Avis juridique important

|

31982L0501

Rådets direktiv 82/501/EØF af 24. juni 1982 om risikoen for større uheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter

EF-Tidende nr. L 230 af 05/08/1982 s. 0001 - 0018 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 4 s. 0023  den spanske specialudgave: Kapitel 15 bind 3 s. 0228  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 4 s. 0023  den portugisiske specialudgave: Kapitel 15 bind 3 s. 0228

RAADETS DIREKTIV af 24. juni 1982 om risikoen for stoerre uheld i forbindelse med en raekke industrielle aktiviteter   (82/501/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100 og 235,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og ud fra foelgende betragtninger:  Paa baggrund af maalsaetningerne og principperne for en miljoepolitik i Faellesskabet, saaledes som disse er fastsat i De europaeiske Faellesskabers handlingsprogram paa miljoeomraadet af 22. november 1973 (4) og af 17. maj 1977 (5), herunder navnlig princippet  om, at den bedste politik bestaar i fra begyndelsen at undgaa at skabe forurening eller gener, boer den tekniske udvikling udformes og afpasses saaledes, at miljoeet beskyttes;  maalsaetningerne for en faellesskabspolitik vedroerende sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen er fastsat i Raadets resolution af 29. juni 1978 om De europaeiske Faellesskabes handlingsprogram vedroerende sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen (6), herunder  navnlig at den bedste politik bestaar i fra begyndelsen at undgaa risiko for uheld ved en samlet behandling af sikkerhedsaspektet paa de forskellige udformnings-, produktions- og udnyttelsesstadier;  Det raadgivende udvalg for sikkerhed, hygiejne og sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen, som blev nedsat ved afgoerelse 74/325/EOEF (7), er blevet raadspurgt;  beskyttelse af befolkning og miljoe samt betryggelse af sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen kraever saerlig opmaerksomhed i forbindelse med visse industrielle aktiviteter, som kan foraarsage stoerre uheld; uheld af denne art er tidligere forekommet i  Faellesskabet og har haft alvorlige foelger for arbejdstagerne samt for befolkningen og miljoeet i almindelighed;  det er noedvendigt ved enhver industriel aktivitet, hvori farlige stoffer indgaar eller kan indgaa, og som i tilfaelde af stoerre uheld kan have alvorlige foelger for mennesker og miljoe, at fabrikanten traeffer alle fornoedne foranstaltninger til forebyggelse  af saadanne uheld og til begraensning af deres foelger;  uddannelse og orientering af personer, der er beskaeftiget paa et arbejdssted, kan vaere af afgoerende betydning for at forebygge stoerre uheld og for at beherske situationen, hvis saadanne indtraeffer;  ved industrielle aktiviteter, hvori saerlig farlige stoffer indgaar eller kan indgaa i stoerre maengder, er det noedvendigt, at fabrikanten underretter de kompetente myndigheder om de paagaeldende stoffer, om anlaeggene og om de uheld, der mulighvis kan  forekomme, saaldes at risikoen for stoerre uheld reduceres, og forberedelser til at formindske foelgerne af dem kan traeffes;  det maa sikres, at personer, som uden for virksomheden vil kunne blive beroert af et stoerre uheld, paa passende maade underrettes om de sikkerhedsforanstaltninger, der boer traeffes i tilfaelde af uheld, samt om, hvorledes man i saa fald boer forholde sig;  i tilfaelde af stoerre uheld skal fabrikanten straks underrette de kompetente myndigheder og give dem de noedvendige oplysninger, for at virkningen af uheldet kan bedoemmes;  medlemsstaterne skal med henblik paa at give Kommissionen mulighed for at analysere risiciene for stoerre uheld meddele denne visse oplysninger om de stoerre uheld, der er forekommet paa deres omraade;  dette direktiv er ikke til hinder for, at en medlemsstat kan indgaa aftaler med tredjelande om udveksling af informationer, som den selv raader over, men dog med undtagelse af saadanne, som er fremkommet gennem den ved dette direktiv indfoerte  faellesskabsordning for udveksling af information;  en for stor uensartethed blandt de bestemmelser om foranstaltninger til forebyggelse af stoerre uheld og begraensning af disses foelger for mennsker og miljoe, som allerede gaelder eller er under udarbejdelse i de forskellige medlemsstater, kan medfoere ulige  konkurrencevilkaar og dermed have direkte indflydelse paa funktionen af det faelles marked; der boer derfor paa dette omraade foretages en indbyrdes tilnaermelse af lovgivningerne saaledes som det er fastsat i traktatens artikel 100;  det forekommer noedvendigt at sammenpasse denne indbyrdes tilnaermelse af lovgivningerne med en faellesskabsforanstaltning til virkeliggoerelse af et af Faellesskabets maal vedroerende beskyttelse af miljoeet samt betryggelse af sikkerheden og sundheden paa  arbejdspladsen; der boer derfor med henblik herpaa fastsaettes visse saerlige bestemmelser; da der ikke i traktaten er hjemmel for saadanne foranstaltninger, maa traktatens artikel 235 anvendes - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   Artikel 1  1. Dette direktiv vedroerer forebygelse af stoerre uheld, som kan opstaa i forbindelse med en raekke industrielle aktiviteter, samt begraensning af foelgerne heraf for mennesker og miljoe. Det tager isaer sigte paa indbyrdes tilnaermelse af  medlemsstaternes bestemmelser paa dette omraade.  2. I dette direktiv forstaas ved a) Industriel aktivitet - enhver handling, som foretages i de i bilag I omhandlede industrielle anlaeg, og hvori et eller flere farlige stoffer indgaar eller kan indgaa, og som kan frembyde risiko for et stoerre uheld, samt virksomhedens interne transport og oplagring inden for  virksomheden i forbindelse med en saadan handling,  - enhver anden form for oplagring paa de i bilag II naevnte vilkaar;  b) fabrikant:  enhver person, som er ansvarlig for en aktivitet som defineret i denne artikel;  c) stoerre uheld:  en haendelse som for eksempel et udslip, en brand eller en eksplosion af stoerre omfang i forbindelse med en industriel aktivitets ukontrollerede udvikling, som straks eller senere medfoerer alvorlig fare for personer i eller uden for virksomheden og/eller  for miljoeet, og hvori et eller flere farlige stoffer indgaar;  d) farlige stoffer:  - med henblik paa anvendelsen af artikel 3 og 4 saadanne stoffer, som saedvanligvis anses for at opfylde de i bilag IV opstillede kriterier,  - med henblik paa anvendelsen af artikel 5 de stoffer, som findes paa listen i bilag III og i bilag II i de i anden kolonne anfoerte maengder.   Artikel 2  Dette direktiv finder ikke anvendelse paa:  1. nukleare anlaeg og anlaeg, som behandler radioaktive stoffer og materialer,  2. militaere anlaeg,  3. fremstilling og separat oplagring af spraengstof, krudt og ammunition,  4. udvindingsaktivitet og anden form for minedrift,  5. anlaeg til bortskaffelse af toksisk og farligt affald, som er underkastet faellesskabsbestemmelser, saafremt disse har til formaal at forhindre stoerre uheld.   Artikel 3  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til at paalaegge fabrikanten at tage alle noedvendige forholdsregler for at forebygge stoerre uheld i forbindelse med den i artikel 1 omhandlede industrielle aktivitet samt for at begraense  virkningerne for mennesker og miljoe af saadanne uheld.   Artikel 4  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til at paalaegge fabrikanten pligt til med henblik paa det i artikel 7, stk. 2, omhandlede tilsyn til enhver tid at kunne godtgoere over for den kompetente myndighed, at han har klarlagt de  bestaaende risici for stoerre uheld, har truffet passende sikkerhedsforanstaltninger og har informeret, forberedt og udstyret alle, der er beskaeftiget paa arbejdsstedet, med henblik paa at betrygge deres sikkerhed.   Artikel 5  1. Medlemsstaterne traeffer udover det i artikel 4 fastsatte noedvendige foranstaltninger til, at fabrikanten forpligtes til at foretage anmeldelse til de i artikel 7 naevnte kompetente myndigheder,  - saafremt der i en industriel aktivitet som defineret i artikel 1, stk. 2, litra a), foerste led, indgaar eller vides at kunne indgaa et eller flere af de i bilag III naevnte farlige stoffer i de maengder, der er fastsat i samme bilag, saasom:  - stoffer, der oplagres eller anvendes i forbindelse med den paagaeldende industrielle aktivitet,  - forarbejdede produkter,  - biprodukter,  - restprodukter,  - eller saafremt der i en industriel aktivitet som defineret i artikel 1, stk. 2, litra a), andet led, er oplagret et eller flere af de i bilag II naevnte farlige stoffer, i de maengder, der er fastsat i anden kolonne i naevnte bilag.  Anmeldelsen skal indeholde foelgende oplysninger:  a) for saa vidt angaar de i henholdsvis bilag II og bilag III naevnte stoffer:  - de data og oplysninger, som er anfoert i bilag V,  - paa hvilket trin i aktiviteten stofferne indgaar eller kan indgaa,  - maengden af stofferne (stoerrelsesorden),  - stoffernes kemiske og/eller fysiske deltagelse i processen under normale anvendelsesforhold,  - de former, som stofferne optraeder i eller kan omdannes til i tilfaelde af paaregnelige uregelmaessigheder,  - eventuelle andre farlige stoffer, hvis tilstedevaerelse kan indvirke paa den mulige fare, som er forbundet med den paagaeldende industrielle aktivitet;  b) for saa vidt angaar anlaeggene:  - anlaeggenes geografiske beliggenhed og de fremherskende vejrforhold samt farekilder, der kan tilskrives forholdene paa stedet,  - det maksimale antal personer, der er beskaeftiget paa arbejdsstedet, herunder isaer de personer, som er udsat for faren,  - en generel beskrivelse af de tekniske processer,  - en beskrivelse af de dele af anlaegget, der i sikkerhedsmaessig henseende er saerlig betydningsfulde, af farekilderne og af de forhold, hvorunder et stoerre uheld kan indtraede, samt af de planlagte forebyggelsesforanstaltninger,  - de foranstaltninger, der er truffet for at sikre, at de tekniske midler, som skal betrygge en sikker funktion af anlaeggene og imoedegaa enhver form for svigt, til enhver tid er til raadighed;  c) for saa vidt angaar eventuelle alvorlige uheldssituationer:  - noedplaner, herunder sikkerhedsudstyr, alarmsystemer og hjaelpemidler, der kan ivaerksaettes inden for virksomehden i tilfaelde af stoerre uheld,  - alle oplysninger, der er noedvendige, for at de kompetente myndigheder kan udarbejde noedplaner til brug uden for virksomheden i henhold til artikel 7, stk. 1,  - navnet paa den person og dennes stedfortraedere, eller paa den instans, der varetager de sikkerhedsmaessige opgaver, og som er bemyndiget til at saette noedplaner i gang og underrette de i artikel 7 naevnte kompetente myndigheder.  2. For saa vidt angaar nye anlaeg skal den i stk. 1 omhandlede anmeldelse vaere de kompetente myndigheder i haende i rimelig god tid inden den industrielle aktivitet indledes.  3. Den i stk. 1 naevnte anmeldelse skal regelmaessigt ajourfoeres, navnlig paa grundlag af den tekniske udvikling paa det sikkerhedsmaessige omraade og udviklingen med hensyn til mulighederne for at vurdere farerne.  4. Naar der er tale om industriaktiviteter, hvor enten de i bilag II eller de i bilag III fastsatte maengder sammenlagt for det enkelte stof overskrides i en gruppe anlaeg, som tilhoerer samme fabrikant, og som ligger mindre end 500 m fra hinanden, traeffer  medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger, for at fabrikanten ud over det i artikel 7 fastsatte giver de oplysninger, der kraeves i den i denne artikel naevnte anmeldelse, idet risikoen for alvorlige uheld foroeges som foelge af den korte afstand  mellem disse anlaeg.   