Avis juridique important

|

31984L0644

Rådets direktiv 84/644/EØF af 11. december 1984 om ændring af direktiv 64/432/EØF, for så vidt angår brucellose og særlig vedrørende brucella- stødpudeantigentesten, mikro-agglutinationstesten og plasma-ringprøven, udført på mælkeprøver

EF-Tidende nr. L 339 af 27/12/1984 s. 0030 - 0032 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 18 s. 0086  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 33 s. 0053  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 18 s. 0086  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 33 s. 0053

++++  RAADETS DIREKTIV  af 11 . december 1984  om aendring af direktiv 64/432/EOEF , for saa vidt angaar brucellose og saerlig vedroerende brucella-stoedpudeantigentesten , mikro-agglutinationstesten og plasma-ringproeven , udfoert paa maelkeproever   ( 84/644/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 43 og 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Raadets direktiv 64/432/EOEF af 26 . juni 1964 om veterinaerpolitimaessige problemer ved handel inden for Faellesskabet med kvaeg og svin ( 4 ) , senest aendret ved direktiv 84/643/EOEF ( 5 ) , indeholder faelles normer for bekaempelsesforanstaltninger mod brucellose , gaeldende ved handel med dyr inden for Faellesskabet ;  det maa praeciseres , at den proeve , der skal foretages paa kvaeg og svin , foer de indgaar i samhandelen inden for Faellesskabet , er den langsomme serum-agglutinationstest i reagensglas ;  for at sikre , at den frie handel med kvaeg inden for Faellesskabet ikke afbrydes , maa der tages hensyn til udviklingen i de videnskabelige fremskridt ved en tilpasning af de tekniske bestemmelser vedroerende brucellose i ovennaevnte direktiv ;  nye videnskabelige resultater og ny teknisk udvikling i forbindelse med diagnosticering og bekaempelse af brucellose hos kvaeg goer en tilpasning af de for tiden gaeldende faellesskabsforanstaltninger paa dette omraade paakraevet -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  I direktiv 64/432/EOEF foretages foelgende aendringer :  1 . I artikel 3 , stk . 3 , litra c ) , indsaettes udtrykket " litra A " efter " bilag C " ;  2 . i artikel 3 , stk . 4 , litra i ) , indsaettes udtrykket  " litra A " efter " bilag C " ;  3 . i artikel 3 , stk . 6 , litra c ) , indsaettes udtrykket  " litra A " efter " bilag C " ;  4 . i artikel 7 , stk . 1 , litra C , indsaettes udtrykket  " litra A " efter " bilag C " ;  5 . i artikel 7 , stk . 1 , litra D , indsaettes udtrykket  " litra A " efter " bilag C " ;  6 . i bilag A , kapitel II , litra A , nr . 1 , litra c ) , nr . i ) :   - indsaettes udtrykket " litra A " efter " bilag C " ;   - affattes andet led saaledes :   " - den i foerste afsnit omtalte serum-agglutinationstest kan erstattes af to officielle brucella-stoedpudeantigentester , udfoert officielt , eller af to mikro-agglutinationstester , som udfoeres i overensstemmelse med bilag C , litra D og G . Disse proever skal udfoeres med mellemrum paa mindst tre og hoejst tolv maaneder . " ;  7 . i bilag A , kapitel II , litra A , nr . 1 , litra c ) , affattes nr . ii ) saaledes :   " ii ) aarligt kontrolleres for brucellosefrihed ved hjaelp af tre ringproever , som foretages med mellemrum paa mindst tre maaneder , eller ved to ringproever med mindst tre maaneders mellemrum og en serologisk test ( serum-agglutinationstest , brucella-stoedpudeantigentest , plasma-agglutinationstest , plasma-ringproeve eller mikro-agglutinationstest ) , som udfoeres mindst seks uger efter anden ringproeve . Udfoeres der ikke ringproever , skal der hvert aar foretages to serologiske tester  ( serum-agglutinationstest , brucella-stoedpudeantigentest , plasma-agglutinationstest , plasma-ringproeve eller mikro-agglutinationstest ) med mellemrum paa mindst tre og hoejst seks maaneder .  Hvis procentdelen af inficerede kvaegbesaetninger i en medlemsstat eller i en region i denne medlemsstat , hvor samtlige kvaegbesaetninger er underkastet officielle brucellosebekaempende foranstaltninger , ikke udgoer over 1 % , er det tilstraekkeligt hvert aar at foranstalte to ringproever med mindst tre maaneders mellemrum eller én serologisk test ( serum-agglutinationstest , brucella-stoedpudeantigentest , plasma-agglutinationstest , plasma-ringproeve eller mikro-agglutinationstest ) .  Ved kontrol af samletanke fordobles antallet af test/proever , omhandlet i de ovenfor anfoerte afsnit , og mellemrummenes laengde halveres . " ;  8 . i bilag A , kapitel II , litra A , nr . 2 , litra c ) , affattes sidste afsnit saaledes :   " De i nr . 1 , litra c ) , nr . i ) , foerste led , omhandlede serum-agglutinationstester kan erstattes af brucella-stoedpudeantigentester , som foretages i overensstemmelse med bilag C , litra D , eller af mikro-agglutinationstester , som foretages i overensstemmelse med bilag C , litra G . " ;  9 . i bilag C :   - affattes litra C saaledes :   " C . Ringproeve  1 . Ringproeven foretages paa indholdet af hver transportspand eller samletank beregnet til maelk , paa bedriften .  2 . De standard-antigen , som anvendes , skal vaere rekvireret fra en af de institutioner , der er anfoert i litra A , nr . 9 , litra a ) - j ) . Det anbefales , at antigenet standardiseres efter anvisningerne fra WHO/FAO .  3 . Antigenet maa kun farves med haematoxylin eller tetrazolium ; haematoxylin boer foretraekkes .  4 . Hvis der ikke benyttes konservering , skal reaktionen udfoeres mellem 18 og 24 timer efter at proeven er taget fra koen . Hvis maelken testes senere end 24 timer efter proeveudtagningen , skal der foretages konservering ; som konserveringsmiddel kan benyttes formalin og mercurichlorid , og testen skal efter anvendelse af et af disse to konserveringsmidler foretages inden for en frist paa 14 dage efter proeveudtagningen . Anvendes formalin skal maelkeproevens slutfortyndingsgrad vaere paa 0,2 % , og forholdet mellem maelkemaengden og formalinoploesningen skal vaere mindst 10:1 . I stedet for formalin kan anvendes mercurichlorid , maelkens slutfortyndingsgrad skal da vaere paa 0,2 % , og forholdet mellem maelkemaengden og mercurichloridoploesningen 10:1 .  5 . Reaktionen udfoeres efter en af foelgende metoder   - paa en maelkesoejle af hoejde mindst 25 mm og en maelkemaengde paa 1 ml , som er tilsat 0,03 ml af en af de standardiserede , farvede antigener ;   - paa en maelkesoejle af hoejde mindst 25 mm og en maelkemaengde paa 1 ml , som er tilsat 0,05 ml af en af de standardiserede , farvede antigener ;   - paa en maelkemaengde paa 8 ml , som er tilsat 0,08 ml af en af de standardiserede , farvede antigener ;   - paa en maelkesoejle af hoejde mindst 25 mm og en maelkemaengde paa 2 ml , som er tilsat 0,05 ml af en af de standardiserede , farvede antigener .  6 . Blandingen af maelk og antigen henstaar ved 37 * C i mindst 45 og hoejst 60 minutter . Proeven bedoemmes senest 15 minutter efter udtagelse af varmeskabet .  7 . Reaktionen bedoemmes paa grundlag af foelgende kriterier :  a ) negativ reaktion : maelken farvet , floeden affarvet ,  b ) positiv reaktion : maelk og floede farvet paa samme maade eller maelken affarvet og floeden farvet . " ;   - indsaettes foelgende som litra G :   " G . Mikro-agglutinationstest  1 . Fortynderne fremstilles af 0,85 % fysiologisk saltoploesning tilsat 0,5 % phenol .  2 . Antigenet tilberedes som anfoert i bilag C , litra A , nr . 6 , 7 og 8 , og titreringen foretages som anfoert i bilag C , litra A , nr . 5 . Samtidig med anvendelsen af antigenet tilsaettes 0,02 % safranin 0 ( endelig fortyndet udg . ) .  3 . Standardserumet et det samme som i bilag C , litra A , nr . 1 .  4 . Standardserumet rekvireres fra Bundesgesundheitsamt i Berlin .  5 . Mikro-agglutinationstesten udfoeres paa plader med koniske fordybninger og et rumfang paa 0,250 ml . Testen udfoeres paa foelgende maade :  a ) Prefortynding af serumer : Til hver fordybning indeholdende 0,075 ml fortynder tilsaettes 0,050 ml af hvert serum , der skal undersoeges . Blandingerne omrystes i 30 sekunder .  b ) Gradvis fortynding af serumer : Der forberedes mindst tre fortyndinger af hvert serum . Dette goeres ved , at der af prefortyndingerne ( 1:2,5 ) udtages 0,025 ml af hvert serum , som overfoeres til en plade med 0,025 ml fortynder . Herved faar den foerste fortynding forholdet 1:5 , de foelgende fortyndinger foretages ved fordobling .  c ) Tilsaetning af antigen : Til hver af fordybningerne med de forskellige fortyndinger af serumer , der skal undersoeges , tilsaettes 0,025 ml antigen . Efter omrystning i 30 sekunder lukkes pladerne med laag og hensaettes i 20 til 24 timer ved 37 * C i fugtmaettet atmosfaere .  d ) Aflaesning af resultaterne : Bundfaeldning af antigen konstateres ved undersoegelse af fordybningens bund i et konkavt spejl , som placeres under fordybningen . Danner antigenet bundfald i form af en fast masse med klart afgraensede kanter og kraftig roed farve , er reaktionen negativ . Er bundfaldet derimod et jaevnt fordelt , uklart sloer med lyseroed farve , er reaktionen positiv . De forskellige agglutinationsgrader bestemmes ved sammenholdelse med antigenkontroller for 0 , 25 , 50 , 75 og 100 % agglutination . Det enkelte serums titer udtrykkes i internationale agglutinationsenheder pr . ml . Der boer i testen ogsaa foretages kontrol med brug af negativt serum og positivt serum fortyndet til et indhold paa 30 internationale agglutinationsenheder pr . ml . " .  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for senest den 30 . september 1985 af efterkomme dette direktiv . De underretter straks Kommissionen herom .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 11 . december 1984 .  Paa Raadets vegne  A . DEASY  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 255 af 23 . 9 . 1983 , s . 3 .  ( 2 ) EFT nr . C 342 af 19 . 12 . 1983 , s . 117 .  ( 3 ) EFT nr . C 23 af 30 . 1 . 1984 , s . 23 .  ( 4 ) EFT nr . 121 af 29 . 7 . 1964 , s . 1977/64 .  ( 5 ) Se side 27 i denne Tidende .


