title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/7/EF af  15. februar 2006  om forvaltning af badevandskvalitet og om ophævelse af direktiv 76/160/EØF

text:
               4.3.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 64/37

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2006/7/EF
   af 15. februar 2006
   om forvaltning af badevandskvalitet og om ophævelse af direktiv 76/160/EØF
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
   under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3),
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (4), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 8. december 2005, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det Europæiske Råd har med udgangspunkt i Kommissionens meddelelse om bæredygtig udvikling peget på en række målsætninger, der skal tjene som generel vejledning for den fremtidige udvikling på prioriterede områder såsom naturressourcer og folkesundhed.

               (2)

               Vand er en sparsom naturressource, hvis kvalitet bør beskyttes, forsvares, forvaltes og behandles som sådan. Navnlig er overfladevand en vedvarende ressource, som kun har begrænset evne til at retablere sig efter negativ påvirkning fra menneskelige aktiviteter.

               (3)

               Fællesskabets politik på miljøområdet bør tage sigte på et højt beskyttelsesniveau og bidrage til forfølgelse af målene om bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten og beskyttelse af menneskers sundhed.

               (4)

               I december 2000 vedtog Kommissionen en meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet om udarbejdelse af en ny badevandspolitik og indledte i den forbindelse en omfattende høring af alle berørte parter. Det væsentligste resultat af høringen var en generel opbakning til udarbejdelsen af et nyt direktiv baseret på de seneste videnskabelige resultater med fokus på bredere inddragelse af offentligheden.

               (5)

               Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/EF af 22. juli 2002 om fastlæggelse af Fællesskabets sjette miljøhandlingsprogram (5) indeholder en forpligtelse til at sikre et højt beskyttelsesniveau for badevand, herunder en revision af Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december 1975 om kvaliteten af badevand (6).

               (6)

               I henhold til traktaten skal der ved udarbejdelsen af Fællesskabets politik på miljøområdet bl.a. tages hensyn til de eksisterende videnskabelige og tekniske data. Dette direktiv bør udnytte de videnskabelige resultater til at fastlægge de mest pålidelige indikatorparametre til forudsigelse af mikrobiologiske sundhedsrisici og til at opnå et højt beskyttelsesniveau. Der bør straks foretages yderligere epidemiologiske undersøgelser af de sundhedsrisici, der er forbundet med badning i især ferskvandsområder.

               (7)

               For at øge effektiviteten og udnytte ressourcerne mere rationelt bør dette direktiv samordnes tæt med Fællesskabets øvrige vandlovgivning som f.eks. Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (7) og 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget (8), samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (9).

               (8)

               De forskellige interessenter bør have passende information om planlagte foranstaltninger og om gennemførelsen heraf. Offentligheden bør have passende og rettidige oplysninger om resultaterne af kontrolovervågningen af badevandskvaliteten og om foranstaltninger til risikohåndtering med henblik på at forebygge sundhedsrisici, navnlig i forbindelse med forudsigelig kortvarig forurening eller unormale forureningssituationer. Der bør anvendes ny teknologi, som gør det muligt for offentligheden at holde sig informeret om badevandet i hele Fællesskabet på en effektiv og sammenlignelig måde.

               (9)

               Med henblik på kontrolovervågninger bør der anvendes harmoniserede analysemetoder og ‐fremgangsmåder. For at opnå en realistisk klassificering af badevandet er der behov for observation og kvalitetsvurdering over et længere tidsrum.

               (10)

               Overensstemmelse bør være et spørgsmål om passende forvaltningsforanstaltninger og kvalitetssikring, ikke blot et spørgsmål om måling og beregning. En ordning med badevandsprofiler er derfor hensigtsmæssig for at tilvejebringe en bedre risikoforståelse som grundlag for forvaltningsforanstaltninger. Sideløbende bør der lægges særlig vægt på, at kvalitetskravene overholdes, og at der sikres en sammenhængende overgang fra direktiv 76/160/EØF.

               (11)

               Fællesskabet ratificerede den 17. februar 2005 UNECE-konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet (Århus-konventionen). Dette direktiv bør derfor indeholde bestemmelser om offentlig adgang til oplysninger og om offentlighedens inddragelse i dets gennemførelse for at supplere Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger (10) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF af 26. maj 2003 om mulighed for offentlig deltagelse i forbindelse med udarbejdelse af visse planer og programmer på miljøområdet (11).