Artikel 6  AEndres en industriel aktivitet paa en maade, der kan have vaesentlig indflydelse paa risikoen for stoerre uheld, traeffer medlemsstaterne passende foranstaltninger til sikring af, at fabrikanten - reviderer de i artikel 3 og 4 omhandlede foranstaltninger,  - om fornoedent forinden giver de i artikel 7 omhandlede kompetente myndigheder meddelelse om den foretagne aendring for saa vidt angaar de oplysninger som den i artikel 5 naevnte anmeldelse indeholder.   Artikel 7  1. Medlemsstaterne opretter eller udpeger den eller de kompetente myndigheder, som under hensyn til det ansvar, der paahviler fabrikanten, har til opgave:  - at modtage den i artikel 5 omhandlede anmeldelse samt den i artikel 6, andet led, omhandlede meddelelse,  - at kontrollere de meddelte oplysninger,  - at paase, at der opstilles en noedplan til brug uden for den virksomhed, som har anmeldt den industrielle aktivitet,  og i paakommende tilfaelde - at anmode om yderligere oplysninger,  - at sikre, at fabrikanten traeffer de mest egnede foranstaltninger vedroerende de forskellige processer i den anmeldte industrielle aktivitet, for at stoerre uheld kan forebygges og midler til begraensning af foelgerne af saadanne uheld vaere til raadighed.  2. De kompetente myndigheder foretager i henhold til nationale bestemmelser tilsyn eller paa grundlag af arten af den paagaeldende aktivitet anden form for kontrol med denne.   Artikel 8  1. Medlemsstaterne drager omsorg for, at personer, der kan blive beroert af et stoerre uheld i forbindelse med en industriel aktivitet, som er anmeldt i henhold til artikel 5, paa passende maade underrettes om sikkerhedsforanstaltningerne og om  den adfaerd, der boer udvises i tilfaelde af uheld.  2. Som grundlag for den fornoedne konsultation inden for rammerne af deres bilaterale forbindelser forelaegger de paagaeldende medlemsstater samtidig de oevrige medlemsstater samme oplysninger, som de har givet deres egne statsborgere.   Artikel 9  1. Dette direktiv finder anvendelse paa saavel nye som igangvaerende industrielle aktiviteter.  2. Ved ny industriel aktivitet forstaas ogsaa enhver aendring i en igangvaerende industriel aktivitet, der i betydelig grad vil kunne indvirke paa risikoen for stoerre uheld.  3. For igangvaerende industrielle aktiviteter finder dette direktiv anvendelse senest den 8. januar 1985.  For saa vidt angaar anvendelsen af artikel 5, skal medlemsstaterne soerge for, at fabrikanten senest den 8. januar 1985 til den kompetente myndighed fremsender en erklaering med foelgende oplysninger:  - navn eller firmanavn samt fuldstaendig adresse,  - virksomhedens hovedsaede samt fuldstaendig adresse,  - navnet paa den ansvarshavende direktoer,  - aktivitetens art,  - produktionens eller lagerets beskaffenhed,  - oplysning om de anvendte stoffer eller kategorier af stoffer som anfoert i bilag II eller bilag III.  4. Endvidere skal medlemsstaterne paase, at fabrikanten senest den 8. juli 1989 udfylder den i stk. 3, andet afsnit, naevnte erklaering med de data og oplysninger, der er omhandlet i artikel 5. Normalt skal fabrikanten fremsende denne supplerende erklaering  til den kompetente myndighed; medlemsstaterne kan imidlertid fritage fabrikanten for at fremsende denne supplerende erklaering; i saa fald skal den tilsendes de kompetente myndigheder paa disses udtrykkelige anmodning.   Artikel 10  1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til at paalaegge fabrikanten pligt til, saa snart et stoerre uheld har fundet sted,  a) oejeblikkelig at underrette de i artikel 7 omhandlede kompetente myndigheder,  b) omgaaende at meddele disse myndigheder foelgende oplysninger, saa snart de foreligger:  - omstaendighederne ved uheldet,  - hvilke af de i artikel 1, stk. 2, litra d), omhandlede farlige stoffer, der er involveret,  - alle foreliggende oplysninger til brug for en vurdering af uheldets foelger for mennesker og miljoe,  - de noedforanstaltninger, der er truffet;  c) at oplyse disse myndigheder om, hvilke foranstaltninger, der overvejes med henblik - paa at afhjaelpe uheldets virkninger paa kort og langt sigt,  - at undgaa en gentagelse af dette.  2. Medlemsstaterne paalaegger de kompetente myndigheder:  a) at sikre sig, at de noedforanstaltninger og de foranstaltninger, der paa kort og langt sigt viser sig noedvendige bliver truffet,  b) om muligt at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at komplettere analysen af det stoerre uheld, og eventuelt at afgive henstillinger.   Artikel 11  1. Medlemsstaterne underretter snaret muligt Kommissionen om stoerre uheld, der sker paa deres omraade, og meddeler den de i bilag VI omhandlede oplysninger, saa snart disse foreligger.  2. Medlemsstaterne anviser Kommissionen det organ, som er i besiddelse af eventuelle relevante oplysninger om stoerre uheld, og som kan raadgive de kompetente myndigheder i de oevrige medlemsstater, der skal intervenere i tilfaelde af stoerre uheld.  3. Medlemsstaterne kan underrette Kommissionen om ethvert stof, som efter deres opfattelse boer tilfoejes i bilag II og III, og om de foranstaltninger, som de maatte have truffet vedroerende saadanne stoffer. Kommissionen meddeler disse oplysninger til de  oevrige medlemsstater.   Artikel 12  Kommissionen opretter et kartotek, som det stiller til raadighed for medlemsstaterne, og som skal indeholde en oversigt over stoerre uheld, der indtruffet paa medlemsstaternes omraade, en analyse af aarsagerne til disse uheld samt oplysning om  indhentede erfaringer og trufne foranstaltninger, saaledes at medlemsstaterne kan anvende disse oplysninger i forbyggende oejemed.   Artikel 13  1. De oplysninger, der indsamles af de kompetente myndigheder i medfoer af artikel 5, 6, 7, 9, 10 og 12 og af Kommissionen i medfoer af artikel 11 maa kun anvendes til det formaal, hvortil de er oensket meddelt.  2. Dette direktiv er dog ikke til hinder for, at en medlemsstat kan indgaa aftaler med tredjelande om udveksling af informationer, som den selv raader over, men med undtagelse af saadanne, som er fremkommet gennem den ved dette direktiv indfoerte  faellesskabsordning for udveksling af informationer.  3. Kommissionen samt dens tjenestemaend og oevrige ansatte har tavehedspligt med hensyn til de oplysninger, der indsamles i medfoer af dette direktiv. Det samme gaelder tjenestemaend og oevrige ansatte ved de kompetente myndigheder i medlemsstaterne for saa  vidt angaar de oplysninger, som de modtager fra Kommissionen.  Der kan dog videregives oplysninger - i de i artikel 12 og 18 omhandlede tilfaelde,  - dersom en medlemsstat selv offentliggoer eller tillader offentliggoerelse af oplysninger vedroerende den paagaeldende medlemsstats egne forhold.  4. Bestemmelserne i stk. 1, 2 og 3 er ikke til hinder for, at Kommissionen offentliggoer generelle statistiske oplysninger og sikkerhedsmaessige oplysninger, som ikke indeholder en specifik omtale af enkelte virksomheder eller grupper af virksomheder, og  som ikke afsloerer driftshemmeligheder.   Artikel 14  De aendringer, der er noedvendige for at tilpasse bilag V til den tekniske udvikling, vedtages i overensstemmelse med fremgangsmaaden i artikel 16.   Artikel 15  1. Med henblik paa gennemfoerelsen af artikel 14 nedsaettes der et udvalg for tilpasning af dette direktiv til den tekniske udvikling, i det foelgende benaevnt »udvalget«, som bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne og med en repraesentant  for Kommissionen som formand.  2. Udvalget fastsaetter selv sin forretningsorden.   Artikel 16  1. Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, indbringer formanden sagen for udvalget enten paa eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repraesentant.  2. Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver udtalelse herom inden for en frist, som fastsaettes af formanden under hensyn til, hvor meget sagen haster. Udtalelsen vedtages med et  flertal paa 45 stemmer, idet medlemsstaternes stemmer tildeles vaegt i henhold til artikel 148, stk. 2, i traktaten. Formanden deltager ikke i afstemningen.  3. a) Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, saafremt de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.  b) Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller har udvalget ikke afgivet nogen udtalelse, fremsaetter Kommissionen snarest over for Raadet forslag om, hvilke foranstaltninger der skal traeffes. Raadet traeffer  afgoerelse ved kvalificeret flertal.  c) Har Raadet ikke truffet afgoerelse inden udloebet af en frist paa tre maaneder, efter at det har faaet sagen forelagt, vedtager Kommissionen de foreslaaede foranstaltninger.   Artikel 17  Dette direktiv begraenser ikke medlemsstaternes mulighed for at anvende eller indfoere administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, som sikrer en beskyttelse af miljoeet og arbejdstagerne, der gaar videre end dette direktivs forskrifter.    Artikel 18  Medlemsstaterne og Kommissionen udveksler oplysninger vedroerende de indvundne erfaringer med hensyn til forebyggelse af stoerre uheld og begraensning af foelgerne af disse; disse oplysninger skal navnlig vedroere direktivets anvendelighed i  praksis. Fem aar efter notifikationen af dette direktiv tilsender Kommissionen Raadet og Europa-Parlamentet en beretning om dets anvendelse, som den udarbejder paa grundlag af de udvekslede oplysninger.   Artikel 19  Paa forslag af Kommissionen gennemfoerer Raadet senest den 8. januar 1986 en revision af bilag I, II og III.   Artikel 20  1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv senest den 8. januar 1984. De underretter straks Kommissionen herom.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.   Artikel 21  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 24. juni 1982.  Paa Raadets vegne F. AERTS Formand   (1) EFT nr. C 212 af 24. 8. 1979, s.. 4.(2) EFT nr. C 175 af 14. 7. 1980, s.. 48.(3) EFT nr. C 182 af 21. 7. 1980, s.. 25.(4) EFT nr. C 112 af 20. 12. 1973, s.. 1.(5) EFT nr. C 139 af 13. 6. 1977, s.. 1.(6) EFT nr. C 165 af 11. 7. 1978, s..  1.(7) EFT nr. L 185 af 9. 7. 1974, s.. 15.     BILAG I   INDUSTRIELLE ANLAEG I HENHOLD TIL ARTIKEL 1 1. - Anlaeg til fremstilling eller forarbejdning af organiske eller uorganiske kemiske stoffer, hvor der til dette formaal bl.a. foretages:  - alkylering - fremstilling af aminer ved ammonolyse - carbonylering - kondensering - dehydrogenering - esterificering - halogenering - hydrogenering - hydrolyse - oxidation - polymerisation - sulfonering - afsvovling, syntese og forarbejdning af svovlholdige forbindelser - nitrering og syntese af kvaelstofholdige forbindelser - syntese af fosforholdige forbindelser - fremstilling af bekaempelsesmidler og laegemidler;  - Anlaeg til forarbejdning af organiske eller uorganiske kemiske stoffer, som hertil bl.a. anvender:  - destillation - extraktion - oploesning - blanding;  2. Anlaeg til destillation og raffinering eller anden videre forarbejdning af mineralolie eller mineralolieprodukter.  3. Anlaeg til hel eller delvis fjernelse af faste eller flydende stoffer ved forbraending eller termisk oploesning.  4. Anlaeg til fremstilling eller forarbejdning af energigasser, f.eks. LPG, LNG, SNG.  5. Anlaeg til toerdestillering af kul og brunkul.  6. Anlaeg til vaadvejsfremstilling eller fremstilling ved hjaelp af elektrisk energi af metaller eller ikkemetaller.        BILAG II   OPLAGRING I ANDRE ANLAEG END DE I BILAG I OMHANDLEDE (»SAERSKILT OPLAGRING«) Nedennaevnte maengder gaelder for enkelte anlaeg eller, naar afstanden mellem anlaeg ikke er saa stor, at der under forudsigelige omstaendigheder ikke bestaar nogen oeget risiko for stoerre uheld, for en gruppe af anlaeg tilhoerende samme fabrikant. Under alle  omstaendigheder gaelder disse maengder for en gruppe anlaeg tilhoerende samme fabrikant, saafremt afstanden mellem anlaeggene er mindre end ca. 500 m.   "" ID="1">1. Antaendelige gasser, jf. bilag IV, litra c), punkt 1> ID="2">50> ID="3">300 (1)"> ID="1">2. Letantaendelige vaesker, jf. bilag IV, litra c), ii)> ID="2">10 000> ID="3">100 000"> ID="1">3. Acrylonitril> ID="2">350> ID="3">5 000">  ID="1">4. Ammoniak> ID="2">60> ID="3">600"> ID="1">5. Chlor> ID="2">10> ID="3">200"> ID="1">6. Svovldioxid> ID="2">20> ID="3">500"> ID="1">7. Ammoniumnitrat> ID="2">500 (2)> ID="3">5 000 (2)"> ID="1">8. Natriumchlorat> ID="2">25> ID="3">250 (2)">  ID="1">9. Flydende oxygen> ID="2">200> ID="3">2 000 (2)"">   (1) Medlemsstaterne kan foreloebig, og indtil den i artikel 19 omhandlede revision af bilag II har fundet sted, anvende artikel 5 fra en maengde paa 500 t. (2) I det omfang stoffets tilstand giver det egenskaber, som kan formodes at skabe risiko for et stoerre uheld.      BILAG III   LISTE OVER STOFFER MED HENBLIK PAA ANVENDELSE AF ARTIKEL 5 Nedennaevnte maengder gaelder for enkelte anlaeg eller, naar afstanden mellem anlaeg ikke er saa stor, at der under forudsigelige omstaendigheder ikke bestaar nogen oeget risiko for stoerre uheld, for en gruppe af anlaeg tilhoerende samme fabrikant. Under alle  omstaendigheder gaelder disse maengder for en gruppe anlaeg tilhoerende samme fabrikant, saafremt afstandem mellem anlaeggene er mindre end ca. 500 m.   "" ID="1">1. 4-Aminodiphenyl> ID="2">1 kg> ID="3">92-67-1> ID="4""" ID="1">2. Benzidin> ID="2">1 kg> ID="3">92-87-5> ID="4">612-042-00-2"> ID="1">3. Benzidin salte> ID="2">1 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">4. Dimethylnitrosamin> ID="2">1 kg>  ID="3">62-75-9> ID="4""" ID="1">5. 2-Naphthylamin> ID="2">1 kg> ID="3">91-59-8> ID="4">612-022-00-3"> ID="1">6. Beryllium (pulver og/eller forbindelser)> ID="2">10 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">7. Bischlormethylether (Dichlordimethylether)> ID="2">1  kg> ID="3">542-88-1> ID="4">603-046-00-5"> ID="1">8. 1,3-Propansulton> ID="2">1 kg> ID="3">1120-71-4> ID="4""" ID="1">9. 2,3,7,8-Tetrachlordibenzo-p-dioxin (TCDD)> ID="2">1 kg> ID="3">1746-01-6> ID="4""" ID="1">10. Arsenpentaoxid, Arsen (V) syre og  salte heraf> ID="2">500 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">11. Arsentrioxid, Arsen (III) syrling og salte heraf> ID="2">100 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">12. Arsin, Arsenhydrid> ID="2">10 kg> ID="3">7784-42-1> ID="4""" ID="1">13. Dimethylcarbamoyl  chlorid> ID="2">1 kg> ID="3">79-44-7> ID="4""" ID="1">14. N-Chlorformyl-morpholin> ID="2">1 kg> ID="3">15159-40-7> ID="4""" ID="1">15. Carbonylchlorid, (fosgen)> ID="2">20 t> ID="3">75-44-5> ID="4">006-002-00-8"> ID="1">16. Chlor> ID="2">50 t>  ID="3">7782-50-5> ID="4">017-001-00-7"> ID="1">17. Hydrogensulfid> ID="2">50 t> ID="3">7783-06-04> ID="4">016-001-00-4"> ID="1">18. Acrylonitril> ID="2">200 t> ID="3">107-13-1> ID="4">608-003-00-4"> ID="1">19. Hydrogencyanid (cyanbrinte, blaasyre)>  ID="2">20 t> ID="3">74-90-8> ID="4">006-006-00-X"> ID="1">20. Carbondisulfid (svovlkulstof)> ID="2">200 t> ID="3">75-15-0> ID="4">006-003-00-3"> ID="1">21. Brom> ID="2">500 t> ID="3">7726-95-6> ID="4">035-001-00-5"> ID="1">22. Ammoniak vandfri>  ID="2">500 t> ID="3">7664-41-7> ID="4">007-001-00-5"> ID="1">23. Acetylen (Ethyn)> ID="2">50 t> ID="3">74-86-2> ID="4">601-015-00-0"> ID="1">24. Hydrogen (brint)> ID="2">50 t> ID="3">1333-74-0> ID="4">001-001-00-9"> ID="1">25. Ethylenoxid, Oxiran>  ID="2">50 t> ID="3">75-21-8> ID="4">603-023-00-X"> ID="1">26. 1,2 Epoxypropan, 1,2 propylenoxid (Methyloxiran)> ID="2">50 t> ID="3">75-56-9> ID="4">603-055-00-4"> ID="1">27. 2-Cyano-2-propanol (Acetonecyanohydrin)> ID="2">200 t> ID="3">75-86-5>  ID="4">608-004-00-X"> ID="1">28. 2-Propenal (Acrolein)> ID="2">200 t> ID="3">107-02-8> ID="4">605-008-00-3"> ID="1">29. 2-Pronenol (Allylalkohol)> ID="2">200 t> ID="3">107-18-6> ID="4">603-015-00-6"> ID="1">30. Allylamin> ID="2">200 t>  ID="3">107-11-9> ID="4">612-046-00-4"> ID="1">31. Stibin, Antimonhydrid> ID="2">100 kg> ID="3">7803-52-3> ID="4""" ID="1">32. Ethylenimin> ID="2">50 t> ID="3">151-56-4> ID="4">613-001-00-1"> ID="1">33. Formaldehyd (Formalin) (koncentration & ge; 90  %)> ID="2">50 t> ID="3">50-00-0> ID="4">605-001-01-2"> ID="1">34. Phosphin, (fosforbrinte)> ID="2">100 kg> ID="3">7803-51-2> ID="4""" ID="1">35. Brommethan (Methylbromid)> ID="2">200 t> ID="3">74-83-9> ID="4">602-002-00-3"> ID="1">36.  Methylisocyanat> ID="2">1 t> ID="3">624-83-9> ID="4">615-001-00-7"> ID="1">37. Nitrogenoxider> ID="2">50 t> ID="3">11104-93-1> ID="4""" ID="1">38. Natriumselenit> ID="2">100 kg> ID="3">10102-18-8> ID="4""" ID="1">39. 2,2'-Dichlordiethylsulfid  (Sennepsgas)> ID="2">1 kg> ID="3">505-60-2> ID="4""" ID="1">40. Phosacetim, 0,0-Bis(4-chlor-phenyl)- N-acetamido-thiophosphoramidat> ID="2">100 kg> ID="3">4104-14-7> ID="4">015-092-00-8"> ID="1">41. Tetraethyl bly> ID="2">50 t> ID="3">78-00-2>  ID="4""" ID="1">42. Tetramethyl bly> ID="2">50 t> ID="3">75-74-1> ID="4""" ID="1">43. Promurit, 3,4-Dichlorphenyl-azothiourinstof> ID="2">100 kg> ID="3">5836-73-7> ID="4""" ID="1">44. Chlorfenvinphos, 0-2-Chlor-1-  (2,4-dichlor-phenyl)-vinyl-0,0-diethyl- phosphat> ID="2">100 kg> ID="3">470-90-6> ID="4">015-071-00-3"> ID="1">45. Crimidin, 2-Chlor-4-dimethylamino-6- methylpyrimidin> ID="2">100 kg> ID="3">535-89-7> ID="4">613-004-00-8"> ID="1">46.  Chlormethyl-methylether> ID="2">1 kg> ID="3">107-30-2> ID="4""" ID="1">47. Cyanphosphorsyredimethylamid> ID="2">1 t> ID="3">63917-41-9> ID="4""" ID="1">48. Carbophenothion, 0,0-Diethyl-S-[4-chlorphenylthiomethyl]-dithiophosphat> ID="2">100 kg>  ID="3">786-19-6> ID="4">015-044-00-6"> ID="1">49. Dialifor, 0,0-Diethyl-S-(2-Chlor-1- phtalimidoethyl)-dithiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">10311-84-9> ID="4">015-088-00-6"> ID="1">50. Cyanthoat, 0,0-Diethyl-S-[N(1-cyano-  1-methylethyl)-carbamoyl-methyl]-thiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">3734-95-0> ID="4">015-070-00-8"> ID="1">51. Amiton, 0,0-Diethyl-S-(2- diethylaminoethyl)-thiophosphat> ID="2">1 kg> ID="3">78-53-5> ID="4""" ID="1">52. Oxydisulfoton,  0,0-Diethyl-S-ethylsulfinyl- ethyl-dithiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">2497-07-6> ID="4">015-096-00-X"> ID="1">53. 0,0-Diethyl-S-ethylsulfinyl- methyl-thiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">2588-05-8> ID="4""" ID="1">54.  0,0-Diethyl-S-ethylsulfonyl-methyl- thiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">2588-06-9> ID="4""" ID="1">55. Disulfoton, 0,0-Diethyl-S-(2(ethylthio)- ethyl)-dithiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">298-04-4> ID="4">015-060-00-3"> ID="1">56. Demeton (blanding  af Demeton-O og Demeton-S)> ID="2">100 kg> ID="3">8065-48-3> ID="4""" ID="1">57. Phorat, 0,0-Diethyl-S- (ethylthiomethyl)-dithiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">298-02-2> ID="4">015-033-00-6"> ID="1">58. 0,0-Diethyl-S-ethylthiomethyl- thiophosphat>  ID="2">100 kg> ID="3">2600-69-3> ID="4""" ID="1">59. 0,0-Diethyl-S-isopropylthiomethyl- dithiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">78-52-4> ID="4""" ID="1">60. Pyrazoxon, 0,0-Diethyl-0-(3-methyl- 1H-pyrazol-5-yl)-phosphat> ID="2">100 kg> ID="3">108-34-9>  ID="4">015-023-00-1"> ID="1">61. Fensulfothion, 0,0-Diethyl-0-[4-(methylsufinyl)-phenyl]-thiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">115-90-2> ID="4">015-090-00-7"> ID="1">62. 0,0-Diethyl-0,4-nitrophenyl- phosphat> ID="2">100 kg> ID="3">311-45-5> ID="4"""  ID="1">63. Parathion, 0,0-Diethyl-0-4- nitrophenylthiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">56-38-2> ID="4">015-034-00-1"> ID="1">64. Azinphos-ethyl, 0,0-Diethyl-S-[(4-oxo-3H-1,2,3-benzotriazin-3-yl)- methyl]-dithiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">2642-71-9>  ID="4">015-056-00-1"> ID="1">65. 0,0-Diethyl-S-propylthiomethyl- dithiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">3309-68-0> ID="4""" ID="1">66. Zinophos, Thionazin 0,0-Diethyl-0- pyrazin-2-yl-thiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">297-97-2> ID="4""" ID="1">67.  Carbofuran, 2,3-Dihydro-2,2-dimethyl- 7-benzofuranyl-methylcarbamat> ID="2">100 kg> ID="3">1563-66-2> ID="4">006-026-00-9"> ID="1">68. Phosphamidon, (2-Chlor-3-diethylamino- 1-methyl-3-oxoprop-1-enyl)- dimethylphosphat> ID="2">100 kg>  ID="3">13171-21-6> ID="4">015-022-00-6"> ID="1">69. Tirpat, 2,4-Dimethyl-1,3-dithiolan- 2-carboxaldehyd-0-methyl-carbamoyloxim> ID="2">100 kg> ID="3">26419-73-8> ID="4""" ID="1">70. Mevinphos, (2-Methoxycarbonyl-1- methylvinyl)-dimethylphosphat>  ID="2">100 kg> ID="3">7786-34-7> ID="4">015-020-00-5"> ID="1">71. Parathion-methyl, 0,0-Dimethyl-0-4- nitrophenylthiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">298-00-0> ID="4">015-035-00-7"> ID="1">72. Azinphos-methyl, 0,0-Dimethyl-S-[4-  oxo-3H-1,2,3-benzotriazin-3-yl]- methyl-dithiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">86-50-0> ID="4">015-039-00-9"> ID="1">73. Cychloheximid> ID="2">100 kg> ID="3">66-81-9> ID="4""" ID="1">74. Diphacinon> ID="2">100 kg> ID="3">82-66-6> ID="4""" ID="1">75.  Tetramethylendisulfotetramin> ID="2">1 kg> ID="3">80-12-6> ID="4""" ID="1">76. EPN, 0-Ethyl-0-(4-nitrophenyl)- phenyl-thiophosphat> ID="2">100 kg> ID="3">2104-64-5> ID="4">015-036-00-2"> ID="1">77. 4-Fluorsmoersyre> ID="2">1 kg> ID="3">462-23-7>  ID="4""" ID="1">78. 4-Fluorsmoersyre, salte heraf> ID="2">1 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">79. 4-Fluorsmoersyre, estere heraf> ID="2">1 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">80. 4-Fluorsmoersyre, amider heraf> ID="2">1 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">81.  4-Fluorcrotonsyre> ID="2">1 kg> ID="3">37759-72-1> ID="4""" ID="1">82. 4-Fluorcrotonsyre, salte heraf> ID="2">1 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">83. 4-Fluorcrotonsyre, estere heraf> ID="2">1 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">84. 4-Fluorcrotonsyre, amider  heraf> ID="2">1 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">85. Monofluoreddikesyre (Fluoreddikesyre)> ID="2">1 kg> ID="3">144-49-0> ID="4">607-081-00-7"> ID="1">86. Monofluoreddikesyre, salte heraf> ID="2">1 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">87. Monofluoreddikesyre,  estere heraf> ID="2">1 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">88. Monofluoreddikesyre, amider heraf> ID="2">1 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">89. Fluenetil, 2-Fluorethyl-4- biphenylacetat> ID="2">100 kg> ID="3">4301-50-2> ID="4">607-078-00-0"> ID="1">90.  4-Fluor-2-hydroxysmoersyre> ID="2">1 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">91. 4-Fluor-2-hydroxysmoersyre, salte heraf> ID="2">1 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">92. 4-Fluor-2-hydroxysmoersyre, estere heraf> ID="2">1 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">93.  4-Fluor-2-hydroxysmoersyre, amider heraf> ID="2">1 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">94. Hydrogenfluorid, vandfri> ID="2">50 t> ID="3">7664-39-3> ID="4">009-002-00-6"> ID="1">95. Glycolonitril, Glycolsyrenitrit> ID="2">100 kg> ID="3">107-16-4> ID="4"""  ID="1">96. 1,2,3,7,8,9-Hexachlordibenzo-p- dioxin> ID="2">100 kg> ID="3">19408-74-3> ID="4""" ID="1">97. Isodrin, 1,2,3,4,10,10-Hexachlor-1,4,4a,5, 8a-hexahydro-1,4-endo-5,8-endo- dimethanonaphtalen> ID="2">100 kg> ID="3">465-73-6>  ID="4">602-050-00-4"> ID="1">98. Hexamethylphosphortriamid> ID="2">1 kg> ID="3">680-31-9> ID="4""" ID="1">99. Juglon, 5-Hydroxynaphtalen-1,4-dion, (Hydroxy-1,4-naphtachinon)> ID="2">100 kg> ID="3">481-39-0> ID="4""" ID="1">100. Warfarin,  4-Hydroxy-3-(3-oxo-1- phenylbutyl)-coumarin> ID="2">100 kg> ID="3">81-81-2> ID="4">607-056-00-0"> ID="1">101. 