Avis juridique important

|

31999L0082

Kommissionens direktiv 1999/82/EF af 8. september 1999 om ændring af bilaget til Rådets direktiv 75/318/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om normer og forskrifter vedrørende analytiske, toksikologisk-farmakologiske og kliniske undersøgelser af lægemidler (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 243 af 15/09/1999 s. 0007 - 0008

KOMMISSIONENS DIREKTIV 1999/82/EFaf 8. september 1999om ændring af bilaget til Rådets direktiv 75/318/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om normer og forskrifter vedrørende analytiske, toksikologisk-farmakologiske og kliniske undersøgelser af lægemidler(EØS-relevant tekst)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 75/318/EØF af 20. maj 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om normer og forskrifter vedrørende analytiske, toksikologisk-farmakologiske og kliniske undersøgelser af lægemidler(1), senest ændret ved direktiv 93/39/EØF(2), særlig artikel 2a, stk. 1, ogud fra følgende betragtninger:(1) Kommissionens beslutning 97/534/EF af 30. juli 1997(3) om forbud mod anvendelse af risikomateriale med hensyn til overførbare spongiforme encephalopatier definerer specificeret risikomateriale, indeholder bestemmelser om dets bortskaffelse ved kilden og forbyder import heraf til Fællesskabet;(2) før lægemidler kan markedsføres, skal de, uanset om de har oprindelse i Fællesskabet eller er importeret fra tredjelande, gennemgå en godkendelsesprocedure, hvor behandlingsprocessen for alle råvarer evalueres, i overensstemmelse med bestemmelserne i bilaget til direktiv 75/318/EØF;(3) denne godkendelsesprocedure finder anvendelse på alle lægemidler, der skal markedsføres i Fællesskabet, uanset præparatets eller de deri indeholdte råvarers oprindelse; derved sker der en systematisk kontrol og efterprøvning af, om lægemidler, råvarer og mellemprodukter, som importeres til Fællesskabet med henblik på anvendelse ved fremstilling af lægemidler, er i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen;(4) den 21. april 1999 vedtog Udvalget for Medicinske Specialiteter under Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering en opdateret vejledning om minimering af risikoen for overførsel af spongiform encephalopatiagenser via lægemidler;(5) i forbindelse med udarbejdelsen af denne opdaterede vejledning tog Udvalget for Medicinske Specialiteter under Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering hensyn til alle relevante udtalelser fra Den Videnskabelige Komité for Lægemidler og Medicinske Anordninger samt Den Videnskabelige Styringskomité og andre videnskabelige betragtninger specielt vedrørende lægemiddelområdet;(6) vejledningen om minimering af risikoen for overførsel af spongiform encephalopatiagenser fra dyr via lægemidler skal regelmæssigt opdateres og ændres af Udvalget for Medicinske Specialiteter under Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering under hensyntagen til den seneste videnskabelige udvikling;(7) vejledningen om minimering af risikoen for overførsel af spongiform encephalopatiagenser fra dyr via lægemidler med senere opdateringer offentliggøres af Europa-Kommissionen i bind 3 i publikationen "Bestemmelser om lægemidler i Den Europæiske Union";(8) denne vejledning anses for at være velegnet til at sikre, at risikoen for overførsel af spongiform encephalopati fra dyr via lægemidler minimeres, idet fabrikanter af lægemidler er forpligtet til i henhold til direktiv 75/318/EØF at tage hensyn til de relevante fællesskabsvejledninger i forbindelse med sammenstillingen af dokumentationen til ansøgning om markedsføringstilladelse;(9) den bidrager til at klargøre den juridiske situation og sikrer det højest rimelige beskyttelsesniveau for folkesundheden, at ændre bilaget til direktiv 75/318/EØF, udtrykkeligt at gøre overensstemmelse med ovennævnte vejledning bindende i forbindelse med alle markedsføringstilladelser for lægemidler, og at give en passende indkørselsperiode for allerede eksisterende markedsføringstilladelser;(10) de foranstaltninger, der er anført i dette direktiv, er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Humanlægemidler -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Bilaget til direktiv 75/318/EØF ændres hermed som anført i bilaget.Artikel 21. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 2000.2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at:- ansøgninger om markedsføringstilladelse for lægemidler, der indgives fra og med den 1. juli 2000, opfylder kriterierne i bilaget til dette direktiv- alle markedsføringstilladelser for lægemidler opfylder kriterierne i bilaget til dette direktiv senest den 1. marts 2001.3. De i stk. 1 nævnte bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.4. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 8. september 1999.På Kommissionens vegneKarel VAN MIERTMedlem af Kommissionen(1) EFT L 147 af 9.6.1975, s. 1.(2) EFT L 214 af 24.8.1993, s. 22.(3) EFT L 216 af 8.8.1997, s. 95.BILAGDer indsættes et nyt C. a) i anden del af bilaget til direktiv 75/318/EØF : "C.a) Specifikke foranstaltninger til forebyggelse af overførsel af spongiform encephalopati hos dyrAnsøgeren skal bevise, at lægemidlet er fremstillet i overensstemmelse med den opdaterede vejledning om minimering af risikoen for overførsel af spongiform encephalopatiagenser fra dyr via lægemidler, som Europa-Kommissionen har offentliggjort i bind 3 i publikationen "Bestemmelser om lægemidler i Den Europæiske Union"."


Avis juridique important

|

31993L0076

Rådets direktiv 93/76/EØF af 13. september 1993 om begrænsning af kuldioxidemissionerne gennem en forbedring af energieffektiviteten (SAVE)

EF-Tidende nr. L 237 af 22/09/1993 s. 0028 - 0030 den finske specialudgave: kapitel 12 bind 2 s. 0168  den svenske specialudgave: kapitel 12 bind 2 s. 0168

RAADETS DIREKTIV 93/76/EOEF af 13. september 1993 om begraensning af kuldioxidemissionerne gennem en forbedring af energieffektiviteten (SAVE)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 103 S og 235,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og ud fra foelgende betragtninger:  Raadet satte sig ved resolution af 16. september 1986 nye energipolitiske maal for Faellesskabet frem til 1995 samt et maal om konvergens mellem medlemsstaternes politik (4);  Raadet (miljoe og energi) udtalte paa samlingen den 29. oktober 1990, at Faellesskabet og medlemsstaterne, under den antagelse, at andre foerende lande paatog sig tilsvarende forpligtelser, og idet de anerkendte de maal for stabilisering eller reduktion af  emissionerne inden bestemte tidspunkter, som en raekke medlemsstater havde opstillet, var villige til at ivaerksaette foranstaltninger med henblik paa at opnaa en stabilisering af de samlede kuldioxid (CO2)-emissioner paa 1990-niveau i aar 2000 i Faellesskabet  som helhed; medlemsstater, der som udgangspunkt har et relativt lavt energiforbrug og derfor lave emissioner maalt pr. indbygger eller paa et andet relevant grundlag, er berettigede til at have maal og/eller strategier for deres CO2-emissioner svarende til  deres oekonomiske og sociale udvikling, samtidig med at energieffektiviteten i forbindelse med deres oekonomiske aktiviteter forbedres;  ved beslutning 91/565/EOEF vedtog Raadet SAVE-programmet, der tager sigte paa at forbedre energieffektiviteten i Faellesskabet (5);  som fastsat i Traktatens artikel 130 R har Faellesskabets virke paa miljoeomraadet bl.a. til formaal at sikre en forsigtig og rationel udnyttelse af naturressourcerne; blandt disse ressourcer udgoer olieprodukter, naturgas og fast braendsel de vaesentligste  energikilder, men ogsaa de vigtigste kilder til CO2emissionen;  eftersom Traktaten ikke indeholder anden hjemmel end artikel 235 med hensyn til de energirelaterede aspekter af de i dette direktiv omhandlede programmer, boer der ogsaa henvises til denne artikel;  bolig- og servicesektoren tegner sig for naesten 40 % af det endelige energiforbrug i Faellesskabet og er fortsat voksende, en udvikling, som vil oege disse sektorers enmergiforbrug og dermed ogsaa deres CO2-emission;  det er formaalet med direktivet at bevare miljoeets kvalitet og at sikre en forsigtig og rationel udnyttelse af naturressourcerne, hvilket er omraader, hvor Faellesskabet ikke har enekompetence;  det er noedvendigt at goere en kollektiv indsats fra alle medlemsstaters side, herunder foranstaltninger paa EF-niveau for at begraense kuldioxidemission og fremme rationel energiudnyttelse;  foranstaltningerne skal fastsaettes af medlemsstaterne i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet paa grundlag af potentielle forbedringer af energieffektivitet, omkostningseffektivitet, teknisk gennemfoerlighed og miljoevirkning;  gennem objektiv information om bygningers energiegenskaber vil en energiattest bidrage til at forbedre gennemsigtigheden paa ejendomsmarkedet og tilskynde til investeringer i energispareforanstaltninger;  en fakturering af beboernes udgifter til opvarmning, luftkonditionering og varmt brugsvand, der i et passende omfang, sker paa grundlag af det faktiske forbrug, vil bidrage til energibesparelser i boligsektoren; det er oenskeligt, at beboerne i saadanne  bygninger er i stand til selv at regulere deres varme-, kulde- og varmtvandsforbrug; de af Raadet vedtagne henstillinger og resolutioner (6) er for saa vidt angaar fakturering af udgifter til opvarmning og varmt brugsvand kun gennemfoert i to medlemsstater;  en betydelig del af udgifterne til opvarmning, luftkonditionering og varmt brugsvand afregnes fortsat paa et andet grundlag end energiforbruget;  i den offentlige sektor boer gennemfoerelsen af investeringer i energibesparende foranstaltninger fremmes ved nye finansieringsmekanismer; med henblik herpaa boer medlemsstaterne tillade anvendelsen af tredjepartsfinansiering og fuldt ud udnytte de  muligheder, der ligger heri;  bygninger vil influere paa energiforbruget paa lang sigt; nye bygninger boer derfor forsynes med en effektiv varmeisolering, der er tilpasset de lokale klimaforhold; dette gaelder ogsaa offentlige myndigheders bygninger, hvor de offentlige myndigheder boer  vise et eksempel ved at tage miljoe- og energihensyn;  regelmaessig vedligeholdelse af fyr bidrager til opretholdelse af en korrekt justering i overensstemmelse med produktspecifikationen og dermed ogsaa til en miljoemaessigt og energimaessigt optimal ydeevne;  industrien er generelt villig til at udnytte energien mere effektivt for at naa sine egne oekonomiske maalsaetninger; energisyn navnlig i virksomheder med hoejt energiforbrug boer fremmes for at muliggoere betydelige forbedringer af energieffektiviteten inden  for denne sektor;  en forbedring af energieffektiviteten i alle omraader af Faellesskabet vil styrke den oekonomiske og sociale samhoerighed i Faellesskabet, som omhandlet i Traktatens artikel 130 A - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   Artikel 1  Dette direktiv tager sigte paa medlemsstaternes gennemfoerelse af maalsaetningen om begraensning af kuldioxidemissionen gennem en forbedring af energieffektiviteten isaer ved hjaelp af udarbejdelse og ivaerksaettelse af programmer paa foelgende omraader:   - energiattest for bygninger - fakturering af udgifter til opvarmning, luftkonditionering og varmt brugsvand paa grundlag af det faktiske forbrug - tredjepartsfinansiering af investeringer i energibesparende foranstaltninger i den offentlige sektor - varmeisolering af nye bygninger - regelmaessigt eftersyn af fyr - energisyn af virksomheder med hoejt energiforbrug.  Programmerne kan omfatte love, administrative bestemmelser, oekonomiske og administrative instrumenter, oplysning, undervisning og frivillige aftaler, hvis virkning kan vurderes objektivt.   Artikel 2  Medlemsstaterne fastsaetter og ivaerksaetter programmer for udstedelse af energiattester for bygninger. En energiattest for bygninger, som indeholder en beskrivelse af deres energiegenskaber skal tjene som oplysning for potentielle brugere om  bygningens energieffektivitet.  Attesten kan eventuelt ogsaa indeholde loesningsforslag til forbedring af energiegenskaberne.   Artikel 3  Medlemsstaterne fastsaetter og ivaerksaetter programmer for fakturering af udgifter til opvarmning, luftkonditionering og varmt brugsvand, som i et passende omfang beregnes paa grundlag af det faktiske forbrug. Disse programmer skal goere det  muligt at fordele udgifterne hertil mellem brugerne af en ejendom eller del af en ejendom under hensyntagen til hver enkelt beboers forbrug af varme, kulde og varmt brugsvand. De paagaeldende ejendomme eller dele af ejendomme er ejendomme, som er forsynet  med et kollektivt anlaeg til opvarmning, luftkonditionering eller levering af varmt brugsvand. Beboerne af saadanne ejendomme skal selv kunne regulere deres varme-, kulde- og varmtvandsforbrug.   Artikel 4  Medlemsstaterne fastsaetter og ivaerksaetter programmer for at muliggoere tredjepartsfinansiering af investeringer i energieffektiviseringsforanstaltninger i den offentlige sektor.  I dette direktiv forstaas ved tredjepartsfinansiering den samlede levering af tjenesteydelser i form af syn, installation, drift, vedligeholdelse og finansiering af en energieffektiviserende investering, idet tilbagebetalingen af udgifterne til disse  tjenestydelser helt eller delvis afhaenger af de opnaaede energibesparelser.   Artikel 5  Medlemsstaterne fastsaetter og ivaerksaetter programmer med henblik paa, at nye bygninger varmeisoleres effektivt paa lang sigt efter normer, som fastsaettes af medlemsstaterne under hensyn til de klimatiske betingelser eller zoner og bygningens  anvendelsesformaal.   Artikel 6  Medlemsstaterne udarbejder og ivaerksaetter programmer for regelmaessigt eftersyn af varmeanlaeg med en nominel nytteeffekt paa over 15 kilowatt for at forbedre driftsbetingelserne med hensyn til energiforbrug og begraense kuldioxidemissionen.   Artikel 7  Medlemsstaterne udarbejder og ivaerksaetter programmer med henblik paa at fremme regelmaessig gennemfoerelse af energisyn af industrivirksomheder med hoejt energiforbrug for at forbedre deres energieffektivitet og begraense kuldioxidemissionen, og  de kan traeffe tilsvarende foranstaltninger for andre virksomheder med hoejt energiforbrug.   Artikel 8  Medlemsstaterne fastlaegger omfanget af de programmer, der er naevnt i artikel 1 til 7, paa grundlag af potentielle forbedringer med hensyn til energieffektivitetet, omkostningseffektivitet, teknisk gennemfoerlighed og miljoevirkning.   Artikel 9  Medlemsstaterne aflaegger hvert andet aar beretning til Kommissionen om resultaterne af gennemfoerelsen af de programmer, der er omhandlet i dette direktiv. I den forbindelse underretter de Kommissionen om de valg, de har truffet i deres pakke  af foranstaltninger. Paa forlangende begrunder de endvidere over for Kommissionen under hensyn til artikel 8 det valg, de har truffet, hvad angaar programmernes indhold.  Ved gennemgangen af medlemsstaternes beretninger bistaas Kommissionen af det raadgivende udvalg, der er omhandlet i beslutning 91/565/EOEF, i overensstemmelse med fremgangsmaaden i artikel 6 i naevnte beslutning.   Artikel 10  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love, administrative bestemmelser og/eller andre foranstaltninger som naevnt i artikel 1 i kraft for at efterkomme dette direktiv snarest muligt og senest den 31. december 1994. Medlemsstaterne traeffer  alle noedvendige foranstaltninger for at kunne opfylde maalene i dette direktiv.  Saafremt medlemsstaterne med henblik herpaa vedtager love eller administrative bestemmelser, skal disse indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning  fastsaettes af medlemsstaterne. Dette gaelder tilsvarende, hvis programmerne gennemfoeres i en anden form.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale retsforskrifter og/eller andre foranstaltninger som naevnt i artikel 1, som de vedtager paa dt omraader, der er omfattet af dette direktiv.   Artikel 11  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 13. september 1993.  Paa Raadets vegne Ph. MAYSTADT Formand  (1) EFT nr. C 179 af 16. 7. 1992, s. 8.  (2) EFT nr. C 176 af 28. 6. 1993.  (3) EFT nr. C 19 af 25. 1. 1993, s. 134.  (4) EFT nr. C 241 af 25. 9. 1986, s. 1.  (5) EFT nr. L 307 af 8. 11. 1991, s. 34.  (6) Henstilling 76/493/EOEF (EFT nr. L 140 af 28. 5. 1976, s. 12). Henstlling 77/712/EOEF (EFT nr. L 295 af 18. 11. 1977, s. 1). Resolution af 9. 6. 1980 (EFT nr. C 149 af 18. 6. 1980, s. 3). Resolution af 15. 1. 1985 (EFT nr. C 20 af 22. 1. 1985, s. 1).


