihed og sikkerhed, respekten for privatliv og familieliv, retten til respekt for menneskets integritet, børns rettigheder, integration af mennesker med handicap, retten til adgang til effektive retsmidler og retten til en retfærdig rettergang, uskyldsformodningen og retten til et forsvar. Der bør især tages hensyn til artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), hvori det hedder, at Unionen anerkender de rettigheder, friheder og principper, der findes i chartret, og hvorefter de grundlæggende rettigheder, som de er garanteret ved EMRK, og som de følger af medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner, udgør generelle principper i EU-retten.

               (48)

               Da der ved dette direktiv fastsættes minimumsregler, bør medlemsstaterne kunne udvide de rettigheder, der er fastlagt i dette direktiv, og fastsætte et højere beskyttelsesniveau. Dette beskyttelsesniveau, der fastsættes af medlemsstaterne, bør aldrig være lavere end de standarder, der er fastsat i chartret eller EMRK som fortolket af Domstolen og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.

               (49)

               Målene for dette direktiv, nemlig at fastsætte fælles minimumsregler for visse aspekter af uskyldsformodningen og retten til at være til stede under retssagen i straffesager, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af deres omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (50)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol deltager disse medlemsstater ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland.

               (51)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   KAPITEL 1

      GENSTAND OG ANVENDELSESOMRÅDE

   Artikel 1
   Genstand
   Dette direktiv fastlægger fælles minimumsregler vedrørende:

               a)

               visse aspekter af uskyldsformodningen i straffesager

               b)

               retten til at være til stede under retssagen i straffesager.

         Artikel 2
   Anvendelsesområde
   Dette direktiv finder anvendelse på fysiske personer, der er mistænkte eller tiltalte i straffesager. Det finder anvendelse på alle stadier i straffesagerne fra det tidspunkt, hvor en person mistænkes eller tiltales for at have begået en strafbar handling eller en påstået strafbar handling, indtil afgørelsen om den endelige fastsættelse af, hvorvidt denne person har begået den pågældende strafbare handling, er blevet endelig.
   KAPITEL 2

      USKYLDSFORMODNING

   Artikel 3
   Uskyldsformodning
   Medlemsstaterne sikrer, at mistænkte og tiltalte anses for uskyldige, indtil deres skyld er bevist i overensstemmelse med loven.
   Artikel 4
   Offentlige henvisninger om skyld
   1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at en mistænkt eller tiltalt i offentlige udtalelser fra offentlige myndigheder og i andre retsafgørelser end dem, der omhandler skyldsspørgsmålet, ikke omtales som skyldig, så længe denne persons skyld ikke er bevist i overensstemmelse med loven. Dette berører ikke handlinger fra anklagemyndigheden, der har til formål at bevise den mistænktes eller tiltaltes skyld, og foreløbige afgørelser af proceduremæssig art, som er truffet af retslige eller andre kompetente myndigheder, og som er baseret på mistanke eller belastende beviser.
   2.   Medlemsstaterne sikrer, at der findes passende foranstaltninger i tilfælde af en tilsidesættelse af forpligtelsen fastsat i denne artikels stk. 1 til at undlade at omtale mistænkte eller tiltalte som skyldige i overensstemmelse med dette direktiv og navnlig artikel 10.
   3.   Forpligtelsen fastsat i stk. 1 til at undlade at omtale mistænkte eller tiltalte som skyldige forhindrer ikke offentlige myndigheder i offentligt at formidle oplysninger om straffesager, når dette er strengt nødvendigt af hensyn til den strafferetlige efterforskning eller offentlighedens interesse.
   Artikel 5
   Fremstilling af mistænkte og tiltalte
   1.   Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger for at sikre, at mistænkte eller tiltalte ikke fremstilles som skyldige i retten eller i offentligheden gennem brug af fysiske tvangsforanstaltninger.
   2.   Stk. 1 er ikke til hinder for, at medlemsstaterne anvender fysiske tvangsforanstaltninger, der er nødvendige af sagsspecifikke årsager, i relation til sikkerhed eller for at forhindre mistænkte eller tiltalte i at flygte eller have kontakt med tredjemand.
   Artikel 6
   Bevisbyrde
   1.   Medlemsstaterne sikrer, at bevisbyrden for at fastslå mistænktes og tiltaltes skyld påhviler anklagemyndigheden. Dette berører ikke dommerens eller den kompetente domstols eventuelle forpligtelse til at søge efter både belastende og diskulperende beviser og forsvarets ret til at fremlægge bevismateriale i overensstemmelse med den gældende nationale ret.
   2.   Medlemsstaterne sikrer, at enhver tvivl om skyldsspørgsmålet kommer den mistænkte eller tiltalte til gode, herunder når domstolen bedømmer, hvorvidt den pågældende person bør frifindes.
   Artikel 7
   Retten til ikke at udtale sig og retten til ikke at inkriminere sig selv
   1.   Medlemsstaterne sikrer, at mistænkte og tiltalte har ret til ikke at udtale sig i relation til den strafbare handling, som de er mistænkt eller tiltalt for at have begået.
   2.   Medlemsstaterne sikrer, at mistænkte og tiltalte har ret til ikke at inkriminere sig selv.
   3.   Udøvelsen af retten til ikke at inkriminere sig selv forhindrer ikke de kompetente myndigheder i at indsamle bevismateriale, som lovligt kan opnås ved anvendelse af lovlige tvangsindgreb, og som eksisterer uafhængigt af de mistænktes eller tiltaltes vilje.
   4.   Medlemsstaterne kan tillade, at deres retslige myndigheder ved strafudmålingen tager hensyn til mistænktes og tiltaltes samarbejdsvilje.
   5.   Mistænktes eller tiltaltes udøvelse af retten til ikke at udtale sig eller retten til ikke at inkriminere sig selv må ikke bruges mod dem og må ikke betragtes som bevis for, at de har begået den pågældende strafbare handling.
   6.   Denne artikel er ikke til hinder for, at medlemsstaterne ved mindre lovovertrædelser kan beslutte at gennemføre sagen eller bestemte stadier heraf skriftligt eller uden afhøring af den mistænkte eller tiltalte ved de kompetente myndigheder i forbindelse med den pågældende lovovertrædelse, på betingelse af at dette er i overensstemmelse med retten til en retfærdig rettergang.
   KAPITEL 3