               (12)

               Målene for dette direktiv, nemlig medlemsstaternes opnåelse, på grundlag af fælles krav, af god badevandskvalitet og et højt beskyttelsesniveau i hele Fællesskabet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (13)

               De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (12).

               (14)

               En badevandspolitik på fællesskabsplan er fortsat relevant, hvilket viser sig tydeligt ved hver badesæson, idet denne politik beskytter befolkningen mod utilsigtet og kronisk forurening, der skyldes udledninger i eller tæt ved Fællesskabets badeområder. Badevandets kvalitet generelt er blevet forbedret betydeligt, siden direktiv 76/160/EØF trådte i kraft. Nævnte direktiv afspejler imidlertid viden- og erfaringsniveauet i begyndelsen af 1970'erne. Mønstret for anvendelsen af badevand har ændret sig siden da, og det samme er tilfældet med den videnskabelige og tekniske viden. Det direktiv bør således ophæves —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   KAPITEL I
   GENERELLE BESTEMMELSER
   Artikel 1
   Formål og anvendelsesområde
   1.   Dette direktiv indeholder bestemmelser om:

               a)

               kontrolovervågning og klassificering af badevandskvalitet

               b)

               forvaltning af badevandskvalitet og

               c)

               information af offentligheden om badevandskvalitet.

         2.   Formålet med dette direktiv er at bevare, beskytte og forbedre miljøkvaliteten og beskytte menneskers sundhed ved at supplere Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF.
   3.   Dette direktiv finder anvendelse på enhver forekomst af overfladevand, hvor den kompetente myndighed forventer, at et stort antal mennesker bader, og hvor den ikke har udstedt et permanent badeforbud eller hvor badning ikke er permanent frarådet (i det følgende »badevand«). Det finder ikke anvendelse på:

               a)

               svømmebassiner og spabade

               b)

               afgrænsede vandområder, der er genstand for behandling eller anvendes til terapeutiske formål, og

               c)

               kunstigt anlagte, afgrænsede vandområder, der er adskilt fra overfladevand og grundvand.

         Artikel 2
   Definitioner
   I dette direktiv gælder følgende definitioner:

               1)

               Udtrykkene »overfladevand«, »grundvand«, »indvand«, »overgangsvande«, »kystvand« og »vandløbsopland« har samme betydning som i direktiv 2000/60/EF.

               2)

               »Kompetent myndighed«: den eller de myndigheder, som en medlemsstat har udpeget til at sørge for overholdelse af dette direktivs krav, eller en anden myndighed eller instans, som har fået pålagt denne opgave.

               3)

               »Permanent«: forbud mod eller frarådelse af badning, der mindst gælder for en hel badesæson.

               4)

               »Stort antal«: et antal badende, som den kompetente myndighed finder stort, navnlig i betragtning af tidligere tendenser eller af de infrastrukturer eller faciliteter, der stilles til rådighed, eller andre foranstaltninger, som er truffet for at fremme badning.

               5)

               »Forurening«: forekomst af mikrobiologisk kontamination eller andre organismer eller affald, som påvirker badevandskvaliteten og udgør en sundhedsrisiko for de badende, jf. artikel 8 og 9 samt bilag I, kolonne A.

               6)

               »Badesæson«: den periode, i hvilken der kan forventes et stort antal badende.

               7)

               »Forvaltningsforanstaltninger«: følgende foranstaltninger, der træffes i forbindelse med badevand:

                           a)

                           opstilling og vedligeholdelse af en badevandsprofil

                           b)

                           opstilling af en tidsplan for kontrolovervågning

                           c)

                           kontrolovervågning af badevandet

                           d)

                           vurdering af badevandets kvalitet

                           e)

                           klassificering af badevandet

                           f)

                           kortlægning og vurdering af årsager til forurening, der kan indvirke på badevande og bringe de badendes sundhed i fare

                           g)

                           information af offentligheden

                           h)

                           foranstaltninger, der skal forhindre, at badende udsættes for forurening

                           i)

                           foranstaltninger, der skal mindske risikoen for forurening.