Avis juridique important

|

31985L0038

Kommissionens direktiv 85/38/EØF af 14. december 1984 om ændring af bilag I og II til Rådets direktiv 66/401/EØF om handel med frø af foderplanter

EF-Tidende nr. L 016 af 19/01/1985 s. 0041 - 0042 den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 33 s. 0113  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 33 s. 0113  den finske specialudgave: kapitel 3 bind 18 s. 0101  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 18 s. 0101

*****  KOMMISSIONENS  DIREKTIV  af 14. december 1984  om aendring af bilag I og II til Raadets direktiv 66/401/EOEF om handel med froe af foderplanter  (85/38/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 66/401/EOEF af 14. juni 1966 om handel med froe af foderplanter (1), senest aendret ved direktiv 82/287/EOEF (2), saerlig artikel 21a, og  ud fra foelgende betragtninger:  Paa baggrund af den videnskabelige og tekniske udvikling boer bilag I og II til direktiv 66/401/EOEF aendres af de i det foelgende anfoerte grunde;  det er velkendt, at sortsrenheden for en saerlig type af sorter af Poa pratensis L. lettere kan undersoeges end for andre sorter; de specifikke tolerancer for sortsrenheden er derfor allerede blevet fastsat for denne type i bilag II til ovennaevnte direktiv;  de normer for sortsrenhed, der anvendes for Poa pratensis L. samt fremgangsmaaden ved undersoegelsen af overholdelsen boer tilpasses, saaledes at mulig forskelsbehandling mellem de forskellige sortstyper udelukkes, at der i alle tilfaelde refereres til markinspektioner, og at der tages hensyn til gaeldende godkendelsespraksis;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den staaende Komitéfor froe og plantemateriale henhoerende under Landbrug, Havebrug og Skovbrug -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I bilag I til direktiv 66/401/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. I tabellen i punkt 2 aendres »apogame, en-klonede sorter af Poa spp.« til »de sorter af Poa pratensis, der er henvist til i punkt 4, anden del af tredje punktum«.  2. I punkt 4, andet punktum, aendres »og apogame, en-klonede sorter af Poa spp.« til »og Poa pratensis«.  3. I punkt 4 indsaettes efter andet punktum:  »For Poa pratensis kan antallet af planter af den paagaeldende art, der umiskendeligt ikke er sortsrene, ikke overstige:  - 1 pr. 20 m2 ved avl af basisfroe,  - 4 pr. 10 m2 ved avl af certificeret froe;  for arter, der ved aftalte fremgangsmaader er officielt klassificeret som apomiktiske, en-klonede sorter, kan et antal planter, der umiskendeligt ikke er sortaegte, paa hoejst 6 pr. 10 m2 betragtes som opfyldelse af ovennaevnte normer for avl af certificeret froe. Efter ansoegning kan en medlemsstat efter fremgangsmaaden i artikel 21 faa tilladelse til ikke udelukkende paa grundlag af resultaterne af markinspektionen, udfoert i overensstemmelse med punkt 6 i bilag I, at afgoere, om planter af Poa pratensis, der tilhoerer saadanne sorter, opfylder normerne for sortsrenhed, saafremt det paavises, at overensstemmelsen med normerne for sortsrenhed som fastsat i bilag II sikres ved en egnet froekontrolmetode og andre egnede metoder.«.  4. I punkt 4, sidste punktum, slettes »eller apogame, en-klonede sorter af Poa spp.«.  Artikel 2  I bilag II til direktiv 66/401/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. I del I, punkt 1, anden saetning, aendres »apogame, en-klonede sorter af Poa spp.« til »de sorter af Poa pratensis, der er henvist til i bilag I, punkt 4, anden del af tredje punktum«.  2. I del II, punkt 1, foerste punktum, aendres »og apogame, en-klonede sorter af Poa spp.« til »og de  sorter af Poa prantensis, der er henvist til i bilag I, punkt 4, anden del af tredje punktum«.  Artikel 3  Medlemsstaterne saetter de fornoedne love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 1986. De underretter straks Kommissionen og de oevrige medlemsstater derom.  Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 14. december 1984.  Paa Kommissionens vegne  Poul DALSAGER  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. 125 af 11. 7. 1966. s. 2298/66.  (2) EFT nr. L 131 af 13. 5. 1982, s. 24.


title: Kommissionens direktiv 2008/69/EF af 1. juli 2008 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage clofentezin, dicamba, difenoconazol, diflubenzuron, imazaquin, lenacil, oxadiazon, picloram og pyriproxyfen som aktivstoffer (EØS-relevant tekst)

text:
               2.7.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 172/9

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2008/69/EF
   af 1. juli 2008
   om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage clofentezin, dicamba, difenoconazol, diflubenzuron, imazaquin, lenacil, oxadiazon, picloram og pyriproxyfen som aktivstoffer
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (1), særlig artikel 6, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 451/2000 (2) og (EF) nr. 1490/2002 (3) er der fastsat nærmere bestemmelser for iværksættelsen af tredje fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF, ligesom der er opstillet en liste over aktivstoffer, som skal vurderes med henblik på eventuel optagelse i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Listen omfatter de aktivstoffer, der er opført på listen i bilaget til nærværende direktiv.

               (2)

               Ved forordning (EF) nr. 1095/2007 blev der indsat en ny artikel 11b i forordning (EF) nr. 1490/2002 for at tillade, at et aktivstof, for hvilket der er klare indikationer for, at det kan forventes ikke at have skadelig indvirkning på menneskers eller dyrs sundhed eller på grundvandet eller en uacceptabel indvirkning på miljøet, optages i bilag I til direktiv 91/414/EØF, uden at der er indhentet en detaljeret videnskabelig udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA).

               (3)

               For de aktivstoffer, der er opført på listen i bilaget til nærværende direktiv, har Kommissionen i henhold til artikel 11a i forordning (EF) nr. 1490/2002 undersøgt virkningerne på menneskers og dyrs sundhed, grundvandet og miljøet for en række anvendelsesformål, som anmelderne har foreslået, og har konkluderet, at de pågældende aktivstoffer opfylder kravene i artikel 11b i forordning (EF) nr. 1490/2002.