4,4'-methylen-bis-(2- chloranilin)> ID="2">10 kg> ID="3">101-14-4> ID="4""" ID="1">102. Ethion, Methylen-S,S'-bis(0,0-  diethylen-dithiophosphat)> ID="2">100 kg> ID="3">563-12-2> ID="4">015-047-00-2"> ID="1">103. Aldicarb, 2-Methyl-2-(thiomethyl)- propyliden-0-(methylcarbamoyl)-oxim> ID="2">100 kg> ID="3">116-06-3> ID="4">006-017-00-X"> ID="1">104. Tetracarbonylnikkel  (Nikkelcarbonyl)> ID="2">10 kg> ID="3">13463-39-3> ID="4">028-001-00-1"> ID="1">105. Isobenzan, 1,3,4,5,6,7,8,8-Octachlor- 1,3,3a,4,7,7a-hexahydro-4,7-endo- methano-isobenzofuran> ID="2">100 kg> ID="3">297-78-9> ID="4">602-053-00-0"> ID="1">106.  Pentaboran> ID="2">100 kg> ID="3">19624-22-7> ID="4""" ID="1">107. 1-Propen-2-chlor-1,3-diol- diacetat> ID="2">10 kg> ID="3">10118-72-6> ID="4""" ID="1">108. Propylenimin, 2-methylaziridin> ID="2">50 t> ID="3">75-55-8> ID="4""" ID="1">109. Oxygen  difluorid> ID="2">10 kg> ID="3">7783-41-7> ID="4""" ID="1">110. Svovldichlorid> ID="2">1 t> ID="3">10545-99-0> ID="4">016-013-00-X"> ID="1">111. Selenhexafluorid> ID="2">10 kg> ID="3">7783-79-1> ID="4""" ID="1">112. Hydrogenselenid> ID="2">10 kg>  ID="3">7783-07-5> ID="4""" ID="1">113. TEPP, tetraethyldiphosphat> ID="2">100 kg> ID="3">107-49-3> ID="4">015-025-00-2"> ID="1">114. Sulfotep, 0,0,0,0-Tetraethyldithio-diphosphat> ID="2">100 kg> ID="3">3689-24-5> ID="4">015-027-00-3"> ID="1">115.  Dimefox, N,N,N& prime;,N& prime;- Tetramethylphosphorsyrediamidfluorid> ID="2">100 kg> ID="3">115-26-4> ID="4">015-061-00-9"> ID="1">116. 1-Tri(cyclohexyl)stannyl-1H-1,2,4-triazol> ID="2">100 kg> ID="3">41083-11-8> ID="4""" ID="1">117.  Triethylenmelamin,2,4,6-tris-(1-azirinyl)- 1,3,5-triazin> ID="2">10 kg> ID="3">51-18-3> ID="4""" ID="1">118. Cobalt (pulver og/eller forbindelser)> ID="2">100 kg> ID="3"" ID="4""" ID="1">119. Nikkel (pulver og/eller forbindelser)> ID="2">100 kg>  ID="3"" ID="4""" ID="1">120. Anabasin, 3-(2-piperidinyl)-(5)-pyridin> ID="2">100 kg> ID="3">494-52-0> ID="4""" ID="1">121. Tellurhexafluorid> ID="2">100 kg> ID="3">7783-80-4> ID="4""" ID="1">122. Trichlormethylsulfenylchlorid> ID="2">100 kg>  ID="3">594-42-3> ID="4""" ID="1">123. 1,2-Dibromethan (Ethylenbromid)> ID="2">50 t> ID="3">106-93-4> ID="4">602-010-00-6"> ID="1">124. Antaendelige stoffer i overensstemmelse med bilag IV, litra c), punkt i)> ID="2">200 t> ID="3"" ID="4"""  ID="1">125. Antaendelige stoffer i overensstemmelse med bilag IV, litra c), punkt ii)> ID="2">50 000 t> ID="3"" ID="4""" ID="1">126. Diazodinitrophenol> ID="2">10 t> ID="3">7008-81-3> ID="4""" ID="1">127. 2,2& prime;-Oxydiethanoldinitrat,  (Diethylenglycoldinitrat)> ID="2">10 t> ID="3">693-21-0> ID="4">603-033-00-4"> ID="1">128. Dinitrophenol, salte af> ID="2">50 t> ID="3"" ID="4">609-017-00-3"> ID="1">129. 1-Guanyl-4-nitrosaminoguanyl-1-tetrazen> ID="2">10 t> ID="3">109-27-3>  ID="4""" ID="1">130. Bis(2,4,6-trinitrophenyl)amin (hexyl)> ID="2">50 t> ID="3">131-73-7> ID="4">612-018-00-1"> ID="1">131. Hydrazinnitrat> ID="2">50 t> ID="3">13464-97-6> ID="4""" ID="1">132. Glyceroltrinitrat, Glycerylnitrat (Nitroglycerin)>  ID="2">10 t> ID="3">55-63-0> ID="4">603-034-00-X"> ID="1">133. Pentaerythritoltranitrat (PETN, PENTRIT)> ID="2">50 t> ID="3">78-11-5> ID="4">603-035-00-5"> ID="1">134. Trimethylentrinitramin> ID="2">50 t> ID="3">121-82-4> ID="4""" ID="1">135.  2,4,6-Trinitroanilin> ID="2">50 t> ID="3">26952-42-1> ID="4""" ID="1">136. 2,4,6-Trinitroanisol> ID="2">50 t> ID="3">606-35-9> ID="4">609-011-00-0"> ID="1">137. 1,3,5-Trinitrobenzen> ID="2">50 t> ID="3">25377-32-6> ID="4">609-005-00-8"> ID="1">138.  2,4,6-Trinitrobenzosyre> ID="2" ASSV="2" ACCV="2.3.2">50 t> ID="3">35860-50-5> ID="4""" ID="1"" ID="3">129-66-8> ID="4""" ID="1">139. 2-Chlor-1,3,5-trinitrobenzen> ID="2">50 t> ID="3">28260-61-9> ID="4">610-004-00-X"> ID="1">140.  N-Methyl(-2,4,6-N-tetranitroanilin (Tetryl)> ID="2">50 t> ID="3">479-45-8> ID="4">612-017-00-6"> ID="1">141. 2,4,6-Trinitrophenol (Picrinsyre)> ID="2">50 t> ID="3">88-89-1> ID="4">609-009-00-X"> ID="1">142. 2,4,6-Trinitro-m-cresol> ID="2">50 t>  ID="3">28905-71-7> ID="4">609-012-00-6"> ID="1">143. 2,4,6-Trinitrophenetol> ID="2">50 t> ID="3">4732-14-3> ID="4""" ID="1">144. 2,4,6-Trinitroresorcinol (styphninsyre)> ID="2">50 t> ID="3">82-71-3> ID="4">609-018-00-9"> ID="1">145.  2,4,6-Trinitrotoluen> ID="2">50 t> ID="3">118-96-7> ID="4">609-008-00-4"> ID="1">146. Ammoniumnitrat (1)> ID="2">5 000 t> ID="3">6484-52-2> ID="4""" ID="1">147. Cellulosenitrat (med indhold > 12,6 % nitrogen)> ID="2">100 t> ID="3">9004-70-0>  ID="4">603-037-00-6"> ID="1">148. Svovldioxid> ID="2">1 000 t> ID="3">7446-09-05> ID="4">016-011-00-9"> ID="1">149. Hydrogenchlorid, vandfrit, flydende> ID="2">250 t> ID="3">7647-01-0> ID="4">017-002-00-2"> ID="1">150. Antaendelige stoffer i  overensstemmelse med bilag IV, litra c), punkt iii)> ID="2">200 t> ID="3"" ID="4""" ID="1">151. Natriumchlorat (1)> ID="2">250 t> ID="3">7775-09-9> ID="4">017-005-00-9"> ID="1">152. tert-Butyl peroxyacetat (konzentration & ge; 70 %)> ID="2">50 t>  ID="3">107-71-1> ID="4""" ID="1">153. tert-Butyl peroxyisobutyrat (konzentration & ge; 80 %)> ID="2">50 t> ID="3">109-13-7> ID="4""" ID="1">154. tert-Butyl peroxymaleat (konzentration & ge; 80 %)> ID="2">50 t> ID="3">1931-62-0> ID="4"""  ID="1">155. tert-Butyl peroxy-isopropylcarbonat (konzentration & ge; 80 %)> ID="2">50 t> ID="3">2372-21-6> ID="4""" ID="1">156. Dibenzylperoxydicarbonat (konzentration & ge; 90 %)> ID="2">50 t> ID="3">2144-45-8> ID="4""" ID="1">157.  2,2-di-(tert-butylperoxy)butan (konzentration & ge; 70 %)> ID="2">50 t> ID="3">2167-23-9> ID="4""" ID="1">158. 1,1-di-(tert-butylperoxy)cyclohexan (konzentration & ge; 80 %)> ID="2">50 t> ID="3">3006-86-8> ID="4""" ID="1">159.  Di-sec-butylperoxydicarbonat (konzentration & ge; 80 %)> ID="2">50 t> ID="3">19910-65-7> ID="4""" ID="1">160. 2,2-Dihydroperoxypropan (konzentration & ge; 30 %)> ID="2">50 t> ID="3">2614-76-8> ID="4""" ID="1">161. Di-n-propyl peroxydicarbonat  (konzentration & ge; 80 %)> ID="2">50 t> ID="3">16066-38-9> ID="4""" ID="1">162. 3,3,6,6,9,9-Hexamethyl-1,2,4,5- tetroxacyclononan (konzentration & ge; 75 %)> ID="2">50 t> ID="3">22397-33-7> ID="4""" ID="1">163. Methyl ethyl keton peroxid  (konzentration & ge; 60 %)> ID="2">50 t> ID="3">1338-23-4> ID="4""" ID="1">164. Methyl isobutyl keton peroxid (konzentration & ge; 60 %)> ID="2">50 t> ID="3">37206-20-5> ID="4""" ID="1">165. Peroxyeddikesyre (konzentration & ge; 60 %)> ID="2">50 t>  ID="3">79-21-0> ID="4">607-094-00-8"> ID="1">166. Blyazid> ID="2">50 t> ID="3">13424-46-9> ID="4">082-003-00-7"> ID="1">167. Bly-2,4,6-trinitroresorcinolat (Blystyphnat)> ID="2">50 t> ID="3">15245-44-0> ID="4">609-019-00-4"> ID="1">168.  Kviksoelv(II)fulminat (knaldkviksoelv)> ID="2" ASSV="2" ACCV="2.3.2">10 t> ID="3">20820-45-5> ID="4">080-005-00-2"> ID="1"" ID="3">628-86-4> ID="4""" ID="1">169. Cyclotetramethylentetranitramin, 1,3,5,7-tetranitro-1,3,5,7-tetrazolin> ID="2">50 t>  ID="3">2691-41-0> ID="4""" ID="1">170. 2,2& prime;,4,4& prime;,6,6& prime;-Hexanitrostilben> ID="2">50 t> ID="3">20062-22-0> ID="4""" ID="1">171. 1,3,5-Triamino-2,4,6-trinitrobenzen> ID="2">50 t> ID="3">3058-38-6> ID="4""" ID="1">172.  1,2-Ethandioldinitrat, Ethylenglycoldinitrat> ID="2">10 t> ID="3">628-96-6> ID="4">603-032-00-9"> ID="1">173. Ethylnitrat> ID="2">50 t> ID="3">625-58-1> ID="4">007-007-00-8"> ID="1">174. Netriumpicramat> ID="2">50 t> ID="3">831-52-7> ID="4"""  ID="1">175. Bariumazid> ID="2">50 t> ID="3">18810-58-7> ID="4""" ID="1">176. Di-isobutyryl peroxid (konzentration & ge; 50 %)> ID="2">50 t> ID="3">3437-84-1> ID="4""" ID="1">177. Diethyl peroxydicarbonat (konzentration & ge; 30 %)> ID="2">50 t>  ID="3">14666-78-5> ID="4""" ID="1">178. tert-Butyl peroxypivalat (konzentration & ge; 77 %)> ID="2">50 t> ID="3">927-07-1> ID="4""""   (1) I det omfang stoffets tilstand giver det egenskaber, som kan formodes at skabe risiko for et stoerre uheld.  NB: EOEF-numrene svarer til numrene i direktiv 67/548/EOEF, saaledes som dette er aendret.      BILAG IV   VEJLEDENDE KRITERIER a) Meget giftige stoffer - stoffer, der svarer til foerste linje i nedenstaaende tabel - stoffer, der svarer til anden linje i nedenstaaende tabel, og som paa grund af deres fysisk-kemiske egenskaber kan medfoere risiko for stoerre uheld svarende til dem, der kan forvoldes af de i foerste linje omhandlede stoffer.   >(1)(2)(3)"> ID="1">1> ID="2">LD 50 & le; 5> ID="3">LD 50 & le; 10> ID="4">LC 50 & le; 0,1"> ID="1">2> ID="2">5 < LD 50 & le; 25> ID="3">10 < LD 50 & le; 50> ID="4">0,1 < LC 50 & le; 0,5""> b) andre giftige stoffer:  Stoffer, for hvilke der gaelder foelgende vaerdier for akut giftighed, og som har fysisk-kemiske egenskaber, der kan medfoere alvorlige uheld:   >(1)(2)(3)"> ID="1">25 < LD 50 & le; 200> ID="2">50 < LD 50 & le; 400> ID="3">0,5 < LC 50 & le; 2""> c) Letantaendelige stoffer:  i) letantaendelige gasser:  stoffer, som i luftform ved normalt tryk og blandet med luft har et antaendelsesinterval, og hvis kogepunkt ved normalt tryk er 20° C eller derunder.  ii) meget letantaendelige vaeskerstoffer med flammepunkt under 21 ° C, og hvis kogepunkt ved normalt tryk er hoejere end 20° C.  iii) letantaendelige vaesker stoffer med flammepunkt under 55° C, og som forbliver flydende under tryk, saafremt saerlige procesomstaendigheder saasom hoejt tryk og hoej temperatur kan fremkalde risiko for et stoerre uheld.  d) Eksplosive stoffer stoffer, der i kontakt med ild kan eksplodere, eller som er mere foelsomme over for stoed eller gnidning end dinitrobenzen.    (1) LD 50 ved oral indtagelse, rotter. (2) LD 50 ved optagelse gennem huden, rotter eller kaniner. (3) LC 50 ved indaanding ( 4 timer ), rotter.(1) LD 50 ved oral indtagelse, rotter. (2) LD 50 ved optagelse gemmem huden, rotter eller kaniner. (3) LC 50 ved indaanding ( 4 timer ), rotter.      BILAG V   DATA OG OPLYSNINGER, DER SKAL GIVES I FORBINDELSE MED DEN I ARTIKEL 5 OMHANDLEDE ANMELDELSE Er det ikke muligt eller findes det unoedvendigt at give en eller flere af de nedenfor naevnte oplysninger, skal grunden hertil oplyses.  1. BESTEMMELSE AF STOFFET Kemisk navn CAS-nummer Navn i IUPAC-nomenklaturen Andre navne Empirisk formel Sammensaetning af stoffet Renhedsgrad Vigtigste urenheder og deres procentandel Detektions- og bestemmelsesmetoder til raadighed for anlaegget Beskrivelse af de anvendte metoder eller angivelse af litteraturhenvisninger De af fabrikanten foreskrevne metoder og sikkerhedsforanstaltninger med hensyn til haandtering og oplagring samt i tilfaelde af brand De af fabrikanten foreskrevne noedforanstaltninger i tilfaelde af uforsaetlig spredning Fabrikantens midler til uskadeliggoerelse af stoffet 2. KORT ANGIVELSE AF RISIKOEN - for mennesket: - umiddelbar ...  - efterfoelgende ...  - for miljoeet: - umiddelbar ...  - efterfoelgende ...        BILAG VI   OPLYSNINGER, SOM MEDLEMSSTATERNE SKAL MEDDELE KOMMISSIONEN I MEDFOER AF ARTIKEL 11 RAPPORT OM STOERRE UHELD Medlemsstat:  Den for udarbejdelse af rapport ansvarlige myndighed:  Adresse:  1. Generelle oplysninger Dato og tidspunkt for uheldet:  Sted for uheldet:  Adresse:  Den industrielle aktivitets art:  2. Uheldets art Eksplosion  a Brand  a Emission af farlige stoffer  a Emittere(t/de) stof(fer) 3. Beskrivelse af omstaendighederne ved uheldet 4. Trufne noedforanstaltninger 5. Uheldets aarsag Klarlagt  Ikke-klarlagt  Oplysninger fremkommer saa hurtigt som muligt  Hvis aarsagen er klarlagt, beskriv den da venligst naermere.  6. Skadens art og omfang a) Inden for virksomheden - Personskade ... doedsfald ... saarede ... forgiftede - Antal udsatte personer ...  - Materielskader  - Faren bestaar fortsat  - Faren bestaar ikke laengere  b) Uden for virksomheden - Personskade ... doedsfald ... saarede ... forgiftede - Antal udsatte personer ...