               8)

               »Kortvarig forurening«: mikrobiologisk kontamination, jf. bilag I, kolonne A, der har klart identificerbare årsager, der normalt ikke forventes at påvirke badevandskvaliteten i mere end ca. 72 timer efter, at badevandskvaliteten først er blevet påvirket, og for hvilken den kompetente myndighed har opstillet procedurer til at forudsige og håndtere en sådan, jf. bilag II.

               9)

               »Unormal situation«: en begivenhed eller en kombination af begivenheder, der påvirker badevandskvaliteten på den pågældende lokalitet, og som i gennemsnit ikke forventes at forekomme mere end én gang hvert fjerde år.

               10)

               »Datasæt for badevandskvaliteten«: data indsamlet i henhold til artikel 3.

               11)

               »Vurdering af badevandskvaliteten«: evaluering af badevandets kvalitet efter vurderingsmetoden i bilag II.

               12)

               »Cyanobakteriel vækst«: akkumulering af cyanobakterier i form af opblomstringer, overfladelag eller skum.

               13)

               Udtrykket »den berørte offentlighed« har samme betydning som i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (13).

         KAPITEL II
   BADEVANDS KVALITET OG FORVALTNING
   Artikel 3
   Kontrolovervågning
   1.   Medlemsstaterne udarbejder hvert år en liste over samtlige badevande og fastlægger badesæsonens længde. Dette skal gøres første gang inden begyndelsen af den første badesæson efter den 24. marts 2008.
   2.   Medlemsstaterne sørger for, at parametrene i bilag I, kolonne A, kontrolleres i overensstemmelse med bilag IV.
   3.   Kontrolovervågningsstedet er det sted i badevandsområdet:

               a)

               hvor der ventes flest badende, eller

               b)

               hvor den største forureningsrisiko i henhold til badevandsprofilen forventes.

         4.   For hvert enkelt badevand opstilles der inden hver badesæsons begyndelse en tidsplan for kontrolovervågning, første gang inden begyndelsen af den tredje hele badesæson efter dette direktivs ikrafttræden. Kontrolovervågningen foretages senest fire dage efter den dato, der er fastlagt i tidsplanen for kontrolovervågningen.
   5.   Medlemsstaterne kan indføre kontrolovervågning af parametrene i kolonne A i bilag I i løbet af den første hele badesæson efter dette direktivs ikrafttræden. I så fald foretages kontrollen med den i bilag IV angivne hyppighed. Resultaterne af denne kontrol kan anvendes til at opstille de i artikel 4 omhandlede datasæt for badevandskvaliteten. Så snart medlemsstaterne indfører kontrolovervågning efter dette direktiv, kan kontrolovervågningen af parametrene i bilaget til direktiv 76/160/EØF indstilles.
   6.   Prøver taget under kortvarig forurening kan lades ude af betragtning. De erstattes af prøver, der tages i henhold til bilag IV.
   7.   I unormale situationer kan tidsplanen for kontrolovervågning i stk. 4 stilles i bero. Planen genoptages så hurtigt som muligt efter den unormale situations ophør. Nye prøver tages så hurtigt som muligt efter den unormale situations ophør for at erstatte prøver, der mangler på grund af den unormale situation.
   8.   Medlemsstaterne indberetter til Kommissionen hver gang tidsplanen for kontrolovervågning stilles i bero og angiver årsagerne til dette. De udarbejder sådanne indberetninger senest i forbindelse med den næste årlige rapport, jf. artikel 13.
   9.   Medlemsstaterne sørger for, at analyserne af badevandskvaliteten foretages i henhold til de referencemetoder, der er angivet i bilag I, og de regler, der er fastlagt i bilag V. Dog kan medlemsstaterne tillade, at der anvendes andre metoder eller regler, hvis de kan påvise, at de resultater, der opnås, er ligeværdige med de resultater, der opnås ved at anvende de metoder, der er angivet i bilag I, og de regler, der er fastlagt i bilag V. Medlemsstater, der tillader anvendelse af sådanne ligeværdige metoder eller regler, forelægger Kommissionen alle relevante oplysninger om de anvendte metoder eller regler og deres ligeværdighed.
   Artikel 4
   Vurdering af badevandskvaliteten
   1.   Medlemsstaterne sørger for, at der opstilles datasæt for badevandskvaliteten på grundlag af kontrolovervågningen af parametrene i bilag I, kolonne A.
   2.   Badevandskvaliteten vurderes:

               a)

               for hvert enkelt badevand

               b)

               efter hver enkel badesæson

               c)

               på grundlag af det datasæt for badevandskvaliteten, der er opstillet for den forløbne og de tre foregående badesæsoner, og

               d)

               efter proceduren i bilag II.