               (4)

               Kommissionen har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1490/2002 forelagt udkast til vurderingsrapporter om de aktivstoffer, der er opført på listen i bilaget til nærværende direktiv, til gennemgang i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed. Disse rapporter er blevet behandlet af medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og behandlingen blev afsluttet den 14. marts 2008 med Kommissionens reviderede vurderingsrapporter. Ifølge artikel 12a i forordning (EF) nr. 1490/2002 skal Kommissionen anmode EFSA om at fremlægge sin vurdering af udkastene til reviderede vurderingsrapporter senest den 31. december 2010.

               (5)

               Det fremgår af diverse undersøgelser, at plantebeskyttelsesmidler, der indeholder de aktivstoffer, der er opført på listen i bilaget til nærværende direktiv, kan forventes generelt at opfylde kravene i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 91/414/EØF, især med hensyn til de anvendelsesformål, der er undersøgt og udførligt beskrevet i Kommissionens reviderede vurderingsrapporter. De aktivstoffer, der er opført på listen i bilaget til nærværende direktiv, bør derfor optages i bilag I for at sikre, at godkendelse af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder de pågældende aktivstoffer, i alle medlemsstater finder sted i overensstemmelse med direktivet.

               (6)

               Før et aktivstof optages i bilag I, bør medlemsstaterne og de berørte parter have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav, optagelsen medfører.

               (7)

               Uden at det berører de forpligtelser, der i henhold til direktiv 91/414/EØF følger af, at et aktivstof optages i bilag I, bør medlemsstaterne have en frist på seks måneder efter optagelsen til at tage eksisterende godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder de aktivstoffer, der er opført på listen i bilaget til nærværende direktiv, op til fornyet overvejelse for at sikre, at kravene i direktiv 91/414/EØF, navnlig i artikel 13, og de relevante betingelser i bilag I er opfyldt. Medlemsstaterne bør, alt efter hvad der er relevant, ændre, erstatte eller tilbagekalde eksisterende godkendelser i henhold til direktiv 91/414/EØF. Uanset ovenstående frist bør der afsættes en længere periode til indgivelse og vurdering af det fuldstændige dossier, jf. bilag III, for hvert plantebeskyttelsesmiddel og for hvert enkelt påtænkt anvendelsesformål i overensstemmelse med de ensartede principper i direktiv 91/414/EØF.

               (8)

               Erfaringerne fra tidligere optagelser i bilag I til direktiv 91/414/EØF af aktivstoffer, som er vurderet inden for rammerne af Kommissionens forordning (EØF) nr. 3600/92 (4), har vist, at der kan opstå vanskeligheder med fortolkningen af de pligter, som indehavere af eksisterende godkendelser har med hensyn til adgang til data. For at undgå yderligere vanskeligheder synes det derfor nødvendigt at præcisere medlemsstaternes pligter, især pligten til at kontrollere, at indehaveren af en godkendelse kan påvise, at han har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til direktivet. Denne præcisering pålægger imidlertid ikke medlemsstaterne eller indehavere af godkendelser nye forpligtelser i forhold til de hidtil vedtagne direktiver om ændring af bilag I.

               (9)

               Direktiv 91/414/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (10)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I til direktiv 91/414/EØF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 30. juni 2009 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser fra den 1. juli 2009.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Artikel 3
   1.   Om nødvendigt ændrer eller tilbagekalder medlemsstaterne i henhold til direktiv 91/414/EØF senest den 30. juni 2009 eksisterende godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder de i bilaget opførte stoffer som aktivstoffer.
   Inden da skal medlemsstaterne navnlig kontrollere, at betingelserne i bilag I til direktiv 91/414/EØF vedrørende de i bilaget opførte aktivstoffer er overholdt, dog ikke betingelserne i del B vedrørende disse aktivstoffer, og at indehaveren af godkendelsen er i besiddelse af eller har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til direktivet, jf. betingelserne i direktivets artikel 13.
   2.   Uanset stk. 1 revurderer medlemsstaterne for hvert godkendt plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder et af de i bilaget opførte aktivstoffer, enten som eneste aktivstof eller som ét af flere aktivstoffer, som alle er optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF pr. 31. december 2008, midlet i overensstemmelse med de ensartede principper i bilag VI til direktiv 91/414/EØF på grundlag af et dossier, der opfylder kravene i bilag III til nævnte direktiv, idet der samtidig tages højde for del B i bilag I til direktivet vedrørende de i bilaget opførte aktivstoffer. På grundlag af den vurdering fastslår medlemsstaterne, om midlet opfylder kravene i artikel 4, stk. 1, litra b)-e), i direktiv 91/414/EØF.
   Derefter skal medlemsstaterne:

               a)

               hvis det drejer sig om et middel, der indeholder et af de i bilaget opførte aktivstoffer som eneste aktivstof, om nødvendigt ændre godkendelsen eller trække den tilbage senest den 31. december 2013, eller

               b)

               hvis det drejer sig om et middel, der indeholder et af de i bilaget opførte aktivstoffer som ét af flere aktivstoffer, om nødvendigt ændre godkendelsen eller trække den tilbage senest den 31. december 2013 eller senest den dato, der er fastsat for en sådan ændring eller tilbagetrækning i det eller de pågældende direktiver, hvorved det eller de pågældende stoffer blev optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF, alt efter hvilket der er det seneste tidspunkt.

         Artikel 4
   Dette direktiv træder i kraft den 1. januar 2009.
   Artikel 5
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juli 2008.

            På Kommissionens vegne

         Androulla VASSILIOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2008/45/EF (EUT L 94 af 5.4.2008, s. 21).

      (2)  EFT L 55 af 29.2.2000, s. 25. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1044/2003 (EUT L 151 af 19.6.2003, s. 32).

      (3)  EFT L 224 af 21.8.2002, s. 23. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1095/2007 (EUT L 246 af 21.9.2007, s. 19).

      (4)  EFT L 366 af 15.12.1992 s. 10. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 416/2008 (EUT L 125 af 9.5.2008, s. 25).

      BILAG
      Følgende indsættes sidst i tabellen i bilag I til direktiv 91/414/EØF:

                     Nr.

                     Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr.

                     IUPAC-navn

                     Renhed (1)

                     Ikrafttrædelse

                     Udløbsdato for stoffets optagelse i listen

                     Særlige bestemmelser

                     »177

                     Clofentezin
                     CAS-nr. 74115-24-5
                     CIPAC-nr. 418

                        3,6-bis(2-chlorphenyl)-1,2,4,5-tetrazin

                     ≥ 980 g/kg (tørstof)

                     1. januar 2009

                     31. december 2018

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som acaricid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om clofentezin, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed.

                     178

                     Dicamba
                     CAS-nr. 1918-00-9
                     CIPAC-nr. 85

                        3,6-dichlor-2-methoxybenzoesyre

                     ≥ 850 g/kg

                     1. januar 2009

                     31. december 2018

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som herbicid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om dicamba, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed.

                     179

                     Difenoconazol
                     CAS-nr. 119446-68-3
                     CIPAC-nr. 687

                        3-chlor-4-[(2RS,4RS;2RS,4SR)-4-methyl-2-(1H-1,2,4-triazol-1-ylmethyl)-1,3-dioxolan-2-yl]phenyl 4-chlorphenylether

                     ≥ 940 g/kg

                     1. januar 2009

                     31. december 2018

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som fungicid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om difenoconazol, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed.
                     Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne:

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af vandorganismer.

                           Anvendelsesbetingelserne bør omfatte passende risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant.

                     180

                     Diflubenzuron
                     CAS-nr. 35367-38-5
                     CIPAC-nr. 339

                        1-(4-chlorphenyl)-3-(2,6-difluorbenzoyl) urinstof

                     ≥ 950 g/kg urenhed: højst 0,03 g/kg 4-chloranilin

                     1. januar 2009

                     31. december 2018

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som insekticid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om diflubenzuron, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed.
                     Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne:

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af vandorganismer

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af landorganismer

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af leddyr, der ikke er målarter, herunder bier.

                           Anvendelsesbetingelserne bør omfatte passende risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant.

                     181

                     Imazaquin
                     CAS-nr. 81335-37-7
                     CIPAC-nr. 699

                        2-[(RS)-4-isopropyl-4-methyl-5-oxo-2-imidazolin-2-yl]quinolin-3-carboxylsyre

                     ≥ 960 g/kg (racemisk blanding)

                     1. januar 2009

                     31. december 2018

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som plantevækstreguleringsmiddel.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om imazaquin, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed.

                     182

                     Lenacil
                     CAS-nr. 2164-08-1
                     CIPAC-nr. 163

                        3-cyclohexyl-1,5,6,7-tetrahydrocyclopentapyrimidin-2,4(3H)-dion

                     ≥ 975 g/kg

                     1. januar 2009

                     31. december 2018

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som herbicid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om lenacil, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed.

                     183

                     Oxadiazon
                     CAS-nr. 19666-30-9
                     CIPAC-nr. 213

                        5-tert-butyl-3-(2,4-dichlor-5-isopropoxyphenyl)-1,3,4-oxadiazol-2(3H)-on

                     ≥ 940 g/kg

                     1. januar 2009

                     31. december 2018

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som herbicid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om oxadiazon, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed.

                     184

                     Picloram
                     CAS-nr. 1918-02-1
                     CIPAC-nr. 174

                        4-amino-3,5,6-trichlorpyridin-2-carboxylsyre

                     ≥ 920 g/kg

                     1. januar 2009

                     31. december 2018

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som herbicid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om picloram, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed.

                     185

                     Pyriproxyfen
                     CAS-nr. 95737-68-1
                     CIPAC-nr. 715

                        4-phenoxyphenyl (RS)-2-(2-pyridyloxy)propyl-ether

                     ≥ 970 g/kg

                     1. januar 2009

                     31. december 2018

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som insekticid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om pyriproxyfen, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed.
                     Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne:

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af leddyr, der ikke er målarter, herunder bier.

                           Anvendelsesbetingelserne bør omfatte passende risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant.