Avis juridique important

|

31980L0213

Rådets direktiv 80/213/EØF af 22. januar 1980 om ændring af direktiv 72/461/EØF om veterinærpolitimæssige problemer vedrørende handel med fersk kød inden for Fællesskabet

EF-Tidende nr. L 047 af 21/02/1980 s. 0001 - 0002 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 11 s. 0204  den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 27 s. 0237  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 11 s. 0204  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 17 s. 0113  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 17 s. 0113

++++  RAADETS DIREKTIV  af 22 . januar 1980  om aendring af direktiv 72/461/EOEF om veterinaerpolitimaessige problemer vedroerende handel med fersk koed inden for Faellesskabet   ( 80/213/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 43 og 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  I direktiv 72/461/EOEF ( 3 ) , senest aendret ved direktiv 78/54/EOEF ( 4 ) , er fastsat de veterinaerpolitimaessige betingelser , som de dyr , koedet hidroerer fra , skal opfylde ;  koed af dyr , der ikke opfylder de veterinaerpolitimaessige betingelser , skal udelukkes fra handelen med fersk koed inden for Faellesskabet paa grund af faren for overfoersel af smitsomme husdyrsygdomme , men dette koed kan dog anvendes til andre formaal , naar det har undergaaet en behandling , hvorved disse sygdomskim draebes ;  det er derfor noedvendigt , at dette koed forsynes med et saerligt maerke med henblik paa , at det udelukkes fra handelen med fersk koed inden for Faellesskabet , og dets hygiejnemaessige kvaliteter til andre formaal samtidig garanteres - navnlig til anvendelse ved tilberedning af visse produkter paa basis af koed -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Direktiv 72/461/EOEF aendres saaledes :  1 . Foelgende artikel indsaettes :   " Artikel 5a  Uanset artikel 5 , stk . 1 , kan det deri omhandlede koed , saafremt det ikke er bestemt til handel med fersk koed inden for Faellesskabet , maerkes i overensstemmelse med bilag I , kapitel IX , i direktiv 64/433/EOEF , saafremt dette maerke umiddelbart forsynes med et saerligt stempel i overensstemmelse med bilaget til dette direktiv .  For besiddelse og anvendelse af stempligsudstyret gaelder bilag I , kapitel IX , nr . 39 , i direktiv 64/433/EOEF tilsvarende .  Dette koed skal behandles , udskaeres , transporteres og oplagres saerskilt eller paa andre tidspunkter end koed , der er bestemt til handel med fersk koed inden for Faellesskabet . "  2 . Foelgende bilag tilfoejes :   " BILAG  Stempling af koed , der er bestemt til anden anvendelse end handel med fersk koed inden for Faellesskabet  1 . Stemplingen skal foretages med et ovalt stempel i overensstemmelse med bilag I , kapitel IX , nr . 40 , i direktiv 64/433/EOEF , og dette skal yderligere overstemples med et skraatliggende kors bestaaende af to paa hinanden vinkelrette linjer paa en saadan maade , at korsets skaeringspunkt ligger i stemplets centrum og stemplets angivelser fortsat er laeselige .  2 . De i nr . 1 anfoerte stempelaftryk kan ogsaa anbringes med et enkelt stempel , for eksempel et ovalt stempel , der er 6,5 cm bredt og 4,5 cm hoejt ; stemplet skal indeholde foelgende letlaeselige oplysninger :   - i den oeverste del navnet paa afsenderlandet med store bogstaver ;   - i den midterste del det autoriserede slagteris veterinaere kontrolnummer ;   - i den nederste del en af foelgende forkortelser : EOEF - CEE - EWG - EEC - EEG ;   - to skraatliggende paa hinanden vinkelrette linjer med skaeringspunkt i stemplets centrum og saaledes anbragt , at oplysningerne er laeselige .  Bogstaverne skal vaere 0,8 cm og tallene 1 cm hoeje .  Stemplet kan endvidere indeholde en oplysning , hvorved det er muligt at identificere den dyrlaege , som har undersoegt koedet . "  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv den 31 . december 1980 .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 22 . januar 1980 .  Paa Raadets vegne  G . MARCORA  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 289 af 19 . 11 . 1979 , s . 42 .  ( 2 ) Udtalelse afgivet den 24 . og 25 . 10 . 1979 ( endnu ikke offentliggjort i EFT ) .  ( 3 ) EFT nr . L 302 af 31 . 12 . 1972 , s . 24 .  ( 4 ) EFT nr . L 16 af 20 . 1 . 1978 , s . 22 .


Avis juridique important

|

31985L0325

Rådets direktiv 85/325/EØF af 12. juni 1985 om ændring af direktiv 64/433/EØF om sundhedsmæssige problemer vedrørende handelen med fersk kød inden for Fællesskabet

EF-Tidende nr. L 168 af 28/06/1985 s. 0047 - 0047 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 18 s. 0208  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 35 s. 0180  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 18 s. 0208  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 35 s. 0180

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 12. juni 1985  om aendring af direktiv 64/433/EOEF om sundhedsmaessige problemer vedroerende hendelen med fersk koed inden for Faellesskabet  (85/325/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43 og 100,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  I henhold til kapitel IV, punkt 24, i bilag I til direktiv 64/433/EOEF (4), senest aendret ved direktiv 85/323/EOEF (5), kraeves der en helbredsattest fra alle, som arbejder med fersk koed, og denne helbredsattest skal fornys hvert aar;  naevnte bestemmelse boer tilpasses paa baggrund af erfaringerne hermed -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 2  Direktiv 64/433/EOEF aendres saaledes:  - i artikel 13 laeses: »i punkt 41c i bilag I«;  - kapitel IV, punkt 24, i bilag I affattes saaledes:  »24. Enhver person, der arbejder med eller haandterer fersk koed, skal ved en helbredsattest godtgoere, at der ikke er noget til hinder for denne beskaeftigelse. Helbredsattesten skal fornys hvert aar, medmindre en anden helbredskontrolordning for personalet, som giver tilsvarende garantier, er godkendt efter fremgangsmaaden i artikel 16.«.  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de fornoedne love og administrative bestemmelser i kraft for senest den 1. januar 1986 at efterkomme dette direktiv.  De underretter straks Kommissionen herom.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 12. juni 1985.  Paa Raadets vegne  C. DEGAN  Formand  (1) EFT nr. C 179 af 7. 7. 1984, s. 6.  (2) EFT nr. C 46 af 18. 2. 1985, s. 94.  (3) EFT nr. C 44 af 15. 2. 1985, s. 7.  (4) EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 2012/64.  (5) Se side 43 i denne Tidende.


Avis juridique important

|

31985L0003

Rådets direktiv 85/3/EØF af 19. december 1984 om vægt, dimensioner og visse andre tekniske data for visse landevejskøretøjer

EF-Tidende nr. L 002 af 03/01/1985 s. 0014 - 0018 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 14 s. 0142  den spanske specialudgave: Kapitel 07 bind 3 s. 0228  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 14 s. 0142  den portugisiske specialudgave: Kapitel 07 bind 3 s. 0228