         En medlemsstat kan imidlertid beslutte at vurdere badevandskvaliteten alene på grundlag af det datasæt for badevandskvaliteten, der er opstillet for de tre foregående badesæsoner. Hvis den beslutter dette, underretter den på forhånd Kommissionen. Den underretter ligeledes Kommissionen, hvis den efterfølgende beslutter at gå tilbage til at foretage vurderinger på grundlag af fire badesæsoner. Medlemsstaterne kan ikke ændre den vurderingsperiode, de vil anvende, oftere end hvert femte år.
   3.   Datasæt til vurdering af badevandskvaliteten består altid af mindst 16 prøver eller i de særlige tilfælde, der er nævnt i bilag IV, punkt 2, af 12 prøver.
   4.   Såfremt enten:

               —

               kravet i stk. 3 er opfyldt, eller

               —

               det datasæt, der anvendes til vurderingen af badevandet består af mindst 8 prøver, hvis badesæsonen for det pågældende badevand ikke overstiger 8 uger,

         kan badevandskvaliteten dog vurderes på grundlag af et datasæt for badevandskvaliteten for mindre end fire badesæsoner:

               a)

               hvis badevandet er nyudpeget

               b)

               hvis der er indtruffet ændringer, som sandsynligvis vil påvirke klassificeringen af badevandet efter artikel 5, i hvilket tilfælde vurderingen foretages på grundlag af et datasæt for badevandskvaliteten, der udelukkende består af resultaterne af prøver, der er indsamlet efter de indtrufne ændringer, eller

               c)

               hvis badevandet allerede er blevet vurderet i henhold til direktiv 76/160/EØF, i hvilket tilfælde der anvendes tilsvarende data indsamlet i henhold til nævnte direktiv, og parameter 2 og 3 i bilaget til direktiv 76/160/EØF til dette formål anses for at svare til parameter 2 og 1 i kolonne A i bilag I til nærværende direktiv.

         5.   Medlemsstaterne kan underopdele eller sammenlægge eksisterende badevande på baggrund af vurderingerne af badevandskvaliteten. De må kun sammenlægge eksisterende badevande, hvis disse:

               a)

               er sammenhængende

               b)

               de fire foregående år har opnået næsten samme vurdering i henhold til stk. 2 og 3 og stk. 4, litra c), og

               c)

               har badevandsprofiler, der alle viser samme risikofaktorer eller fravær af samme.

         Artikel 5
   Klassificering og kvalitet af badevand
   1.   Medlemsstaterne klassificerer på grundlag af den i henhold til artikel 4 gennemførte vurdering af badevandskvaliteten og i overensstemmelse med de i bilag II omhandlede kriterier badevand som:

               a)

               »ringe«

               b)

               »tilfredsstillende«

               c)

               »godt« eller

               d)

               »udmærket«.

         2.   Den første klassificering i henhold til kravene i dette direktiv skal være afsluttet senest ved udgangen af badesæsonen 2015.
   3.   Medlemsstaterne sørger for, at alt badevand ved udgangen af badesæsonen 2015 mindst er »tilfredsstillende«. De træffer sådanne realistiske og til formålet rimelige foranstaltninger, som de finder hensigtsmæssige, med henblik på at øge antallet af badevande, der klassificeres som »udmærket« eller »godt«.
   4.   Uanset det generelle krav i stk. 3 kan badevand midlertidigt klassificeres som »ringe« og alligevel fortsat opfylde dette direktivs krav. I sådanne tilfælde sørger medlemsstaterne for, at nedenstående betingelser opfyldes:

               a)

               For badevand, der klassificeres som værende »ringe«, træffes følgende foranstaltninger med virkning fra den badesæson, der følger denne klassificering:

                           i)