      RETTEN TIL AT VÆRE TIL STEDE UNDER RETSSAGEN

   Artikel 8
   Retten til at være til stede under retssagen
   1.   Medlemsstaterne sikrer, at mistænkte eller tiltalte har ret til at være til stede under retssagen.
   2.   Medlemsstaterne kan fastsætte, at en retssag, der kan resultere i en afgørelse om en mistænkts eller tiltalts skyld eller uskyld, kan afholdes, uden at vedkommende er til stede, på betingelse af:

               a)

               at den mistænkte eller tiltalte i tide er blevet underrettet om retssagen og oplyst om konsekvenserne af at undlade at give møde, eller

               b)

               at den mistænkte eller tiltalte, der er blevet underrettet om retssagen, repræsenteres af en befuldmægtiget advokat, som er udpeget enten af den mistænkte eller tiltalte eller af staten.

         3.   En afgørelse, der er truffet i overensstemmelse med stk. 2, kan fyldbyrdes over for den pågældende mistænkte eller tiltalte.
   4.   Såfremt medlemsstaterne fastsætter en mulighed for afholdelse af retssager, uden at mistænkte eller tiltalte er til stede, men det ikke er muligt for de kompetente myndigheder at opfylde betingelserne fastsat i denne artikels stk. 2, fordi en mistænkt eller tiltalt ikke kan findes, selv om der er blevet gjort en rimelig indsats, kan medlemsstaterne fastsætte, at en afgørelse alligevel kan træffes og fuldbyrdes. I så fald sikrer medlemsstaterne, at mistænkte eller tiltalte, når de underrettes om afgørelsen, navnlig når de pågribes, også underrettes om muligheden for at anfægte afgørelsen og om retten til en ny retssag eller et andet retsmiddel i overensstemmelse med artikel 9.
   5.   Denne artikel berører ikke nationale regler, der fastsætter, at dommeren eller den kompetente domstol kan udelukke en mistænkt eller tiltalt midlertidigt fra retssagen, hvis dette er nødvendigt af hensyn til korrekt gennemførelse af straffesagen, på betingelse af at retten til et forsvar overholdes.
   6.   Denne artikel berører ikke nationale regler, der giver mulighed for, at sager eller bestemte stadier heraf gennemføres skriftligt, på betingelse af at dette er i overensstemmelse med retten til en retfærdig rettergang.
   Artikel 9
   Retten til en ny retssag
   Medlemsstaterne sikrer, at når mistænkte eller tiltalte ikke var til stede under deres retssag, og de betingelser, der er fastsat i artikel 8, stk. 2, ikke var overholdt, har de ret til en ny retssag eller til et andet retsmiddel, som giver mulighed for en fornyet prøvelse af sagens realitet, herunder bedømmelse af nyt bevismateriale, og som kan føre til, at den oprindelige afgørelse ændres. Medlemsstaterne sikrer i den forbindelse, at disse mistænkte og tiltalte har ret til at være til stede, således at de effektivt kan deltage i overensstemmelse med de procedurer, der er fastlagt i henhold til national ret, og udøve retten til et forsvar.
   KAPITEL 4

      ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

   Artikel 10
   Retsmidler
   1.   Medlemsstaterne sikrer, at mistænkte og tiltalte råder over et effektivt retsmiddel, hvis deres rettigheder i medfør af dette direktiv er blevet tilsidesat.
   2.   Uden at det berører nationale regler og systemer, om hvilket bevismateriale der kan anvendes under retssagen, sikrer medlemsstaterne ved bedømmelsen af forklaringer, der er afgivet af mistænkte eller tiltalte, eller af beviser, der er indhentet, i strid med retten til ikke at udtale sig eller retten til ikke at inkriminere sig selv, at retten til et forsvar og en retfærdig rettergang respekteres.
   Artikel 11
   Indsamling af oplysninger
   Medlemsstaterne sender senest den 1. april 2020 og derefter hvert tredje år foreliggende oplysninger til Kommissionen om, hvordan rettighederne fastsat i dette direktiv er blevet gennemført.
   Artikel 12
   Rapportering
   Kommissionen forelægger senest den 1. april 2021 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om dette direktivs gennemførelse.
   Artikel 13
   Forholdet til det eksisterende beskyttelsesniveau
   Intet i dette direktiv må fortolkes således, at det indebærer en begrænsning i eller undtagelse fra de rettigheder og proceduremæssige garantier, der er sikret i henhold til chartret, EMRK eller andre relevante folkeretlige regler eller retsregler i medlemsstaterne, der fastsætter et højere beskyttelsesniveau.
   Artikel 14
   Gennemførelse
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. april 2018. De underretter straks Kommissionen herom.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 15
   Ikrafttræden
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 16
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 9. marts 2016.

            På Europa-Parlamentets vegne

         M. SCHULZ

            Formand

            På Rådets vegne

         J.A. HENNIS-PLASSCHAERT

            Formand

      (1)  EUT C 226 af 16.7.2014, s. 63.

      (2)  Europa-Parlamentets holdning af 20.1.2016 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 12.2.2016.

      (3)  EUT C 295 af 4.12.2009, s. 1.

      (4)  EUT C 115 af 4.5.2010, s. 1.

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/64/EU af 20. oktober 2010 om retten til tolke- og oversætterbistand i straffesager (EUT L 280 af 26.10.2010, s. 1).

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/13/EU af 22. maj 2012 om ret til information under straffesager (EUT L 142 af 1.6.2012, s. 1).

      (7)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/48/EU af 22. oktober 2013 om ret til adgang til advokatbistand i straffesager og i sager angående europæiske arrestordrer og om ret til at få en tredjemand underrettet ved frihedsberøvelse og til at kommunikere med tredjemand og med konsulære myndigheder under frihedsberøvelsen (EUT L 294 af 6.11.2013, s. 1).

      (8)  EUT C 378 af 24.12.2013, s. 8.


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/63/EF af 13. november 2007 om ændring af Rådets direktiv 78/855/EØF og 82/891/EØF for så vidt angår kravet om udarbejdelse ved en uafhængig sagkyndig af en beretning i forbindelse med en fusion eller spaltning af aktieselskaber

text:
               17.11.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 300/47

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2007/63/EF
   af 13. november 2007
   om ændring af Rådets direktiv 78/855/EØF og 82/891/EØF for så vidt angår kravet om udarbejdelse ved en uafhængig sagkyndig af en beretning i forbindelse med en fusion eller spaltning af aktieselskaber
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 44, stk. 2, litra g),
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Fællesskabets politik for bedre lovgivning, således som den fremgår af især Kommissionens to meddelelser til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget benævnt henholdsvis »En strategisk gennemgang af programmet for bedre lovgivning i Den Europæiske Union« af 14. november 2006 og »Handlingsprogram for reduktion af administrative byrder i Den Europæiske Union« af 24. januar 2007, understreger vigtigheden af at reducere de administrative byrder, som den gældende lovgivning pålægger virksomhederne, idet det er afgørende for forbedringen af virksomhedernes konkurrenceevne og opfyldelsen af Lissabon-dagsordenens mål.