         (1)  Yderligere oplysninger om aktivstoffernes identitet og specifikation fremgår af den reviderede vurderingsrapport.«


Avis juridique important

|

32000L0008

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/8/EF af 20. marts 2000 om ændring af Rådets direktiv 70/221/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende beholdere for flydende brændstof og afskærmning bagtil mod underkøring på motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil

EF-Tidende nr. L 106 af 03/05/2000 s. 0007 - 0020

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/8/EFaf 20. marts 2000om ændring af Rådets direktiv 70/221/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende beholdere for flydende brændstof og afskærmning bagtil mod underkøring på motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertilEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab(3), ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådets direktiv 70/221/EØF af 20. marts 1970 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende beholdere for flydende brændstof og afskærmning bagtil mod underkøring på motordrevne køretøjer og ophængsmotorer dertil(4), er et af særdirektiverne under den EF-typegodkendelsesprocedure, der er fastlagt ved Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil(5); følgelig finder bestemmelserne i direktiv 70/156/EØF om køretøjssystemer, komponenter og separate tekniske enheder også anvendelse i direktiv 70/221/EØF; det er derfor nødvendigt at tilpasse artikel 1 i direktiv 70/221/EØF til definitionerne i direktiv 70/156/EØF.(2) Den tekniske udvikling gør det tilrådeligt at tilpasse direktiv 70/221/EØF til de tekniske krav i regulativ nr. 34 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa om godkendelse af køretøjer for så vidt angår forebyggelse af brandrisici, særlig bestemmelserne for brændstofbeholdere af plast.(3) Uforsætligt spild af brændstof (navnlig dieselolie) på vejbanen udgør en alvorlig risiko for førere af tohjulede motorkøretøjer og cyklister.(4) Der er voksende interesse for luftformige brændstoffer til fremdrift af motorkøretøjer, især af miljømæssige grunde; følgelig bør direktiv 70/221/EØF i fremtiden også omfatte bestemmelser vedrørende beholdere for andre brændstoffer end flydende brændstoffer; titlen og anvendelsesområdet for direktiv 70/221/EØF bør derfor ændres; ved senere ændringer af direktivet indføres tekniske specifikationer for beholdere til luftformige brændstoffer.(5) Dernæst er det blevet mere og mere almindeligt at erstatte de oprindelige beholdere med beholdere, der har en større kapacitet, eller at montere yderligere beholdere, der ikke er godkendt; der bør derfor hurtigst muligt fastsættes EF-typegodkendelse for beholdere til flydende eller luftformigt brændstof som separate tekniske enheder for at fastholde et højt sikkerhedsniveau for motorkøretøjer.(6) Ændringer til bestemmelserne vedrørende brændstofbeholdere vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet; de nødvendige tilpasninger til den tekniske udvikling af de tekniske krav i direktiv 70/221/EØF vedrørende brændstofbeholdere bør i fremtiden vedtages i henhold til proceduren i artikel 13 i direktiv 70/156/EØF.(7) Ændringerne i dette direktiv vedrører navnlig brændstofbeholdere af plastmateriale; eksisterende godkendelser i henhold til Rådets direktiv 74/60/EØF(6) bliver derfor ikke ugyldige, og salg, registrering og ibrugtagning af nye køretøjer med brændstofbeholdere af metal, som er omfattet af sådanne godkendelser, er fortsat tilladt.(8) Under hensyn til omfanget af og virkningerne for den pågældende sektor af den forslåede aktion er de ved dette direktiv fastsatte fællesskabsforanstaltninger ikke blot nødvendige, men også uomgængelige for at opfylde målet: en EF-typegodkendelse for køretøjer; medlemsstaterne kan ikke hver for sig opfylde dette mål på tilfredsstillende måde -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1I direktiv 70/221/EØF foretages følgende ændringer:1) Titlen affattes således:"Rådets direktiv af 20. marts 1970 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om brændstofbeholdere og afskærmning bagtil mod underkøring på motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil".2) Artikel 1 affattes således:"Artikel 1I dette direktiv forstås ved 'køretøj' ethvert motorkøretøj og påhængskøretøj dertil, som fastlagt i bilag II, del A, til direktiv 70/156/EØF."3) Artikel 2, stk. 1, affattes således:"1. Medlemsstaterne kan ikke nægte EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse af et køretøj af grunde, der vedrører køretøjets brændstofbeholdere, hvis køretøjet opfylder dette direktivs krav med hensyn til brændstofbeholdere."4) Artikel 2a, stk. 1, affattes således:"1. Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, registrering, ibrugtagning eller brug af et køretøj af grunde, der vedrører køretøjets brændstofbeholdere, hvis køretøjet opfylder dette direktivs krav med hensyn til brændstofbeholdere."5) Artikel 3 affattes således:"Artikel 3De nødvendige ændringer for tilpasning af dette direktivs bilag til den tekniske udvikling vedtages efter proceduren i artikel 13 i direktiv 70/156/EØF."6) Bilagsfortegnelsen og bilag I til direktiv 70/221/EØF ændres i overensstemmelse med bilaget til dette direktiv.Artikel 21. Fra 3. maj 2001 skal medlemsstaterne acceptere opfyldelse af bestemmelserne i direktiv 70/221/EØF, som ændret ved nærværende direktiv, i forbindelse med artikel 4, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i direktiv 70/156/EØF.2. Fra 3. maj 2002- må medlemsstaterne ikke længere udstede EF-typegodkendelse i henhold til artikel 4, stk. 1, i direktiv 70/156/EØF- kan medlemsstaterne nægte national typegodkendelsefor en ny køretøjstype af grunde, der vedrører køretøjets brændstofbeholdere, hvis det ikke overholder bestemmelserne i direktiv 70/221/EØF, som ændret ved nærværende direktiv.3. Fra 3. maj 2003- skal medlemsstaterne anse typeattester, som ledsager fabriksnye køretøjer som omhandlet i direktiv 70/156/EØF, for ugyldige til det i samme direktivs artikel 7, stk. 1, nævnte formål- kan medlemsstaterne nægte salg, registrering og ibrugtagning af fabriksnye køretøjer, hvis de ikke er ledsaget af en gyldig typeattest som omhandlet i direktiv 70/156/EØF, medmindre bestemmelserne i artikel 8, stk. 2, i direktiv 70/156/EØF finder anvendelseaf grunde, der vedrører brændstofbeholderne, hvis bestemmelserne i direktiv 70/221/EØF, som ændret ved nærværende direktiv, ikke er opfyldt.4. Direktivets bestemmelser betyder ikke, at godkendelser, der tidligere er meddelt for køretøjer med brændstofbeholdere af metal, bliver ugyldige, eller at sådanne godkendelser ikke kan udvides i henhold til bestemmelserne i det direktiv, de oprindelig blev meddelt i henhold til.Artikel 31. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden 3. maj 2001. De underretter straks Kommissionen herom.Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 4Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 5Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. maj 2000.For Europa-ParlamentetN. FontaineFormandPå Rådets vegneJ. GamaFormand(1) EFT C 164 af 29.5.1998, s. 16.(2) EFT C 407 af 28.12.1998, s. 58.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 10.2.1999 (EFT C 150 af 28.5.1999, s. 168), Rådets fælles holdning af 12.7.1999 (EFT C 249 af 1.9.1999, s. 25) og Europa-Parlamentets afgørelse af 27.10.1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(4) EFT L 76 af 6.4.1970, s. 23. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 97/19/EF (EFT L 125 af 16.5.1997, s. 1).(5) EFT L 42 af 23.2.1970, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/91/EF (EFT L 11 af 16.1.1999, s. 25).(6) EFT L 38 af 11.2.1974, s. 2. Direktivet er senest ændret ved direktiv 78/632/EØF (EFT L 206 af 29.7.1978, s. 26).BILAGÆNDRINGER TIL BILAGSFORTEGNELSEN OG TIL BILAG I TIL DIREKTIV 70/221/EØFBilagsfortegnelseHenvisningen til bilag I affattes således: ">TABELPOSITION>"Bilag IBilag I affattes således: "BILAG IBEHOLDERE FOR FLYDENDE BRÆNDSTOF1. ANVENDELSESOMRÅDE1.1. Dette bilag gælder for alle køretøjer, der er omfattet af direktiv 70/156/EØF.2. DEFINITIONERI dette bilag forstås ved:2.1. "Køretøjstype hvad angår brændstofbeholdere": køretøjer, der på følgende punkter ikke udviser væsentlige indbyrdes forskelle:2.1.1. brændstofbeholderens (-beholdernes) konstruktion, form, dimensioner og materialer (metal/plast)2.1.2. for køretøjer i klasse M1(1) brændstofbeholderens (-beholdernes) placering i køretøjet, hvis denne har en negativ indflydelse på de tekniske krav i punkt 5.10 i dette bilag.2.2. "Kabine": rummet, hvori personer opholder sig under kørslen, afgrænset af loft, gulv, sidevægge, døre, udvendige ruder, samt forreste og bageste skillevæg.2.3. "Masse i ubelastet stand": masse af køretøj i køreklar stand som defineret i punkt 2.6 i bilag I til direktiv 70/156/EØF.2.4. "Brændstofbeholder": de(n) beholder(e), som er beregnet til at rumme det flydende brændstof, jf. definitionen i punkt 2.6, der først og fremmest tjener til fremdrift af køretøjet; til brændstofbeholderen medregnes ikke tilbehør (f.eks. påfyldningsrør (hvis dette er en særskilt del), påfyldningsåbning, dæksel, måler og ledninger til motoren eller til udligning af overtryk, mv.).2.5. "Brændstofbeholderens volumen": beholderens rumindhold som specificeret af fabrikanten.2.6. "Flydende brændstof": brændstof, der er væskeformigt under sædvanlige betingelser.3. ANSØGNING OM EF-TYPEGODKENDELSE3.1. Ansøgning om typegodkendelse af en køretøjstype, hvad angår brændstofbeholdere, i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 3, stk. 4, indgives af køretøjets fabrikant.3.2. Oplysningsskemaet udformes som vist i tillæg 3.3.3. Den tekniske tjeneste, som har ansvaret for udførelse af typegodkendelsesprøvningen, skal have udleveret følgende:3.3.1. et køretøj, der er repræsentativt for den køretøjstype, der søges godkendt, eller de køretøjsdele, som den tekniske tjeneste anser for nødvendige til udførelse af prøvningen3.3.2. yderligere syv brændstofbeholdere med tilbehør, hvis disse er af plast3.3.3. yderligere to brændstofbeholdere med tilbehør, hvis disse er af andet materiale.4. MEDDELELSE AF EF-TYPEGODKENDELSE4.1. Er de pågældende krav opfyldt, meddeles EF-typegodkendelse i henhold til artikel 4, stk. 3, og, i givet fald, artikel 4, stk. 4, i direktiv 70/156/EØF.4.2. EF-typegodkendelsesattesten udformes som vist i tillæg 4.4.3. Hver godkendt køretøjstype tildeles et godkendelsesnummer i henhold til bilag VII i direktiv 70/156/EØF. En medlemsstat må ikke tildele samme nummer til to forskellige køretøjstyper.5. SPECIFIKATIONER5.1. Brændstofbeholdere skal være korrosionsbestandigt udført.5.2. Brændstofbeholdere skal bestå lækageprøven i punkt 6.1 med et relativt indvendigt tryk på det dobbelte af normalt arbejdstryk, dog mindst 0,3 bar overtryk, når de er monteret med alt tilbehør.Brændstofbeholdere af plast til køretøjer anses for at opfylde dette krav, hvis de har bestået prøven i punkt 6.3.2.5.3. Overtryk og tryk over normalt arbejdstryk skal automatisk udlignes med passende anordninger (udluftningshul, sikkerhedsventil eller lignende).5.4. Udluftningshul skal være således konstrueret, at der ikke er risiko for brand. Især må brændstof, der løber ud ved brændstofpåfyldning, ikke kunne komme ned på udstødningssystemet, men skal føres til vejbanen.5.5. Brændstofbeholdere må hverken indgå i eller udgøre en flade (f.eks. gulv, væg eller skillevæg) i kabinen eller et hermed sammenhængende rum.5.6. Brændstofbeholdere skal være adskilt fra kabinen. Der kan være åbninger (f.eks. til kabler) i adskillelsen, forudsat at de er således anbragt, at der ved normal brug ikke uhindret kan trænge brændstof ind i kabinen eller et hermed sammenhængende rum.5.7. Brændstofbeholdere skal være solidt fastgjort og således anbragt, at eventuelt udsivende brændstof fra beholderen eller dens tilbehør ved normal brug ikke kan trænge ind i kabinen, men ledes til vejbanen.5.8. Påfyldningsåbningen skal ligge uden for kabinen, bagagerummet og motorrummet.5.9. Der må ikke ved normal brug af køretøjet