                           passende forvaltningsforanstaltninger, herunder indførelse af badeforbud eller frarådelse af badning, for at forhindre, at badende udsættes for forurening, og

                           ii)

                           identificering af årsagerne til, at kvalitetsniveauet »tilfredsstillende« ikke er nået

                           iii)

                           passende foranstaltninger for at forebygge, reducere eller fjerne årsagerne til forureningen, og

                           iv)

                           i overensstemmelse med artikel 12 advares offentligheden ved hjælp af et klart og enkelt advarselsskilt og informeres desuden om årsagerne til forureningen og om de trufne foranstaltninger, på grundlag af badevandsprofilen.

               b)

               Hvis et badevand i fem på hinanden følgende år klassificeres som værende »ringe«, indføres der et permanent badeforbud, eller badning frarådes permanent. En medlemsstat kan dog indføre et permanent badeforbud eller permanent fraråde badning inden udløbet af denne femårsperiode, hvis den anser det for umuligt eller uforholdsmæssigt dyrt at opnå kvaliteten »tilfredsstillende«.

         Artikel 6
   Badevandsprofiler
   1.   Medlemsstaterne sørger for, at der opstilles badevandsprofiler i henhold til bilag III. Den enkelte badevandsprofil kan omfatte et enkelt badevand eller flere sammenhængende badevande. Badevandsprofiler opstilles første gang senest den 24. marts 2011.
   2.   Badevandsprofiler revideres og ajourføres som foreskrevet i bilag III.
   3.   Ved opstilling, revision og ajourføring af badevandsprofiler gøres der hensigtsmæssig brug af data, der er opnået ved kontrolovervågning og vurderinger, der er foretaget i medfør af direktiv 2000/60/EF, og som er relevante for nærværende direktiv.
   Artikel 7
   Forvaltningsforanstaltninger til imødegåelse af ekstraordinære omstændigheder
   Medlemsstaterne sørger for, at der træffes rettidige og passende forvaltningsforanstaltninger, når de bliver opmærksomme på uventede situationer, som har eller med rimelighed kan forventes at få negativ påvirkning af badevandskvaliteten eller af de badendes sundhed. Sådanne foranstaltninger omfatter information af offentligheden og om nødvendigt et midlertidigt badeforbud.
   Artikel 8
   Cyanobakterielle risici
   1.   Hvis en badevandsprofil viser, at der er mulighed for cyanobakteriel vækst, foretages der en passende kontrolovervågning for at muliggøre tidlig påvisning af sundhedsrisici.
   2.   Hvis der optræder cyanobakteriel vækst, og en sundhedsrisiko er påvist eller formodes at være til stede, træffes der straks passende forvaltningsforanstaltninger til at forhindre eksponering, herunder information af offentligheden.
   Artikel 9
   Andre parametre
   1.   Hvis en badevandsprofil viser, at der er tendens til vækst af makroalge- og/eller marin fytoplankton, iværksættes der en undersøgelse for at fastslå, om dette kan accepteres, og om det udgør en sundhedsmæssig risiko, og der træffes passende forvaltningsforanstaltninger, herunder information af offentligheden.
   2.   Der foretages en visuel inspektion af badevand for at konstatere en eventuel forurening med f.eks. tjærerester, glas, plast, gummi eller andet affald. Hvis en sådan forurening konstateres, træffes der passende forvaltningsforanstaltninger, herunder, om nødvendigt, informering af offentligheden.
   Artikel 10
   Samarbejde om grænseoverskridende vandområder
   Når et vandløbsopland påvirker badevandskvaliteten på tværs af grænser, samarbejder de berørte medlemsstater i nødvendigt omfang om gennemførelsen af dette direktiv, bl.a. ved passende informationsudveksling og fælles indsats for at kontrollere denne påvirkning.
   KAPITEL III
   INFORMATIONSUDVEKSLING
   Artikel 11
   Inddragelse af offentligheden
   Medlemsstaterne tilskynder til offentlighedens inddragelse i dette direktivs gennemførelse og sikrer, at den berørte befolkning gives lejlighed:

               —

               til at orientere sig om hvordan man kan deltage, og

               —

               til at fremkomme med forslag, bemærkninger eller indsigelser.