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 19. december 1984  om vaegt, dimensioner og visse andre tekniske data for visse landevejskoeretoejer  (85/3/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 75 og 76,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (2), og  ud fra foelgende betragtninger:  Under hensyn til konklusionerne fra moederne i Det europaeiske Raad den 19. og 20. marts 1984, den 25. og 26. juni 1984 og den 3. og 4. december 1984 boer Raadet snarest gennemfoere de parallelle forloeb for liberalisering og harmonisering, i hvilke dette direktiv indgaar som et led, og med henblik herpaa senest ved udgangen af februar 1987 vedtage instrumenter, hvori de perioder, inden for hvilke liberaliseringen og harmoniseringen vil blive gennemfoert, fastsaettes paa sammenhaengende maade;  forskellene mellem medlemsstaternes gaeldende normer for vaegt og dimensioner for landevejskoeretoejer til erhvervsformaal er af en saadan art, at de forringer konkurrencevilkaarene og besvaerliggoer trafikken mellem medlemsstaterne;  det er derfor noedvendigt som led i den faelles transportpolitik at fastsaette faelles normer for vaegt, dimensioner og visse andre data for visse koeretoejer, saaledes at disse koeretoejer bliver mere velegnede til transport mellem medlemsstaterne;  disse normer skal skabe ligevaegt mellem en rationel og oekonomisk anvendelse af naevnte landevejskoeretoejer til erhvervsformaal, behovet for vedligeholdelse af infrastrukturen og kravene til faerdselssikkerheden;  det er oenskeligt, at de paagaeldende motorkoeretoejer er i overensstemmelse med faellesskabsnormerne for stoej, sikkerhed og emissioner;  der kan for koeretoejer, der er registreret i en medlemsstat, opstilles supplerende tekniske betingelser vedroerende vaegt og dimensioner for erhvervskoeretoejer; saadanne betingelser maa ikke udgoere en hindring for erhvervskoeretoejers anvendelse til transport mellem medlemsstaterne;  det forekommer hensigtsmaessigt, at de medlemsstater, som paa deres omraade tillader hoejere vaerdier for vaegt og dimensioner end de i dette direktiv fastsatte, faar mulighed for at opretholde saadanne bestemmelser for koeretoejer, der er registreret paa deres omraade, saafremt de anvendes til indenlandsk transport; saadanne bestemmelser kan for transportvirksomheder fra de oevrige medlemsstater sammenlignet med de nationale transportvirksomheder i den stat, hvor saadanne bestemmelser anvendes, vaere mindre gunstige end de bestemmelser, der gaelder paa tidspunktet for vedtagelsen af dette direktiv; i saa fald boer artikel 76 i traktaten finde anvendelse;  der boer traeffes foranstaltninger til at lette tilsynet med, om koeretoejerne er i overensstemmelse med dette direktiv;  som foelge af beskaffenheden af visse dele af vejnettet i Irland og Det forenede Kongerige kan bestemmelserne i dette direktiv ikke finde anvendelse i deres helhed paa indevaerende tidspunkt; anvendelsen af visse af disse bestemmelser i de paagaeldende medlemsstater boer derfor midlertidigt udskydes inden for rammerne af en ordning, som Raadet skal vedtage i en afgoerelse, der skal traeffes senest ved udgangen af februar maaned 1987; det er ikke muligt at fastsaette naevnte ordning i dette direktiv; under hensyn til behovet for betydelige forbedringer inden for de paagaeldende dele af vejnettet, som det vil tage en aarraekke at gennemfoere, er de i traktatens artikel 75, stk. 3, omhandlede betingelser for tiden opfyldt i disse medlemsstater og forventes fortsat at vaere det, naar Raadet traeffer sin afgoerelse; denne afgoerelse vil derfor til sin til kunne vedtages med enstemmighed;  akseltrykket for 5- og 6-akslede vogntogs drivaksler boer fastsaettes snarest muligt;  der boer tages hensyn til, at den kombinerede transport af 40-fods ISO containere boer lettes -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  1. Dette direktiv finder anvendelse, for saa vidt angaar:  a) dimensioner for koeretoejer, som er beregnet til koersel paa vej med henblik paa godstransport, og som har mindst fire hjul, en tilladt totalvaegt paa over 3 500 kg, og er konstrueret til en hastighed paa over 25 km/h;  b) vaegt og visse andre data for de koeretoejer, som er omhandlet i litra a) og specificeret i bilag I, punkt 2.  2. Alle vaegtangivelserne i bilag I er at betragte som koerselsnormer og angaar derfor belaesningsforholdene og ikke produktionsnormerne, som vil blive fastlagt i et senere direktiv.  Artikel 2  I dette direktiv forstaas ved:  - »motorkoeretoej«: ethvert selvstaendigt motordrevet koeretoej til koersel paa vej;  - »paahaengsvogn«: ethvert paahaengskoeretoej bestemt til at blive trukket af et motorkoeretoej, bortset fra saettevogne;  - »saettevogn«: ethvert paahaengskoeretoej, som er konstrueret til at kobles til et motorkoeretoej, saaledes at paahaengskoeretoejet delvis hviler paa det traekkende koeretoej, og saaledes at en vaesentlig del af dets vaegt og af dets last hviler paa det traekkende koeretoej;  -»vogntog«:  - enten et paahaengsvogntog bestaaende af et motorkoeretoej med tilkoblet paahaengsvogn,  - eller et saettevognstog bestaaende af et traekkende motorkoeretoej og en tilkoblet saettevogn;  - »stoerste tilladte dimensioner«: de stoerste dimensioner ved hvilke et koeretoej af myndighederne i den stat, hvor koeretoejet er registreret eller taget i brug, er tilladt til anvendelse i international transport i henhold til dette direktiv,  - »tilladt totalvaegt«: den stoerste vaegt ved hvilken et koeretoej i belaesset stand af myndighederne i den stat, hvor koeretoejet er registreret eller taget i brug, er tilladt til anvendelse i international transport i henhold til dette direktiv,  - »tilladt akseltryk«: det stoerste tryk , overfoert fra en enkelt aksel eller akselgruppe, i belaesset stand, ved hvilket et koeretoej af myndighederne i den stat, hvor koeretoejet er registreret eller taget i brug, er tilladt til anvendelse i international transport i henhold til dette direktiv.  Artikel 3  1. Medlemsstaterne maa ikke paa grund af vaegt og dimensioner afvise eller forbyde anvendelse i international trafik paa deres omraade af koeretoejer, der er registreret eller taget i brug i en medlemsstat, saafremt koeretoejerne er i overensstemmelse med de i bilag I anfoerte graensevaerdier.  Disse bestemmelser finder anvendelse ogsaa selv om:  a) disse koeretoejer ikke opfylder den paagaeldende medlemsstats krav med hensyn til saadanne vaegt- og dimensionsforhold, som ikke er omfattet af bilag I;  b) myndighederne i den medlemsstat, i hvilken koeretoejerne er registreret eller taget i bvrug brug, har tilladt graensevaerdier , som overstiger de i bilag I fastsatte.  2. Bestemmelsen i stk. 1, litra a), beroerer dog ikke en medlemsstats adgang til med de begraensninger, der foelger af faellesskabsretten, at kraeve, at koeretoejer, der er registreret eller taget i brug paa dens eget omraade, skal overholde de nationale forskrifter med hensyn til saadanne vaegt- og dimensionsforhold, som ikke er omfattet af bilag I.  3. En medlemsstat, som tillader hoejere vaerdier for vaegt og dimensioner end de i direktivet fastsatte, kan begraense disse til kun at gaelde for koeretoejer, der er registreret eller taget i brug i den paagaeldende medlemsstat, saafremt de anvendes til indelandsk transport.  Artikel 4  Koeretoejer, som indgaar i et 5- eller 6-akslet vogntog, og som tages i brug for foerste gang fra og med den 1. januar 1990, skal desuden for at kunne omfattes af artikel 3, stk. 1, vaere i overensstemmelse med de tekniske forskrifter i de direktiver, der er naevnt i bilag II.  Listen over direktiver i bilag II tilpasses den tekniske udvikling inden for rammerne af bestemmelserne i artikel 12 og 13 i direktiv 70/156/EOEF af 6. februar 1970 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne koeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil (1), senest aendret ved direktiv 80/1267/EOEF (2).  Artikel 5  For at lette tilsynet med, at et koeretoej er i overensstemmelse med dette direktiv, traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger til, at koeretoejerne forsynes med et bevis for denne overensstemmelse.  Paa forslag af Kommissionen traeffer Raadet inden seks maaneder fra vedtagelsen af dette direktiv afgoerelse om detaljerede bestemmelser vedroerende:  - formen og indholdet af dette bevis samt betingelserne for dets udstedelse,  - medlemsstaternes gensidige anerkendelse af beviser udstedt af en anden medlemsstat.  Raadets direktiv 76/114/EOEF af 18. december 1975 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning vedroerende skilte og foreskrevne paaskrifter og disses anbringelsessted og -maade for motordrevne koeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil (3), aendret ved direktiv 78/507/EOEF (4), aendres om fornoedent i overensstemmelse hermed.  Artikel 6  Dette direktiv er ikke til hinder for anvendelse af de bestemmelser, der i hver medlemsstat gaelder for koersel paa vej, og som tillader en begraensning af koeretoejers vaegt og/eller dimensioner paa visse veje eller vejanlaeg, uanset i hvilken stat disse koeretoejer er registreret.  Artikel 7  1. Medlemsstaterne traeffer efter samraad med Kommissionen de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette dirketiv:  - fra den 1. juli 1986, for saa vidt angaar anvendelsen af alle bestemmelser bortset fra artikel 4 og bilag II;  - fra den 1. januar 1990, for saa vidt angaar anvendelsen af artikel 4 og bilag II.  Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de foranstaltninger, som de traeffer med henblik paa gennemfoerelsen af dette direktiv.  2. Raadet fastsaetter inden den 31. december 1985 tilladt drivakseltryk for 5- eller 6-akslet vogntog, herunder tilladt akseltryk for drivaksel, der indgaar i akselgrupper med to eller tre aksler.  Indtil Raadet har fastsat naevnte drivakseltryk, herunder tilladt akseltryk for motorkoeretoejers akselgrupper med 2 eller 3 aksler, gaelder lovgivningen i den medlemsstat, hvor koeretoejet anvendes.  Artikel 8  1. Bestemmelserne i artikel 3 er, for saa vidt angaar de normer, der er anfoert i bilag I, punkt 2.2. og 3.3.2, midlertidigt ikke gaeldende i Irland og Det forenede Kongerige.  Disse to medlemsstater anvender dog artikel 3 paa de i bilag I, punkt 2.2.2, omhandlede saettevognstog, saafremt:  - totalvaegten i belaesset stand ikke overstiger 38 tons,  - vaegten paa hver af akselgrupperne med tre aksler med den afstand, der er fastsat i bilag I, punkt 3.3.2, ikke overstiger 22,5 tons.  2. Kommissionen forelaegger inden den 30. juni 1986 Raadet en rapport om udviklingen med hensyn til de forhold, der begrunder den i stk. 1 omhandlede undtagelse. Rapporten skal ledsages af forslag til:  i) undtagelsens varighed, og  ii) en procedure for regelmaessig vurdering af de forhold, der maatte begrunde, at undtagelsen opretholdes.  Raadet skal senest den 28. februar 1987 traeffe afgoerelse om dette forslag i henhold til den i traktaten fastsatte fremgangsmaade.  Artikel 9  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. december 1984.  Paa Raadets vegne  J. BRUTON  Formand  (1) EFT nr. C 124 af 17. 12. 1971, s. 63.  EFT nr. C 144 af 15. 6. 1981, s. 80.  (2) EFT nr. C 61 af 10. 6. 1972, s. 5.  EFT nr. C 113 af 7. 5. 1980, s. 14.  (1) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.  (2) EFT nr. L 375 af 31. 12. 1980, s. 34.  (1) EFT nr. L 24 af 30. 1. 1976, s. 1.  (2) EFT nr. L 155 af 13. 6. 1978, s. 31.  BILAG  I  TILLADT TOTALVAEGT, TILLADT AKSELTRYK OG STOERSTE TILLADTE DIMENSIONER SAMT DERMED BESLAEGTEDE DATA FOR KOERETOEJER  1.2 // 1.  // Stoerste tilladte dimensioner for de koeretoejer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra a)  // 1.1.  // Stoerste laengde  //   // - motorkoeretoej 12,00 m  //   // - paahaengskoeretoej 12,00 m  //   // - saettevognstog 15,50 m  //  // - andre vogntog 18,00 m  // 1.2.  // Stoerste bredde (alle koeretoejer) 2,50 m  // 1.3.  // Stoerste hoejde (alle koeretoejer) 4,00 m  // 1.4.  // De i punkt 1.1, 1.2 og 1.3 anfoerte vaerdier omfatter loese overbygninger og standardiserede ladninger saasom containere (veksellad).  // 1.5.  // Ethvert motorkoeretoej eller vogntog skal under koersel kunne vende inden for en vendecirkel med en ydre radius paa 12,50 m og en indre radius paa 5,30 m.  // 2.  // Tilladt totalvaegt for koeretoejer (i tons)  // 2.1.  // Koeretoejer, der er en del af et vogntog  // 2.1.1.  // 2-akslet paahaengskoeretoej 18 t  // 2.1.2.  // 3-akslet paahaengskoeretoej 24 t  // 2.2.  // Vogntog  // 2.2.1.  // Paahaengsvogntog med 5 eller 6 aksler  //   // a) 2-akslet motorkoeretoej med tilkoblet 3-akslet paahaengsvogn 40 t  //  // b) 3-akslet motorkoeretoej med tilkoblet 2- eller 3-akslet paahaengsvogn 40 t  // 2.2.2.  // 5- eller 6-akslede saettevognstog  //   // a) 2-akslet motorkoeretoej med tilkoblet 3-akslet saettevogn 40 t  //   // b) 3-akslet motorkoeretoej med tilkoblet 2- eller 3-akslet saettevogn 40 t  //   // c) 3-akslet motorkoeretoej med tilkoblet 2- eller 3-akslet saettevogn, der i kombineret transport medfoerer en 40-fods ISO container 44 t  // 3.  // Tilladt akseltryk for de koeretoejer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b) (i tons)  // 3.1.  // Enkelt aksel  //   // Enkelt aksel, der ikke er drivaksel 10 t  // 3.2.  // Akselgruppe med to aksler i paahaengsvogne og saettevogne  //   // Stoerste samlede akseltryk i en akselgruppe med to aksler maa, hvis den indbyrdes akselafstand d) er:  // 3.2.1.  // mindre end 1,0 m (d < 1,0), ikke overstige 11 t  // 3.2.2.  // 1,0 m eller derover, men mindre end 1,3 m (1,0 µ d < 1,3), ikke overstige 16 t  // 3.2.3.  // 1,3 m eller derover, men mindre end 1,8 m (1,3 µ d < 1,8), ikke overstige 18 t  // 3.2.4.  // 1,8 m eller derover (1,8 µ d), ikke overstige 20 t  // 3.3.  // Akselgruppe med tre aksler i paahaengsvogne og saettevogne  //   // Stoerste samlede akseltryk i en akselgruppe med tre aksler maa, hvis den indbyrdes afstand d) mellem akselgruppens aksler er  // 3.3.1.  // 1,3 m eller derunder (d µ 1,3), ikke overstige 21 t  // 3.3.2.  // mere end 1,3 m, men ikke over 1,4 m (1,3 < d µ 1,4), ikke overstige 24 t  // 4.  // Beslaegtede data for de koeretoejer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b)  // 4.1.  // Alle koeretoejer  //  // Et koeretoejs eller et vogntogs drivakseltryk maa ikke vaere mindre end 25 % af koeretoejets eller vogntogets totalvaegt, naar koeretoejet eller vogtoget anvendes i international transport.  // 4.2.  // Paahaengsvogntog  //   // Afstanden mellem det traekkende koeretoejs bageste aksel og den tilkoblede paahaengsvogns forreste aksel maa ikke vaere mindre end 3,00 m.  BILAG  II  LISTE OVER DE I ARTIKEL 4 OMHANDLEDE DIREKTIVER  1.2.3 //   //   //   // Nr.  // Titel  // EFT  //   //   //  // 70/157  // Det tilladte stoejniveau og udstoedningssystemer for motorkoeretoejer  // L 42/70  // 73/350  // Idem  // L 321/73  // 77/212  // Idem  // L 66/77  // 70/221  // Beholdere for flydende braendstof og afskaermning paa motordrevne koeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil  // L 76/70  // 79/490  // Idem  // L 128/79  // 70/311  // Styreapparater for motorkoeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil  // L 133/70  // 71/127  // Foererspejle til motordrevne koeretoejer  // L 68/71  // 79/795  // Idem  // L 239/79  // 71/320  // Bremsesystemer for visse kategorier af motordrevne koeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil  // L 202/71  // 74/132  // Idem  // L 74/74  // 75/524  // Idem  // L 326/75  // 79/489  // Idem  // L 128/79  // Berigtigelse  // Idem  // L 146/79  // 72/306  // Foranstaltninger mod emission af forurenende stoffer fra dieselmotorer til fremdrift af koeretoejer  // L 190/72  // Berigtigelse  // Idem  // L 215/74  // 80/1269  // Motordrevne koeretoejers motoreffekt  // L 375/80  //   //   //


Avis juridique important

|

32001L0056

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/56/EF af 27. september 2001 om opvarmningsanlæg til motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil, om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 78/548/EØF