               (2)

               Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/56/EF af 26. oktober 2005 om grænseoverskridende fusioner af selskaber med begrænset ansvar (3) indeholder en bestemmelse om undtagelse fra forpligtelsen til at lade fusionsplanen undersøge af uafhængige sagkyndige og til at lade en beretning udarbejde af sådanne sagkyndige til aktionærerne i de selskaber, der er involveret i fusionen, hvis alle aktionærer er enige om, at en sådan beretning er unødvendig.

               (3)

               I Rådets direktiv 78/855/EØF om fusioner af aktieselskaber (4) er der ingen lignende undtagelse med hensyn til fusionsplaner, mens Rådets direktiv 82/891/EØF om spaltning af aktieselskaber (5) overlader det til medlemsstaterne, hvorvidt de vil indføre en sådan undtagelse med hensyn til spaltningsplaner.

               (4)

               Der er ingen grund til at kræve, at en uafhængig sagkyndig skal foretage en sådan undersøgelse for aktionærerne, hvis alle aktionærer er enige om, at den er unødvendig. Ændringer af direktiv 78/855/EØF og 82/891/EØF, der åbner mulighed for en sådan enighed blandt aktionærerne, bør ikke få indflydelse på de ordninger til beskyttelse af de involverede selskabers kreditorers interesser, som medlemsstaterne fastsætter i overensstemmelse med disse direktiver, eller på bestemmelser, der har til formål at sikre, at medarbejderne i de involverede selskaber orienteres.

               (5)

               Direktiv 78/855/EØF og 82/891/EØF bør ændres i overensstemmelse hermed —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Formålet med dette direktiv er at ændre direktiv 78/855/EØF og 82/891/EØF, for så vidt angår kravet om udarbejdelse ved en uafhængig sagkyndig af en beretning i forbindelse med en fusion eller en spaltning af aktieselskaber.
   Artikel 2
   I direktiv 78/855/EØF foretages følgende ændringer:

               1)

               I artikel 10 indsættes som stk. 4:
               »4.   Der kræves ikke nogen undersøgelse af fusionsplanen og heller ikke nogen beretning fra en sagkyndig, hvis alle aktionærer og indehavere af andre værdipapirer, der giver stemmeret i de selskaber, der deltager i fusionen, er enige herom.«

               2)

               Artikel 11, stk. 1, litra e), affattes således:

                           »e)

                           i givet fald de i artikel 10 nævnte beretninger.«

         Artikel 3
   I direktiv 82/891/EØF foretages følgende ændringer:

               1)

               Artikel 9, stk. 1, litra e), affattes således:

                           »e)

                           i givet fald de i artikel 8 nævnte beretninger.«

               2)

               Artikel 10 affattes således:
               »Artikel 10
               1.   Der kræves ikke nogen undersøgelse af spaltningsplanen og heller ikke nogen beretning fra en sagkyndig, jf. artikel 8, stk. 1, hvis alle aktionærer og indehavere af andre værdipapirer, der giver stemmeret i hver af de selskaber, der deltager i spaltningen, er enige herom.
               2.   Medlemsstaterne kan tillade, at artikel 7 og artikel 9, stk. 1, litra c) og d), ikke finder anvendelse, hvis alle aktionærer og indehavere af andre værdipapirer, der giver stemmeret i hver af de selskaber, som deltager i spaltningen, er enige herom.«

         Artikel 4
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 31. december 2008. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser, samt en sammenligningstabel mellem disse og nævnte direktiv.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 5
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 6
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 13. november 2007.

            På Europa-Parlamentets vegne

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

            På Rådets vegne

         M. LOBO ANTUNES

            Formand

      (1)  EUT C 175 af 27.7.2007, s. 33.

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 11.7.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 22.10.2007.

      (3)  EUT L 310 af 25.11.2005, s. 1.

      (4)  Rådets tredje direktiv 78/855/EØF af 9.10.1978 med hjemmel i traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om fusioner af aktieselskaber (EFT L 295 af 20.10.1978, s. 36). Senest ændret ved direktiv 2006/99/EF (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 137).

      (5)  Rådets sjette direktiv 82/891/EØF af 17.12.1982 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om spaltning af aktieselskaber (EFT L 378 af 31.12.1982, s. 47).