slippe brændstof ud hverken gennem dækslet eller gennem de anordninger, som tjener til udligning af overtryk. Hvis køretøjet vælter, accepteres dog udsivning af brændstof med op til 30 g/min; opfyldelsen af dette krav skal kontrolleres under prøven i punkt 6.2.5.9.1. Dækslet skal være fastgjort til påfyldningsrøret: tætningsringen skal være forsvarligt anbragt, dækslet skal slutte helt tæt til tætningsring og påfyldningsrør, når det er lukket.5.9.1.1. Kravene i punkt 5.9.1 anses for at være opfyldt, hvis køretøjet opfylder kravene i punkt 5.1.3 i bilag I til direktiv 70/220/EØF(2) med det forbehold, at de eksempler, der er anført i tredje led i sidstnævnte punkt, ikke finder anvendelse på køretøjer i andre klasser end M1 eller N1.5.10. Brændstofbeholdere skal anbringes således, at de beskyttes mod følgerne af kollision både forfra og bagfra; der må ikke være fremspringende dele, skarpe kanter og lignende i nærheden af brændstofbeholderen.5.11. Brændstofbeholderen og påfyldningsstudsen skal være udformet og anbragt i køretøjerne på en sådan måde, at ladninger af statisk elektricitet ikke akkumuleres på deres samlede overflade. Om nødvendigt skal sådanne ladninger udledes i chassisets metalstruktur eller en anden større metalmasse ved hjælp af en god leder.5.12. Brændstofbeholdere af plast skal desuden prøves efter den særlige procedure i punkt 6.3.6. PRØVER6.1. Hydraulisk prøveBrændstofbeholderen underkastes en hydraulisk prøve for indvendig trykpåvirkning, som udføres på en enkeltstående enhed fuldt monteret med alt tilbehør. Beholderen fyldes fuldstændigt med en ikke brændbar væske (f.eks. vand). Efter at al forbindelse med omgivelserne er afbrudt, øges trykket i beholderen gradvis gennem den ledning, der fører til motoren, indtil det relative indvendige tryk er dobbelt så stort som det normale arbejdstryk; overtrykket skal dog være mindst 0,3 bar. Dette tryk opretholdes i et minut. I dette tidsrum må beholdervæggen hverken revne eller udvise lækager; blivende deformation er dog acceptabel.6.2. Vendeprøve6.2.1. Brændstofbeholderen komplet med tilbehør monteres på en prøveramme på samme måde, som den ville blive monteret i det køretøj, den er beregnet til; dette gælder også systemer til udligning af overtryk.6.2.2. Prøverammen skal dreje om en akse, der er parallel med køretøjets længdeakse.6.2.3. Prøven udføres med beholderen fyldt op til både 90 % og 30 % af fuldt volumen med en ikke brændbar væske med omtrent samme densitet og viskositet som det normalt benyttede brændstof (vand kan eventuelt accepteres).6.2.4. Beholderen drejes fra udgangsstillingen 90° mod højre, og den skal forblive i denne stilling i mindst 5 minutter.Dernæst drejes beholderen endnu 90° i samme retning, så den er vendt helt om. Den skal forblive i denne stilling i yderligere mindst 5 minutter.Beholderen drejes derefter tilbage til udgangsstillingen. Eventuel prøvevæske, der ikke er løbet tilbage i beholderen fra udluftningssystemet, tømmes af, og der fyldes efter om nødvendigt.Beholderen drejes nu 90° i modsat retning. Den skal forblive i denne stilling i mindst 5 min.Nu drejes beholderen 90° i samme retning. Den skal forblive i denne helt omvendte stilling i mindst 5 minutter. Endelig drejes beholderen tilbage til udgangsstillingen.6.3. Supplerende prøver for brændstofbeholdere af plast til køretøjer6.3.1. Slagstyrke6.3.1.1. Brændstofbeholderen fyldes helt med en blanding af vand og glycol eller en anden væske med lavt frysepunkt, som ikke indvirker på beholdermaterialets egenskaber, og den udsættes dernæst for en punkteringsprøve.6.3.1.2. Under prøvningen skal beholderen have en temperatur på 233 K ± 2 K (- 40 °C ± 2 °C).6.3.1.3. Til prøvningen benyttes en prøvestand med slagpendul. Pendulloddet skal være af stål og have form som en pyramide, hvis grundflade er kvadratisk, og hvis sideflader er ligesidede trekanter; kanter og toppunkt skal have en krumningsradius på 3 mm. Pendulets anslagscentrum skal falde sammen med pyramidens tyngdepunkt og befinde sig 1 m fra pendulets omdrejningsakse. Pendulets samlede masse skal være 15 kg. Pendulets energi i anslagsøjeblikket skal være mindst 30 Nm og så nær som muligt ved denne værdi.6.3.1.4. Prøvningen udføres på de steder på beholderen, som anses for sårbare i tilfælde af kollision forfra eller bagfra. Som sårbare anses de steder, der i betragtning af beholderens form og placering i køretøjet er mest udsat eller svagest. I prøverapporten anfører prøvningslaboratoriet, hvilke steder der er valgt.6.3.1.5. Under prøvningen fastholdes beholderen med beslag på den eller de sider, der vender bort fra anslagspunktet. Ved prøvningen må der ikke opstå lækager.6.3.1.6. Fabrikanten kan vælge, om alle slagprøver skal udføres på den samme beholder eller på hver sin beholder.6.3.2. Mekanisk styrkeBrændstofbeholderen prøves for tæthed og formstabilitet efter fremgangsmåden i punkt 6.1. Brændstofbeholder komplet med tilbehør monteres på en prøveramme på samme måde, som den ville blive monteret i det køretøj, den er beregnet til. Som prøvevæske benyttes vand ved 326 K (53 °C), og beholderen fyldes helt hermed. Beholderen udsættes for et relativt indvendigt tryk på det dobbelte af det normale arbejdstryk, dog skal der være et overtryk på mindst 0,3 bar ved 326 K ± 2 K (53 °C ± 2 °C) i 5 timer. Under prøven må der hverken forekomme lækager eller revner i beholderen eller dens tilbehør; blivende deformation er dog acceptabel.6.3.3. Permeabilitet for brændstof6.3.3.1. Til permeabilitetsprøven benyttes enten det referencebrændstof, der er specificeret i bilag VIII til direktiv 70/220/EØF, eller i handelen værende superbenzin. Er brændstofbeholderen kun beregnet til montering i køretøjer med motor med kompressionstænding, benyttes autodiesel som prøvevæske.6.3.3.2. Inden prøvningen fyldes beholderen halvt med prøvevæske og henstår åben ved en temperatur på 313 K ± 2 K (40 °C ± 2 °C), indtil dens vægttab pr. tidsenhed er konstant.6.3.3.3. Beholderen tømmes og fyldes atter halvt med prøvebrændstof, hvorefter den lukkes til og hensættes ved 313 K ± 2 K (40 °C ± 2 °C). Trykket justeres, når beholderens indhold er kommet op på prøvetemperaturen. Under den følgende prøveperiode på otte uger bestemmes det vægttab, der skyldes diffusion. Det højest tilladte gennemsnitlige brændstoftab er på 20 g pr. 24 timer.6.3.3.4. Overstiger diffusionstabet værdien i punkt 6.3.3.3, udføres prøven endnu en gang på den samme beholder, men ved 296 K ± 2 K (23 °C ± 2 °C) og ellers uændrede betingelser. Det således bestemte diffusionstab må ikke overstige 10 g pr. 24 timer.6.3.4. Bestandighed over for brændstofEfter prøvning efter punkt 6.3.3 skal brændstofbeholderen stadig opfylde kravene i punkt 6.3.1 og 6.3.2.6.3.5. BrandbestandighedBrændstofbeholderen underkastes følgende prøve:6.3.5.1. Beholderen udsættes for flammepåvirkning i to minutter monteret som på køretøjet. Der må ikke forekomme lækager.6.3.5.2. Der udføres tre prøver på hver sin fyldte beholder på følgende måde:6.3.5.2.1. Er beholderen beregnet til montering i køretøjer med motor med enten styret tænding eller kompressionstænding, udføres de tre prøver med superbenzin i beholderen.6.3.5.2.2. Er beholderen kun beregnet til montering i køretøjer med motor med kompressionstænding, udføres de tre prøver med autodiesel i beholderen.6.3.5.2.3. Til hver prøve monteres brændstofbeholderen på en prøveramme, der så vidt muligt simulerer den faktiske montering på køretøjet. Fastgørelsesmåden for beholderen i rammen skal opfylde de relevante køretøjsspecifikationer. Der skal tages hensyn både til køretøjsdele, som beskytter brændstofbeholderen og dens tilbehør mod flammepåvirkning, eller som i øvrigt indvirker på brandens forløb, og til specificerede komponenter, der monteres på beholder og propper. Alle åbninger skal være lukket under prøvningen, men udluftningssystemer skal fungere. Brændstofbeholderen fyldes halvt med det specificerede brændstof umiddelbart inden prøvningen.6.3.5.3. Den flamme, beholderen udsættes for, dannes ved afbrænding af kommercielt brændstof til motorer med styret tænding (i det følgende benævnt "brændstof") i en bakke. Der skal være tilstrækkeligt brændstof i bakken til, at flammen kan brænde frit under hele prøvningen.6.3.5.4. Brakkens størrelse skal vælges således, at flammerne kan nå op på brændstofbeholderens sider. Derfor skal bakkens rand rage mindst 20 cm, men højst 50 cm, ud i forhold til den lodrette projektion af brændstofbeholderen. Ved prøvens begyndelse må der højst være 8 cm fra brændstoffets overflade til bakkens overkant.6.3.5.5. Bakken med brændstof anbringes under brændstofbeholderen, således at afstanden fra brændstofoverfladen til beholderens underside svarer til brændstofbeholderens højde over vejbanen, når køretøjet er i ubelastet stand (jf. punkt 2.3). Enten bakken eller prøverammen eller begge skal kunne bevæges frit.6.3.5.6. Under fase C af prøvningen dækkes bakken med en rist 3 ± 1 cm over brændstofoverfladen. Risten er af ildfast materiale, jf. tillæg 2. Der må ikke være nogen mellemrum mellem stenene, og de skal holdes over bakken på en sådan måde, at hullerne i dem ikke er dækket. Risten skal være 2-4 cm mindre end bakkens indvendige mål i både længde og bredde, så der fremkommer en ventilationsåbning mellem risten og bakkens sidevægge på 1-2 cm.6.3.5.7. Udføres prøven i det fri, skal der afskærmes mod vinden, og lufthastigheden i bakkens højde må ikke være over 2,5 km/h. Før prøven opvarmes risten til 308 K ± 5 K (35 °C ± 5 °C). De ildfaste sten kan fugtes, så alle prøver bliver udført under de samme betingelser.6.3.5.8. Prøven består af fire faser (jf. tillæg 1)6.3.5.8.1. Fase A: forvarmning (figur 1)Brændstoffet i bakken antændes mindst 3 m fra brændstofbeholderen i prøverammen. Efter 60 sekunders forvarmning anbringes bakken under brændstofbeholderen.6.3.5.8.2. Fase B: direkte f lammepåvirkning (figur 2)Brændstofbeholderen udsættes for flammerne fra det frit brændende brændstof i 60 sekunder.6.3.5.8.3. Fase C: indirekte flammepåvirkning (figur 3)Umiddelbart efter fase B anbringes risten mellem den brændende bakke og brændstofbeholderen. Brændstofbeholderen udsættes for denne dæmpede flamme i 60 sekunder.6.3.5.8.4. Fase D: afslutning af prøven (figur 4)Den brændende bakke med risten flyttes tilbage til udgangsstillingen (fase A). Er brændstofbeholderen ved prøvens afslutning i brand, slukkes denne omgående.6.3.5.9. Prøveresultatet anses for tilfredsstillende, hvis brændstofbeholderen ikke har nogen lækager.6.3.6. Bestandighed over for høj temperatur6.3.6.1. Prøverammen til denne prøvning skal svare til den måde, brændstofbeholderen monteres på i køretøjet, herunder udluftningsanordningernes funktion.6.3.6.2. Brændstofbeholderen fyldes halvt med vand ved 293 K (20 °C) og udsættes for en temperatur på 368 K ± 2 K (95 °C ± 2 °C) i 1 time.6.3.6.3. Prøveresultatet anses for tilfredsstillende, hvis beholderen ikke udviser lækager eller væsentlig deformation.6.3.7. Mærkning af brændstofbeholderen6.3.7.1. Brændstofbeholderen skal være mærket med handelsnavn eller -mærke, som skal være uudsletteligt og klart synligt, når beholderen er monteret i køretøjet.7. ÆNDRING AF TYPEGODKENDELSE7.1. Ved ændring af en typegodkendelse, der er meddelt i henhold til dette direktiv, finder bestemmelserne i artikel 5 i direktiv 70/156/EØF anvendelse.8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE8.1. Som hovedregel skal der træffes foranstaltninger til sikring af produktionens overensstemmelse med den godkendte type, jf. bestemmelserne i artikel 10 i direktiv 70/156/EØF.(1) Som defineret i bilag II, afsnit A, i direktiv 70/156/EØF.(2) EFT L 76 af 6.4.1970, s. 1.Tillæg 1PRØVNING AF BRANDBESTANDIGHEDFigur 1>PIC FILE= "L_2000106DA.001602.EPS">Figur 2>PIC FILE= "L_2000106DA.001603.EPS">Figur 3>PIC FILE= "L_2000106DA.001604.EPS">Figur 4>PIC FILE= "L_2000106DA.001605.EPS">Tillæg 2DIMENSIONER OG TEKNISKE SPECIFIKATIONER FOR ILDFASTE STEN>PIC FILE= "L_2000106DA.001702.EPS">>TABELPOSITION>Tillæg 3>PIC FILE= "L_2000106DA.001802.EPS">Tillæg 4>PIC FILE= "L_2000106DA.001902.EPS">>PIC FILE= "L_2000106DA.002001.EPS">>PIC FILE= "L_2000106DA.002002.EPS">"