EF-Tidende nr. L 292 af 09/11/2001 s. 0021 - 0040

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/56/EFaf 27. september 2001om opvarmningsanlæg til motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil, om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 78/548/EØFEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),efter proceduren i traktatens artikel 251(3), ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådets direktiv 78/548/EØF af 12. juni 1978 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende opvarmning af bilers kabiner(4) blev vedtaget som et af særdirektiverne under den EF-typegodkendelsesprocedure, der er fastlagt ved Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil(5). Følgelig finder bestemmelserne i direktiv 70/156/EØF om køretøjssystemer, komponenter og separate tekniske enheder også anvendelse på direktiv 78/548/EØF.(2) Efter direktiv 70/156/EØF, særlig artikel 3, stk. 4, og artikel 4, stk. 3, skal der til hvert særdirektiv knyttes et oplysningsskema, der indeholder de relevante punkter i bilag I til nævnte direktiv, og en typegodkendelsesattest, baseret på bilag VI til samme direktiv, således at typegodkendelser kan edb-registreres.(3) Som følge af den tekniske udvikling har mange typer køretøjer nu anlæg, der forbrænder dieselolie, benzin eller LPG til opvarmning af passagerrum (f.eks. i busser), varerum (f.eks. i lastbiler og påhængskøretøjer) eller soverum (f.eks. i lastbiler og campingbiler), med henblik på at opnå effektiv opvarmning uden støj og gasemission fra en kørende fremdrivningsmotor, medens køretøjet er parkeret. Af hensyn til sikkerheden er det nødvendigt også at fastsætte krav vedrørende varmeanlæg af forbrændingstypen og montering af disse. Sådanne krav bør afspejle den højeste aktuelle tekniske standard.(4) Det er nødvendigt, at der gives mulighed for typegodkendelse af opvarmningsanlæg af forbrændingstypen som komponenter og af køretøjer monteret med sådanne anlæg.(5) Det vil blive nødvendigt at give mulighed for at opstille supplerende sikkerhedsmæssige krav til anlæg til opvarmning med autogas (LPG) ved at tilføje et bilag.(6) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(6).(7) Af hensyn til klarheden bør direktiv 78/548/EØF ophæves og erstattes af nærværende direktiv -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Ved "køretøj" forstås ethvert køretøj, som direktiv 70/156/EØF finder anvendelse på.Artikel 2Medlemsstaterne kan ikke af grunde, der vedrører anlæg til opvarmning af passager- eller varerum, nægte at meddele EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse af en type køretøj eller en type anlæg til opvarmning ved forbrænding, hvis anlægget opfylder kravene i bilagene.Artikel 3Medlemsstaterne kan ikke af grunde, der vedrører anlæg til opvarmning af passager- eller varerum, nægte eller forbyde salg, registrering, ibrugtagning eller brug af et køretøj eller af et anlæg til opvarmning ved forbrænding, hvis anlægget opfylder kravene i bilagene.Artikel 41. Fra den 9. maj 2003 kan medlemsstaterne ikke af grunde, der vedrører opvarmningsanlægget,- nægte EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse af en type køretøj eller opvarmningsanlæg, eller- forbyde salg, registrering eller ibrugtagning af køretøjer eller salg eller ibrugtagning af opvarmningsanlæg,hvis opvarmningsanlægget opfylder kravene i dette direktiv.2. Fra den 9. maj 2004- kan medlemsstaterne ikke længere meddele EF-typegodkendelse,- kan medlemsstaterne nægte national typegodkendelse,af en køretøjstype af grunde, der vedrører opvarmningsanlægget, eller af en type anlæg til opvarmning ved forbrænding, hvis kravene i dette direktiv ikke er opfyldt.3. Fra den 9. maj 2005- skal medlemsstaterne anse typeattester, der ledsager nye køretøjer i henhold til direktiv 70/156/EØF, for ugyldige til det i samme direktivs artikel 7, stk. 1, nævnte formål,- kan medlemsstaterne nægte salg, registrering og ibrugtagning af fabriksnye køretøjer,af grunde, der vedrører opvarmningsanlægget, hvis kravene i nærværende direktiv ikke er opfyldt.Dette stykke gælder ikke for køretøjstyper, der er udstyret med anlæg til opvarmning ved udnyttelse af spildvarme - vand.4. Fra den 9. maj 2005 finder de krav i dette direktiv, som vedrører anlæg til opvarmning ved forbrænding som komponenter, anvendelse til formålet i artikel 7, stk. 2, i direktiv 70/156/EØF.Artikel 5Senest den 9. november 2002 undersøger Kommissionen supplerende sikkerhedsmæssige krav med hensyn til anlæg til opvarmning af motorkøretøjer med autogas (LPG) og ændrer i givet fald dette direktiv efter proceduren i artikel 6, stk. 2.Artikel 61. Kommissionen bistås af det udvalg med henblik på tilpasning til den tekniske udvikling, der er nedsat ved artikel 13 i direktiv 70/156/EØF, i det følgende benævnt "udvalget".2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.Artikel 7Direktiv 70/156/EØF ændres således:1) Punkt 36 i del 1 i bilag IV affattes således: ">TABELPOSITION>"2) Bilag XI ændres således:a) Punkt 36 i del 1 affattes således: ">TABELPOSITION>"b) Punkt 36 i del 2 affattes således: ">TABELPOSITION>"Artikel 8Direktiv 78/548/EØF ophæves med virkning fra den 9. maj 2004. Henvisninger til det ophævede direktiv skal anses som henvisninger til nærværende direktiv.Artikel 91. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 9. maj 2003 og underretter straks Kommissionen herom.Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 10Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 11Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 27. september 2001.På Europa-Parlamentets vegneN. FontaineFormandPå Rådets vegneC. PicquéFormand(1) EFT C 326 af 24.10.1998, s. 4, og EFT C 116 E af 26.4.2000, s. 2.(2) EFT C 101 af 12.4.1999, s. 15.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 13.4.1999 (EFT C 219 af 30.7.1999, s. 58), Rådets fælles holdning af 17.11.2000 (EFT C 36 af 2.2.2001, s. 1) og Europa-Parlamentets afgørelse af 14.3.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT). Rådets afgørelse af 26.6.2001.(4) EFT L 168 af 26.6.1978, s. 40.(5) EFT L 42 af 23.2.1970, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/91/EF (EFT L 11 af 16.1.1999, s. 25).(6) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.BILAGSFORTEGNELSE>TABELPOSITION>BILAG IADMINISTRATIVE BESTEMMELSER OM EF-TYPEGODKENDELSE1. ANSØGNING OM EF-TYPEGODKENDELSE AF EN KØRETØJSTYPE1.1. Ansøgning om EF-typegodkendelse af en køretøjstype i henhold til artikel 3, stk. 4, i direktiv 70/156/EØF, hvad angår opvarmningsanlægget, indgives af køretøjets fabrikant.1.2. Oplysningsskemaet udformes som vist i tillæg 1.1.3. Følgende materiale skal indleveres til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesafprøvningen:1.3.1. Et køretøj, der er repræsentativt for den køretøjstype, der søges godkendt.2. MEDDELELSE AF EF-TYPEGODKENDELSE AF EN KØRETØJSTYPE2.1. Hvis de relevante krav er opfyldt, meddeles EF-typegodkendelse i henhold til artikel 4, stk. 3, i direktiv 70/156/EØF.2.2. EF-typegodkendelsesattesten udformes som vist i tillæg 2.2.3. Hver godkendt køretøjstype tildeles et godkendelsesnummer i overensstemmelse med bilag VII til direktiv 70/156/EØF. En medlemsstat må ikke tildele samme nummer til to forskellige køretøjstyper.3. ANSØGNING OM EF-TYPEGODKENDELSE AF EN TYPE OPVARMNINGSANLÆG AF FORBRÆNDINGSTYPEN3.1. Ansøgning om EF-typegodkendelse af et opvarmningsanlæg i henhold til artikel 3, stk. 4, i direktiv 70/156/EØF, indgives af anlæggets fabrikant.3.2. Oplysningsskemaet udformes som vist i tillæg 3.3.3. Følgende skal indleveres til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesafprøvningen:3.3.1. Et opvarmningsanlæg, der er repræsentativt for den type, der søges godkendt.4. MEDDELELSE AF EF-TYPEGODKENDELSE AF EN TYPE OPVARMNINGSANLÆG AF FORBRÆNDINGSTYPEN4.1. Hvis de relevante bestemmelser er opfyldt, meddeles EF-typegodkendelse i henhold til artikel 4, stk. 3, og, i påkommende tilfælde, artikel 4, stk. 4, i direktiv 70/156/EØF.4.2. EF-typegodkendelsesattesten udformes som vist i tillæg 4.4.3. Hver godkendt type opvarmningsanlæg tildeles et godkendelsesnummer i overensstemmelse med direktiv 70/156/EØF, bilag VII. En medlemsstat må ikke tildele samme nummer til to forskellige opvarmningsanlæg.4.4. Hvert opvarmningsanlæg, der er godkendt i henhold til dette direktiv, skal være påført EF-komponenttypegodkendelsesmærkning som angivet i tillæg 5.5. ÆNDRING AF TYPE OG TYPEGODKENDELSE5.1. For ændring af en type køretøj eller opvarmningsanlæg, der er godkendt i henhold til dette direktiv, gælder bestemmelserne i artikel 5 i direktiv 70/156/EØF.6. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE6.1. Der træffes foranstaltninger til sikring af produktionens overensstemmelse i henhold til artikel 10 i direktiv 70/156/EØF.Tillæg 1>PIC FILE= "L_2001292DA.002602.TIF">>PIC FILE= "L_2001292DA.002701.TIF">Tillæg 2MODEL(største format: A4 (210 x 297 mm))>PIC FILE= "L_2001292DA.002802.TIF">Tillægtil EF-typegodkendelsesattest nr. ... vedrørende typegodkendelse af køretøj i henhold til direktiv 2001/56/EF>PIC FILE= "L_2001292DA.002902.TIF">Tillæg 3>PIC FILE= "L_2001292DA.003002.TIF">Tillæg 4MODEL(største format: A4 (210 x 297 mm)>PIC FILE= "L_2001292DA.003102.TIF">Tillægtil EF-typegodkendelsesattest nr. ... vedrørende typegodkendelse af anlæg til opvarmning ved forbrænding i henhold til direktiv 2001/56/EF>PIC FILE= "L_2001292DA.003202.TIF">Tillæg 5EF-TYPEGODKENDELSESMÆRKE FOR KOMPONENT1. ALMINDELIGE OPLYSNINGER1.1. EF-typegodkendelsesmærke for komponent består af:1.1.1. et rektangel, som omslutter bogstavet "e" (lille e) efterfulgt af kodenummer eller -bogstaver på den medlemsstat, som har meddelt typegodkendelse:1 for Tyskland2 for Frankrig3 for Italien4 for Nederlandene5 for Sverige6 for Belgien9 for Spanien11 for Det Forenede Kongerige12 for Østrig13 for Luxembourg17 for Finland18 for Danmark21 for Portugal23 for Grækenland24 for Irland1.1.2. i nærheden af rektanglet, et 4-cifret løbenummer - i det følgende betegnet "basis-godkendelsesnummer" - som er indeholdt i fjerde del af det typegodkendelsesnummer, som der henvises til i bilag VII i direktiv 70/156/EØF, med to foranstillede cifre, der er løbenummeret på den seneste væsentlige tekniske ændring af direktiv 78/548/EØF på den dato, da EF-typegodkendelse af komponent er meddelt. I nærværende direktiv er dette løbenummer 00.1.2. EF-typegodkendelsesmærket skal være let læseligt og uudsletteligt.2. EKSEMPEL PÅ EF-TYPEGODKENDELSESMÆRKE FOR KOMPONENT2.1.>PIC FILE= "L_2001292DA.003302.TIF">Ovennævnte typegodkendelsesmærke for komponent angiver, at det pågældende opvarmningsanlæg er godkendt i Tyskland (e1) i henhold til dette direktiv (00) under basis-godkendelsesnummer 2439.BILAG IIANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER OG KRAV1. ANVENDELSESOMRÅDE1.1. Dette direktiv finder anvendelse på køretøjer i klasse M, N og O, som er monteret med opvarmningsanlæg.2. DEFINITIONERI dette direktiv forstås ved:2.1. "Opvarmningsanlæg", en anordning, der anvendes til at hæve temperaturen i køretøjets indre, herunder et eventuelt varerum2.2. "Anlæg til opvarmning ved forbrænding", en anordning, der direkte anvender flydende eller gasformigt brændstof, i modsætning til anlæg, der udnytter spildvarmen fra køretøjets fremdrivningsmotor2.3. "Køretøjstype hvad angår opvarmningsanlægget", køretøjer, som indbyrdes ikke afviger på væsentlige punkter såsom:- opvarmningsanlæggets arbejdsprincip- opvarmningsanlæggets type (i påkommende tilfælde)2.4. "Type anlæg til opvarmning ved forbrænding", anordninger, der indbyrdes ikke afviger på væsentlige punkter som:- brændstoftype (f.eks. flydende eller gasformig)- varmeoverførende medium (f.eks. luft eller vand)- placering i køretøjet (f.eks. passagerrummet eller lastrummet)2.5. "Anlæg til opvarmning ved udnyttelse af spildvarme", en anordning, der udnytter spildvarme fra køretøjets fremdrivningsmotor til at hæve temperaturen indvendigt i køretøjet med vand, olie eller luft som varmeoverførende medium2.6. "Køretøjets indre", den indvendige del af køretøjet, hvad enten den anvendes til passagerer eller last2.7. "Anlæg til opvarmning af passagerrummet", en anordning til forøgelse af temperaturen i passagerrummet2.8. "Anlæg til opvarmning af varerummet", en anordning til forøgelse af temperaturen i varerummet2.9. "Passagerrum", den del af køretøjets indre, hvori fører og passagerer opholder sig2.10. "Gasformigt brændstof", brændstoffer, der under normale temperatur- og trykforhold (288,2 K og 101,33 kPa) er gasformige, f.eks. flaskegas (LPG) og komprimeret naturgas2.11. "Overophedning", den tilstand, som opstår ved fuldstændig blokering af luftindtaget for opvarmningsluften til et forbrændingsanlæg til opvarmning.3. KRAV TIL OPVARMNINGSANLÆG3.1. Passagerrummet på køretøjer i klasse M og N skal være udstyret med opvarmningsanlæg3.2. De almindelige krav til opvarmningsanlæg er følgende:- den opvarmede luft, der tilføres passagerrummet, må ikke være mere forurenet end udeluften- føreren og passagererne må under kørslen ikke kunne komme i berøring med køretøjsdele eller varm luft, som kan medføre forbrændinger- emissionen fra røggassen fra anlæg til opvarmning ved forbrænding skal være inden for acceptable grænser.Metoder til prøvning for hvert af disse krav er indeholdt i bilag IV, V og VI.3.2.1. I nedenstående tabel er angivet, hvilke bilag der finder anvendelse for det pågældende opvarmningsanlæg i den pågældende køretøjsklasse:>TABELPOSITION>3.3. Yderligere krav til anlæg til opvarmning ved forbrænding og montering af sådanne anlæg i køretøjet er anført i bilag VII.Bemærkning 1:Køretøjer, der opfylder kravene i bilag III, er undtaget fra disse prøvningskrav.Bemærkning 2:Et nyt bilag VIII "Sikkerhedskrav til opvarmning ved forbrænding af autogas (LPG)" vil blive tilføjet til dette direktiv i overensstemmelse med artikel 5.Bemærkning 3:Anlæg til opvarmning ved forbrænding, som er placeret uden for passagerrummet og anvender vand som varmeoverførende medium, anses for at opfylde kravene i bilag IV og V.BILAG IIIKRAV TIL ANLÆG TIL OPVARMNING VED UDNYTTELSE AF SPILDVARME - LUFT1. For opvarmningsanlæg med varmeveksler, hvis primærkreds gennemstrømmes af udstødningsgas eller forurenet luft, anses kravene i bilag II, punkt 3.2, for opfyldt, når følgende betingelser er overholdt:2. Varmevekslerens primærkreds skal være tæt ved tryk indtil 2 bar.3. Væggene i varmevekslerens primærkreds må ikke indeholde aftagelige komponenter.4. Er den varmeoverførende del af varmeveksleren fremstillet i ulegeret stål, skal vægtykkelsen være mindst 2 mm.4.1. Anvendes der andre materialer (herunder kompositmaterialer og overtrukne materialer), skal vægtykkelsen være tilstrækkelig til at sikre, at varmeveksleren har samme levetid som den i punkt 4 beskrevne.4.2. Er den varmeoverførende del af varmeveksleren emaljeret, skal den væg, hvor dette lag er påført, være mindst 1 mm tyk, og emaljelaget skal være holdbart, tæt og uden porer.5. Røret, som fører udstødningsgassen, skal have en mindst 30 mm lang kontrolzone for korrosion; denne zone skal være placeret umiddelbart efter varmevekslerens afgang og være utildækket og let tilgængelig.5.1. I denne zone må vægtykkelsen ikke være større end vægtykkelsen af varmevekslerens indvendige udstødningsgasførende rør, og materialer og overfladeegenskaber skal svare til disse rør.5.2. Udgør varmeveksler og lyddæmper en samlet enhed, betragtes lyddæmperens ydervæg som den zone, hvor eventuel korrosion vil opstå, og skal således være i overensstemmelse med punkt 5.1.6. For opvarmningsanlæg, der udnytter motorens køleluft som opvarmningsluft, anses kravene i bilag II, punkt 3.2, for opfyldt uden brug af varmeveksler, forudsat at følgende betingelser er overholdt:- den køleluft, der anvendes som opvarmningsluft, må kun komme i berøring med de af motorens overflader, hvor der ikke indgår aftagelige komponenter- forbindelserne mellem denne køleluftkreds og de varmeoverførende overflader skal være gastætte og oliebestandige.Disse betingelser vil være opfyldt, når for eksempel:6.1. en kappe omkring hvert tændrør leder eventuel udsivende gas bort fra opvarmningsluftkredsen6.2. samlingen mellem topstykke og udstødningsmanifold er beliggende uden for opvarmningsluftkredsen6.3. der er dobbelt tætning mellem topstykke og cylinder, og eventuel udsivende gas fra den første tætning ledes bort fra opvarmningsluftkredsen, ellertætningen mellem topstykke og cylinder stadig er effektiv, når topboltene ved kold motor er tilspændt med en tredjedel af det nominelle tilspændingsmoment foreskrevet af fabrikanten, ellersamlingen mellem topstykke og cylinder er beliggende uden for opvarmningsluftkredsen.BILAG IVPRØVE FOR LUFTKVALITET1. Komplette køretøjer afprøves på følgende måde:1.1. Opvarmningsanlægget bringes til at fungere med maksimal ydelse i én time i stille vejr (vindhastighed <= 2 m/s); alle vinduer skal være lukket, og for køretøjer med anlæg til opvarmning ved forbrænding skal køretøjets fremdrivningsmotor være standset. Såfremt opvarmningsanlægget efter at være bragt til at fungere med maksimal ydelse automatisk afbryder inden en time, kan målingerne dog foretages inden afbrydelsen.1.2. CO-indholdet i den omgivende luft måles ved udtagning af prøver fra:a) et punkt uden for køretøjet så tæt som muligt på det punkt, hvor der tilføres frisk luft til varmeanlægget, ogb) et punkt inde i køretøjet mindre end 1 m fra det punkt, hvor opvarmningsluften tilføres.1.3. Der måles i en repræsentativ periode på 10 minutter.1.4. I punkt b) må den målte koncentration højst være 20 ppm CO højere end koncentrationen i punkt a).2. Opvarmningsanlæg som komponenter afprøves på følgende måde efter prøverne i bilag V, bilag VI og punkt 1.3 i bilag VII:2.1. Varmevekslerens primærkreds underkastes en tæthedsprøve for at sikre, at der ikke kan blive blandet forurenet luft i den opvarmningsluft, der tilføres passagerrummet.2.2. Dette krav anses for opfyldt, hvis udsivningen fra varmeveksleren ved et overtryk på 0,5 hpa er højst 30 dm3/h.BILAG VTEMPERATURPRØVE1. Opvarmningsanlægget bringes til at fungere med maksimal ydelse i én time i stille vejr (vindhastighed <= 2 m/s); alle vinduer skal være lukket. Såfremt opvarmningsanlægget efter at være bragt til at fungere med maksimal ydelse automatisk afbryder efter kortere tid end en time, kan målingerne dog foretages tidligere. Hvis anlæggets luftindtag findes udvendigt på køretøjet, skal prøven udføres ved en udetemperatur på mindst 15 °C.2. Med et kontakttermometer måles overfladetemperaturen af alle de dele af opvarmningsanlægget, som kan komme i berøring med føreren under normal kørsel. På sådanne dele må temperaturen ikke overstige 70 °C for metal uden belægning eller 80 °C for andre materialer.2.1. Såfremt dele af varmeanlægget er placeret bag førersædet eller såfremt anlægget bliver overophedet, må denne temperatur ikke være over 110 °C.3.1. For køretøjer af klasse M1 og N må temperaturen ikke overstige 110 °C på de dele af systemet, som kan forventes at komme i berøring med siddende passagerer under normal kørsel, med undtagelse af tilførselsåbningens gitter.3.2. For køretøjer af klasse M2 og M3 må temperaturen ikke overstige 70 °C for metal uden belægning eller 80 °C for andre materialer på de dele af systemet, som kan forventes at komme i berøring med passagerer under normal kørsel.4. Temperaturen af den opvarmningsluft, der tilføres passagerrummet, må ikke være over 150 °C, målt i midten af tilførselsåbningen.BILAG VIPRØVE FOR FORURENENDE STOFFER I RØGGASSEN1. Opvarmningsanlægget bringes til at arbejde med maksimal ydelse i én time i stille vejr (vindhastighed <= 2 m/s) ved en udetemperatur på 20 ± 10 °C. Såfremt opvarmningsanlægget efter at være bragt til at fungere med maksimal ydelse automatisk afbryder efter kortere tid end en time, kan målingerne dog foretages inden afbrydelsen.2. Den tørre koncentration af forurenende stoffer i den ufortyndede røggas, må ikke overstige følgende grænseværdier, målt med passende apparatur:>TABELPOSITION>3. Prøven gentages under forhold svarende til en kørehastighed på 100 km/h. Herunder må CO-indholdet ikke overstige 0,2 % v/v. Har prøven været udført på opvarmningsanlæg som komponenter, behøver prøven ikke gentages med henblik på den køretøjstype, hvori anlægget er monteret.BILAG VIIKRAV TIL ANLÆG TIL OPVARMNING VED FORBRÆNDING OG DERES MONTERING1. ALMINDELIGE KRAV1.1. Med hvert varmeanlæg skal følge brugs- og vedligeholdelsesanvisning og, for varmeanlæg til eftermontering, desuden anvisninger for montering.1.2. Der skal forefindes en sikkerhedsanordning (enten som del af forbrændingsvarmeanlægget eller som del af køretøjet), som styrer varmeanlæggets funktion i nødsituationer. Sikkerhedsanordningen skal være konstrueret således, at i tilfælde af, at brændstoffet enten ikke antændes ved opstart, eller flammen går ud under driften, vil brændstofforsyningens antændings- og tilslutningstid højst blive overskredet med fire minutter for anlæg med flydende brændstof og for anlæg med gasformigt brændstof med et minut, såfremt der forefindes en termoelektrisk flammekontrolanordning, eller med 10 sekunder, såfremt der forefindes en automatisk flammekontrolanordning.1.3. Forbrændingskammeret og varmeveksleren i opvarmningsanlæg, der anvender vand som varmeoverførende medium, skal kunne tåle et tryk på det dobbelte af det normale arbejdstryk, dog mindst 2 bar (overtryk). Prøvetrykket skal være angivet i oplysningsskemaet.1.4. Opvarmningsanlægget skal være forsynet med en fabrikationsplade, der angiver fabrikantens navn, modelnummer og type samt mærkeeffekt i kW. Desuden skal angives brændstoftype og, hvor relevant, arbejdsspænding og gastryk.1.5. Blæser med slukningsforsinkelse1.5.1. Er anlægget udstyret med blæser, skal denne fungere med slukningsforsinkelse, også i tilfælde af overophedning eller afbrydelse af brændstoftilførslen.1.5.2. Der kan anvendes andre foranstaltninger til forhindring af deflagrations- eller korrosionsskader, hvis fabrikanten over for den godkendende myndighed godtgør, at de har tilsvarende virkning.1.6. Krav til elektrisk udstyr1.6.1. Alle tekniske krav, der påvirkes af spændingen, skal opfyldes inden for et spændingsinterval på ± 16 % af arbejdsspændingen. Er anlægget udstyret med under- og/eller overspændingsbeskyttelse, skal samtlige krav afprøves i umiddelbar nærhed af strømafbrydelsespunkterne.1.7. Kontrollampe1.7.1. En klart synlig kontrollampe i førerens synsfelt skal informere om, hvornår opvarmningsanlægget er tændt eller slukket.2. KRAV TIL MONTERING I KØRETØJET2.1. Område2.1.1. Anlæg til opvarmning ved forbrænding skal være monteret i overensstemmelse med kravene i nærværende bilag, jf. dog bestemmelserne i 2.1.2.2.1.2. Køretøjer af klasse O med opvarmningsanlæg, der anvender flydende brændstof, anses for at opfylde kravene i dette bilag.2.2. Opvarmningsanlægs placering2.2.1. Karrosseridele og andre komponenter i nærheden af opvarmningsanlægget skal være beskyttet mod stærk varme og mod tilsmudsning med brændstof eller olie.2.2.2. Opvarmningsanlægget må ikke give anledning til risiko for brand, selv når det bliver overophedet. Dette krav anses for opfyldt, når anlægget er monteret med tilstrækkelig afstand til alle dele og med passende udluftning, og der er anvendt brandbestandige materialer eller varmeskjold.2.2.3. På køretøjer M2 og M3 må opvarmningsanlægget ikke være placeret i passagerrummet. Dog kan det godkendes, at anlægget er monteret i en effektivt tætnet indeslutning, der tillige opfylder kravene i punkt 2.2.2.2.2.4. Den i punkt 1.4 omhandlede fabrikationsplade eller en kopi heraf skal være placeret, så den er let læselig, når opvarmningsanlægget er monteret i køretøjet.2.2.5. Ved valg af opvarmningsanlæggets placering skal være truffet alle rimelige foranstaltninger til minimering af risikoen for skade på personer og deres ejendele.2.3. Brændstoftilførsel2.3.1. Brændstofpåfyldningsdækslet må ikke være placeret i passagerrummet og skal være forsynet med et dæksel, der effektivt forhindrer spild af brændstof.2.3.2. Når brændstoftilførslen er separat i forhold til køretøjets, skal brændstoftype og -påfyldningssted være tydeligt markeret.2.3.3. En anvisning om, at opvarmningsanlægget skal afbrydes inden påfyldning, skal være påført ved påfyldningsstedet. Endvidere skal en passende anvisning herom være indeholdt i fabrikantens brugerhåndbog.2.4. Røggasaftræk2.4.1. Anlæggets aftræk skal så vidt muligt være placeret således, at røggassen ikke kan trænge ind i køretøjet gennem friskluftindtag, varmluftindtag eller oplukkelige vinduer.2.5. Tilførsel af forbrændingsluft2.5.1. Luften til opvarmningsanlæggets brændkammer må ikke tilføres fra køretøjets passagerrum.2.5.2. Luftindtaget skal være således placeret eller afskærmet, at det ikke er udsat for at blive spærret af affald eller bagage.2.6. Tilførsel af luft til opvarmning2.6.1. Den tilførte opvarmningsluft kan være udeluft eller recirkuleret luft og skal tages fra et rent område, der ikke er udsat for forurening med røggas fra køretøjets fremdrivningsmotor, opvarmningsanlæg mv.2.6.2. Luftindtagsrøret skal være beskyttet ved hjælp af trådvæv eller på anden hensigtsmæssig måde.2.7. Tilførsel af opvarmet luft2.7.1. Rør, der anvendes til at føre varm luft gennem køretøjet, skal være således anbragt eller afskærmet, at de ikke volder skade, hvis personer eller ting kommer i berøring med dem.2.7.2. Lufttilførslen skal være således placeret eller afskærmet, at den ikke er udsat for at blive spærret af affald eller bagage.2.8. Automatisk kontrol af opvarmningsanlægOpvarmningsanlægget skal afbrydes automatisk, og brændstoftilførslen skal standses inden for 5 sekunder, efter at køretøjets motor er stoppet. Såfremt en manuel anordning allerede er aktiveret, kan opvarmningsanlægget forblive i drift.BILAG VIIISIKKERHEDSKRAV TIL OPVARMNING VED FORBRÆNDING AF AUTOGAS (LPG)(Se bilag II, punkt 3.3, note 2)