Avis juridique important

|

32004L0019

Kommissionens direktiv 2004/19/EF af 1. marts 2004 om ændring af direktiv 2002/72/EF om plastmaterialer og -genstande bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler (EØS-relevant tekst)

EU-Tidende nr. L 071 af 10/03/2004 s. 0008 - 0021

Kommissionens direktiv 2004/19/EFaf 1. marts 2004om ændring af direktiv 2002/72/EF om plastmaterialer og -genstande bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler(EØS-relevant tekst)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 89/109/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om materialer og genstande bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler(1), særlig artikel 3,efter høring af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, ogud fra følgende betragtninger:(1) I Kommissionens direktiv 2002/72/EF(2) fastsættes der bestemmelser om plastmaterialer og -genstande bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler.(2) I direktiv 2002/72/EF fastsættes en liste over monomerer og andre udgangsstoffer, der må anvendes ved fremstilling af plastmaterialer og -genstande. På grundlag af nye oplysninger bør visse monomerer, som midlertidigt er tilladt på nationalt plan, samt andre monomerer optages på fællesskabslisten over tilladte stoffer i direktiv 2002/72/EF.(3) I direktiv 2002/72/EF fastsættes endvidere en ufuldstændig liste over additiver, der kan anvendes ved fremstilling af plastmaterialer og -genstande. Listen bør ændres, så den også omfatter andre additiver, som Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, herefter "autoriteten", har evalueret.(4) For visse stoffers vedkommende bør de restriktioner, der allerede er fastsat på fællesskabsplan, ændres på grundlag af de nye foreliggende oplysninger.(5) Den eksisterende liste over additiver er ufuldstændig, idet den ikke omfatter alle stoffer, der for øjeblikket er tilladt i en eller flere medlemsstater. Sådanne additiver er fortsat underkastet nationale bestemmelser, dog kun indtil der træffes en afgørelse om optagelse på fællesskabslisten.(6) Den eksisterende liste over additiver bør have karakter af en positivliste for at harmonisere anvendelsen af de pågældende additiver i Fællesskabet. Hvad angår additiver, der allerede markedsføres i en eller flere medlemsstater, bør der gives tilstrækkelig frist til at indsende de oplysninger, der er nødvendige med henblik på autoritetens evaluering af additivernes sikkerhed. Fristen for at indsende sådanne oplysninger bør derfor fastsættes til den 31. december 2006.(7) Hvis oplysningerne opfylder autoritetens krav, bør det være muligt fortsat at anvende de pågældende additiver i overensstemmelse med national lovgivning, indtil evalueringen er fuldført. Hvis oplysningerne ikke opfylder autoritetens krav eller er indsendt efter den 31. december 2006, bør de pågældende additiver ikke medtages i den første positivliste.(8) Senest den 31. december 2007 bør det fastsættes, hvornår listen over additiver skal have karakter af en positivliste, da det ikke er muligt at forudse antallet af additiver, for hvilke oplysninger som krævet af autoriteten vil blive indsendt. Den pågældende dato bør fastsættes under hensyntagen til den tid, autoriteten har behov for til at evaluere alle de ansøgninger, der er indsendt rettidigt.(9) Nogle af de stoffer, der anvendes til fremstilling af plastmaterialer og -genstande bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler, tilsættes også direkte til levnedsmidler. Sådanne stoffer bør ikke migrere fra materialerne og genstandene til levnedsmidlerne i mængder, der kan overstige de grænser, der er fastsat i den relevante fødevarelovgivning eller i dette direktiv, således at det er den laveste grænse, der gælder. Sådanne stoffer bør under ingen omstændigheder migrere fra materialerne og genstandene til levnedsmidlerne i mængder, der har nogen teknologisk funktion i det endelige levnedsmiddel. Brugere af materialer og genstande, der evt. afgiver sådanne stoffer til levnedsmidler, bør have passende information, så de kan overholde anden relevant fødevarelovgivning.(10) Medlemsstaterne bør fortsat have ret til at fastsætte bestemmelser om stoffer, der anvendes som aktive bestanddele i aktive materialer og genstande i berøring med levnedsmidler, indtil der er vedtaget fællesskabsbestemmelser herom.(11) Direktiv 2002/72/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.(12) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1I direktiv 2002/72/EF foretages følgende ændringer:1) Artikel 3, stk. 1 og 2, affattes således:"1. Kun de monomerer og andre udgangsstoffer, der er opført i bilag II, afsnit A, må anvendes til fremstilling af plastmaterialer og -genstande, og kun med de deri anførte begrænsninger.2. Uanset stk. 1 kan de monomerer og andre udgangsstoffer, der er opført på listen i bilag II, afsnit B, fortsat anvendes indtil den 31. december 2004, så længe Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (i det følgende benævnt 'autoriteten') evaluering af dem ikke foreligger."2) Artikel 4 affattes således:"Artikel 41. Bilag III indeholder en liste over additiver, der kan anvendes ved fremstilling af plastmaterialer og -genstande med de anførte restriktioner og/eller specifikationer.Denne liste over additiver betragtes som en ufuldstændig liste, indtil Kommissionen i henhold til artikel 4a beslutter, at den skal blive til en EF-positivliste over godkendte additiver - hvorved alle andre udelukkes.Senest den 31. december 2007 fastsætter Kommissionen, hvornår denne liste skal have karakter af en positivliste.2. For additiverne i bilag III, afsnit B, anvendes kontrollen med overholdelse af de specifikke migrationsgrænser i simulator D eller i testmedier ved erstatningstest som omhandlet i artikel 3, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 82/711/EØF og i artikel 1 i direktiv 85/572/EØF fra den 1. juli 2006.3. Listerne i bilag III, afsnit A og B, omfatter endnu ikke følgende additiver:a) additiver, der udelukkende anvendes til fremstilling af:- overfladebelægning fremstillet på basis af harpikser eller polymerer i flydende, pulver- eller dispersionsform såsom fernis, lak, maling osv.- epoxyharpikser- klæbemidler og klæbeaktivatorer- tryksværteb) farvestofferc) opløsningsmidler."3) Som Artikel 4a og 4b indsættes:"Artikel 4a1. Der kan når som helst indsættes et nyt additiv på listen over stoffer omhandlet i artikel 4, stk. 1, når autoriteten har foretaget en sikkerhedsevaluering af det.2. Medlemsstaterne foreskriver, at alle, der ønsker at få et additiv, som i forvejen markedsføres i en eller flere medlemsstater, optaget på listen omhandlet i artikel 4, stk. 1, skal indsende oplysninger, så autoriteten kan foretage en evaluering af additivets sikkerhed senest den 31. december 2006.Med henblik på indsendelse af de krævede oplysninger skal ansøgeren anvende 'Guidelines of the European Food Safety Authority for the presentation of an application for safety assessment of a substance to be used in food contact materials prior to its authorisation'.3. Hvis autoriteten under behandlingen af oplysningerne omhandlet i stk. 2 anmoder om yderligere oplysninger, kan det pågældende additiv fortsat anvendes under overholdelse af national lovgivning, indtil autoriteten har afgivet udtalelse, forudsat at oplysningerne indsendes inden den frist, autoriteten har fastsat.4. Kommissionen udarbejder senest den 31. december 2007 en foreløbig liste over additiver, som fortsat kan anvendes efter den 31. december 2007 under overholdelse af national lovgivning, indtil autoriteten har foretaget en evaluering af dem.5. Optagelse af et additiv på den foreløbige liste forudsætter, at følgende betingelser er opfyldt:a) Additivet skal være tilladt i en eller flere medlemsstater pr. 31. december 2006.b) Oplysningerne om additiverne, jf. stk. 2, skal være indsendt i overensstemmelse med autoritetens krav senest den 31. december 2006.Artikel 4bEfter den 31. december 2006 må medlemsstaterne ikke godkende additiver, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, og som aldrig har været evalueret af Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler eller af autoriteten, jf. dog artikel 4 i direktiv 89/109/EØF."4) Følgende indsættes som artikel 5a:"Artikel 5a5. Additiver, der er omhandlet i artikel 4, og som er godkendt som tilsætningsstoffer til levnedsmidler ved Rådets direktiv 89/107/EØF(3) eller som aromaer ved Rådets direktiv 88/388/EØF(4), må ikke migrere:a) i mængder, der har en teknologisk funktion i det færdige levnedsmiddelb) til levnedsmidler i mængder, der overstiger grænserne for tilsætningsstoffer til levnedsmidler fastsat i direktiv 89/107/EØF eller for aromaer fastsat i direktiv 88/388/EØF eller i artikel 4 i nærværende direktiv, idet den laveste grænse finder anvendelsec) til levnedsmidler, for hvilke det ikke er tilladt at anvende additiverne som tilsætningsstoffer til levnedsmidler eller aromaer i mængder, der overstiger de grænser, der er fastsat i artikel 4.2. I andre markedsføringsled end detailleddet skal plastmaterialer og -genstande, som er bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler, og som indeholder additiver som omhandlet i stk. 1, ledsages af en skriftlig erklæring, der indeholder de i artikel 9, stk. 1, litra b) omhandlede oplysninger.3. Når stoffer omhandlet i stk. 1, litra a), anvendes som aktive bestanddele i aktive materialer og genstande i berøring med levnedsmidler, kan de, uanset stk. 1, være undergivet nationale bestemmelser, indtil der er vedtaget fællesskabsbestemmelser."5) Artikel 7 affattes således:"Artikel 7De specifikke migrationsgrænser i listen i bilag II og III er udtrykt i mg/kg. Disse grænser udtrykkes dog i mg/dm2 i følgende tilfælde:a) genstande, der er eller kan sammenlignes med beholdere, eller som kan fyldes, med et rumfang på mindre end 500 ml eller mere end 10 lb) folie samt andre materialer eller genstande, som ikke kan fyldes, eller for hvilke det er praktisk umuligt at anslå forholdet mellem materialets eller genstandens overfladeareal og den mængde levnedsmiddel, der er i berøring hermed.I sådanne tilfælde divideres de i bilag II og III nævnte grænseværdier, udtrykt i mg/kg med den vedtagne omregningsfaktor 6 for at udtrykke dem i mg/dm2."6) Artikel 8, stk. 2, affattes således:"2. Den i stk. 1 omhandlede kontrol med overholdelse af de specifikke migrationsgrænser er ikke påkrævet, hvis bestemmelsen af værdien af den samlede migration lader formode, at de specifikke migrationsgrænser, jf. stk. 1, ikke overskrides."7) I artikel 9 foretages følgende ændringer:a) Stk. 1 affattes således:"1. I andre markedsføringsled end detailleddet skal plastmaterialer og -genstande, som er bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler, ledsages af en skriftlig erklæring, som:a) er i overensstemmelse med artikel 6, stk. 5, i direktiv 89/109/EØFb) for stoffer, der er undergivet en levnedsmiddelrelateret restriktion, giver relevante oplysninger, der er tilvejebragt ved forsøgsdata eller teoretiske beregninger, om omfanget af deres specifikke migration og, når det er relevant, renhedskriterier i henhold til Kommissionens direktiv 95/31/EF(5), 95/45/EF(6) og 2002/82/EF(7), så brugeren af de pågældende materialer og genstande er i stand til at overholde de relevante fællesskabsbestemmelser eller - hvis sådanne ikke findes - de nationale bestemmelser om levnedsmidler:"b) Stk. 2 ophæves.8) Bilag II-VI ændres som angivet i bilag I-V til nærværende direktiv.Artikel 21. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 1. september 2005 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser, således at:a) de fra den 1. september 2005 tillader handel med og anvendelse af plastmaterialer og -genstande bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler, hvis de er i overensstemmelse med dette direktivb) de fra den 1. marts 2006 forbyder fremstilling og import i Fællesskabet af plastmaterialer og -genstande bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler, hvis de ikke er i overensstemmelse med dette direktiv.Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 1. marts 2004.På Kommissionens vegneDavid ByrneMedlem af Kommissionen(1) EFT L 40 af 11.2.1989, s. 38. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).(2) EFT L 220 af 15.8.2002, s. 18. Senest ændret ved direktiv 2004/1/EF (EUT L 7, 13.1.2004, s. 45).(3) EFT L 40 af 11.2.1989, s. 27.(4) EFT L 184 af 15.7.1988, s. 61.(5) EFT L 178 af 28.7.1995, s. 1.(6) EFT L 226 af 22.9.1995, s. 1.(7) EFT L 292 af 28.10.2002, s. 1.BILAG II bilag II til direktiv 2002/72/EF foretages følgende ændringer:1) I punkt 8 affattes definitionen af QM således:"QM = Største tilladte restmængde af stoffet i materialet eller genstanden. I forbindelse med dette direktiv bestemmes mængden af stoffet i materialet eller genstanden ved hjælp af en valideret analysemetode. Findes en sådan metode endnu ikke, kan der benyttes en analysemetode, som fungerer hensigtsmæssigt ved den angivne grænse, indtil en valideret metode er blevet udviklet."2) Følgende monomerer og andre udgangsstoffer indsættes i behørig nummerorden i skemaet i afsnit A:">TABELPOSITION>"3) For følgende monomerer og andre udgangsstoffer, der er opført i skemaet i afsnit A, affattes teksten i kolonnerne "Kemisk betegnelse" eller "CAS-nr." eller "Restriktioner og/eller specifikationer" således:">TABELPOSITION>"4) Følgende monomerer og andre udgangsstoffer udgår af skemaet i afsnit B og indsættes i behørig nummerorden i skemaet i afsnit A:">TABELPOSITION>"5) Følgende monomerer og andre udgangsstoffer udgår af skemaet i afsnit A:">TABELPOSITION>"BILAG III bilag III foretages følgende ændringer:1) Punkt 1 affattes således:"1. Dette bilag indeholder listen overa) stoffer, som tilsættes plasten for at opnå en teknisk virkning i det færdige produkt, herunder 'polymeriske additiver'. De er bestemt til at være til stede i færdigvarerneb) stoffer, som anvendes for at opnå de ønskede polymerisationsbetingelser.I dette bilag forstås ved 'additiver' de stoffer, der er omhandlet i litra a) og b).I dette bilag forstås ved 'polymeriske additiver' polymerer og/eller præpolymerer og/eller oligomerer, som kan tilsættes til plast for at opnå en teknisk virkning, men som ikke kan anvendes, medmindre andre polymerer samtidig udgør den strukturelle hovedbestanddel i færdige materialer og genstande. Det omfatter også stoffer, der kan tilsættes til det medium, hvor polymerisationen sker.Listen omfatter ikke:a) stoffer, der direkte påvirker dannelsen af polymererb) farvestofferc) opløsningsmidler."2) Afsnit A ændres således:a) Følgende additiver indsættes i behørig nummerorden i skemaet i afsnit A:">TABELPOSITION>"b) For følgende additiver i afsnit A ændres indholdet i kolonnen "Restriktioner og/eller specifikationer" til følgende:">TABELPOSITION>"c) Følgende additiver udgår af skemaet i afsnit A:">TABELPOSITION>"3) Afsnit B ændres således:a) Følgende additiver indsættes i behørig nummerorden i skemaet i afsnit B:">TABELPOSITION>"b) Følgende additiver udgår af skemaet i afsnit B:">TABELPOSITION>"BILAG IIIBilag IV affattes således:"BILAG IVPRODUKTER, DER ER FREMSTILLET VED BAKTERIEFERMENTERING>TABELPOSITION>"BILAG IVI bilag V erstattes specifikationerne i del B for ref.-nr. 16690 og 18888 med specifikationerne angivet nedenfor, og der indsættes nye specifikationer for ref.-nr. 11530 og 77895.">TABELPOSITION>"BILAG VBilag VI affattes således:"BILAG VINOTER VEDRØRENDE KOLONNEN "RESTRIKTIONER OG/ELLER SPECIFIKATIONER"(1) Advarsel: Der er risiko for, at SMG kan overskrides i simulator for fedtholdige levnedsmidler.(2) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 10060 og 23920, ikke må overstige restriktionen.(3) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 15760, 16990, 47680, 53650 og 89440, ikke må overstige restriktionen.(4) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 19540, 19960 og 64800, ikke må overstige restriktionen.(5) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 14200, 14230 og 41840, ikke må overstige restriktionen.(6) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 66560 og 66580, ikke må overstige restriktionen.(7) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 30080, 42320, 45195, 45200, 53610, 81760, 89200 og 92030, ikke må overstige restriktionen.(8) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 38000, 42400, 64320, 67896, 73040, 85760, 85840, 85920 og 95725, ikke må overstige restriktionen.(9) Advarsel: Der er risiko for, at migrationen af stoffet forringer levnedsmidlets organoleptiske egenskaber, og derfor for, at det færdige produkt ikke er i overensstemmelse med artikel 2, andet led, i direktiv 89/109/EØF.(10) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 30180, 40980, 63200, 65120, 65200, 65280, 65360, 65440 og 73120, ikke må overstige restriktionen.(11) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen (udtrykt som jod) af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 45200, 64320, 81680 og 86800, ikke må overstige restriktionen.(12) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 36720, 36800, 36840 og 92000, ikke må overstige restriktionen.(13) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 39090 og 39120, ikke må overstige restriktionen.(14) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 44960, 68078, 82020 og 89170, ikke må overstige restriktionen.(15) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 15970, 48640, 48720, 48880, 61280, 61360 og 61600, ikke må overstige restriktionen.(16) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 49600, 67520 og 83599, ikke må overstige restriktionen.(17) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 50160, 50240, 50320, 50360, 50400, 50480, 50560, 50640, 50720, 50800, 50880, 50960, 51040 og 51120, ikke må overstige restriktionen.(18) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 67600, 67680 og 67760, ikke må overstige restriktionen.(19) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 60400, 60480 og 61440, ikke må overstige restriktionen.(20) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 66400 og 66480, ikke må overstige restriktionen.(21) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 93120 og 93280, ikke må overstige restriktionen.(22) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 17260, 18670, 54880 og 59280, ikke må overstige restriktionen.(23) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 13620, 36840, 40320 og 87040, ikke må overstige restriktionen.(24) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 13720 og 40580, ikke må overstige restriktionen.(25) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 16650 og 51570, ikke må overstige restriktionen.(26) QM(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af restmængderne af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 14950, 15700, 16240, 16570, 16600, 16630, 18640, 19110, 22332, 22420, 22570, 25210, 25240 og 25270, ikke må overstige restriktionen.(27) QMA(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af restmængderne af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 10599/90A, 10599/91, 10599/92A og 10599/93, ikke må overstige restriktionen.(28) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 13480 og 39680, ikke må overstige restriktionen.(29) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 22775 og 69920, ikke må overstige restriktionen.(30) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 86480, 86960 og 87120, ikke må overstige restriktionen.(31) Når der er berøring med fedt, bør kontrol af overholdelse ske ved anvendelse af simulatorer i form af levnedsmidler indeholdende mættet fedt som simulant D.(32) Når der er berøring med fedt, bør kontrol af overholdelse ske ved anvendelse af isoctan som erstatning for simulant D (ustabil).(33) QMA(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af restmængderne af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 14800 og 45600, ikke må overstige restriktionen.(34) SMG(T) betyder i dette specifikke tilfælde, at summen af migrationen af de stoffer, der er anført under ref.-nr. 55200, 55280 og 55360, ikke må overstige restriktionen."