         Dette vedrører navnlig opstilling, revision og ajourføring af lister over badevande, jf. artikel 3, stk. 1. De kompetente myndigheder tager behørigt hensyn til alle oplysninger, som de modtager.
   Artikel 12
   Information af offentligheden
   1.   Medlemsstaterne sørger for, at nedenstående oplysninger aktivt formidles og omgående stilles til rådighed i badesæsonen på et let tilgængeligt sted i umiddelbar nærhed af det enkelte badevand:

               a)

               den aktuelle klassificering af badevandet og ethvert forbud mod eller frarådning af badning som omhandlet i denne artikel ved hjælp af et klart og enkelt tegn eller symbol

               b)

               en generel beskrivelse af badevandet i et ikke-teknisk sprog baseret på den i overensstemmelse med bilag III opstillede badevandsprofil

               c)

               ved badevand ramt af kortvarig forurening:

                           —

                           oplysning om, at badevandet er ramt af kortvarig forurening

                           —

                           angivelse af det antal dage, hvor der var badeforbud, eller hvor badning blev frarådet i den foregående sæson på grund af sådan forurening, og

                           —

                           en advarsel, når sådan forurening forudsiges eller allerede forekommer

               d)

               i forbindelse med unormale situationer oplysning om disses art og forventede varighed

               e)

               når badning er forbudt eller frarådes, en begrundet meddelelse herom, og

               f)

               når der indføres et permanent badeforbud, eller badning frarådes permanent, angivelse af, at det pågældende område ikke længere er et badevandsområde, samt om årsagerne til dette, og

               g)

               angivelse af, hvor mere fuldstændige oplysninger kan søges, jf. stk. 2.

         2.   Medlemsstaterne gør brug af passende medier og teknologi, herunder internettet, til aktivt og omgående at formidle de i stk. 1 omhandlede oplysninger om badevandet, samt følgende oplysninger, om nødvendigt på flere sprog:

               a)

               en liste over badevande

               b)

               klassificering af det enkelte badevand i de seneste tre år samt dets badevandsprofil, herunder resultaterne af den kontrolovervågning, der er gennemført i henhold til dette direktiv siden den seneste klassificering

               c)

               for så vidt angår badevand, der er klassificeret som »ringe«, oplysning om forureningens årsager og om foranstaltninger, der er truffet for at forhindre, at badende udsættes for forurening, og for at afhjælpe årsagerne, jf. artikel 5, stk. 4, og

               d)

               for så vidt angår badevand med risiko for kortvarig forurening, generelle oplysninger om:

                           —

                           hvilke forhold der sandsynligvis vil medføre kortvarig forurening

                           —

                           sandsynligheden for sådan forurening og dens sandsynlige varighed

                           —

                           forureningens årsager og de foranstaltninger, der er truffet for at forhindre, at badende udsættes for forurening og for at afhjælpe årsagerne.

         Den i litra a) omhandlede liste skal være tilgængelig hvert år inden badesæsonens begyndelse. Kontrolovervågningsresultater som omhandlet i litra b) skal være tilgængelige via internettet, når analysen er afsluttet.
   3.   De i stk. 1 og 2 omhandlede oplysninger formidles, så snart de er til rådighed og fra og med begyndelsen af den femte badesæson efter den 24. marts 2008.
   4.   Når det er muligt, formidler medlemsstaterne og Kommissionen oplysninger til offentligheden ved anvendelse af georefereret teknologi og fremlægger oplysningerne på en klar og sammenhængende måde, navnlig ved brug af tegn og symboler.
   Artikel 13
   Rapporter
   1.   Medlemsstaterne forelægger Kommissionen resultaterne vedrørende kontrolovervågningen og vurderingen af badevandskvaliteten for det enkelte badevand samt en redegørelse for vigtige forvaltningsforanstaltninger, der er truffet. Medlemsstaterne forelægger disse oplysninger senest den 31. december hvert år for den foregående badesæson. De begynder at forelægge dem, så snart den første vurdering af badevandskvaliteten er foretaget i henhold til artikel 4.
   2.   Medlemsstaterne meddeler hvert år inden badesæsonens begyndelse Kommissionen, hvilke vande der er udpeget som badevande, herunder grunden til eventuelle ændringer i forhold til det foregående år. De forelægger disse oplysninger første gang inden begyndelsen af den første badesæson efter den 24. marts 2008.
   3.   Når kontrollen af badevand er påbegyndt i henhold til dette direktiv, forelægges Kommissionen fortsat årlige rapporter efter stk. 1 i medfør af direktiv 76/160/EØF, indtil en første vurdering kan foretages i medfør af nærværende direktiv. I denne periode tages parameter 1 i bilaget til direktiv 76/160/EØF ikke i betragtning i årsrapporten, og parameter 2 og 3 i bilaget til direktiv 76/160/EØF anses for at svare til parameter 2 og 1 i kolonne A i bilag I til nærværende direktiv.
   4.   Kommissionen offentliggør en årlig sammenfattende rapport om badevandskvaliteten i Fællesskabet, hvori den bl.a. gør rede for klassificeringer af badevand, overholdelsen af nærværende direktivs krav og vigtige forvaltningsforanstaltninger, der er truffet. Kommissionen offentliggør denne rapport senest den 30. april hvert år, også på internettet. Kommissionen udnytter så vidt muligt de systemer for dataindsamling, vurdering og præsentation, der findes i henhold til beslægtet fællesskabslovgivning, navnlig direktiv 2000/60/EF.
   KAPITEL IV
   AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
   Artikel 14
   Rapport og revision
   1.   Kommissionen forelægger senest i 2008 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport. Rapporten skal navnlig omfatte:

               a)

               resultaterne af en relevant europæisk epidemiologisk undersøgelse forestået af Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne

               b)

               anden videnskabelig, analytisk og epidemiologisk udvikling af relevans for parametrene for badevandskvalitet, herunder i forhold til vira, og

               c)

               Verdenssundhedsorganisationens anbefalinger.

         2.   Medlemsstaterne fremlægger inden slutningen af 2014 skriftlige bemærkninger til Kommissionen om rapporten, herunder om behovet for yderligere forskning og analyser, som kan være nødvendige for at bistå Kommissionen i dens revision af dette direktiv i henhold til stk. 3.
   3.   På baggrund af rapporten, en udvidet konsekvensanalyse og under hensyntagen til den indhentede erfaring med hensyn til gennemførelsen af dette direktiv, tager Kommissionen dette direktiv op til revision senest i 2020, navnlig for så vidt angår parametrene for badevandskvalitet, herunder hvorvidt det vil være relevant gradvist at afskaffe klassificeringen »tilfredsstillende« eller ændre de anvendte standarder, og forelægger i givet fald de nødvendige forslag til retsakter i overensstemmelse med traktatens artikel 251.
   Artikel 15
   Tekniske tilpasninger og gennemførelsesforanstaltninger
   1.   Der træffes efter proceduren i artikel 16, stk. 2, afgørelse om:

               a)

               at specificere EN/ISO-standarden om mikrobiologiske metoders ligeværdighed med henblik på artikel 3, stk. 9

               b)

               at fastsætte detaljerede regler for gennemførelsen af artikel 8, stk. 1, artikel 12, stk. 1, litra a), og artikel 12, stk. 4

               c)

               at tilpasse analysemetoderne for de i bilag I omhandlede parametre til den videnskabelige og tekniske udvikling

               d)

               at tilpasse bilag V til den videnskabelige og tekniske udvikling

               e)

               at fastsætte retningslinjer for en fælles metode til vurdering af de enkelte prøver.

         2.   Senest den 24. marts 2010 forelægger Kommissionen et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes i henhold til stk. 1, litra b), for så vidt angår artikel 12, stk. 1, litra a). Inden for denne frist hører Kommissionen repræsentanter for medlemsstaterne, regionale og lokale myndigheder, relevante turist- og forbrugerorganisationer og andre interesserede parter. Efter vedtagelse af de pågældende regler offentliggør Kommissionen disse på internettet.
   Artikel 16
   Udvalgsprocedure
   1.   Kommissionen bistås af et udvalg.
   2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
   Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
   3.   Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
   Artikel 17
   Ophævelse
   1.   Direktiv 76/160/EØF ophæves med virkning fra den 31. december 2014. Denne ophævelse berører ikke medlemsstaternes forpligtelser til at opfylde de gennemførelses- og anvendelsesfrister, der er fastsat i det ophævede direktiv, jf. dog stk. 2.
   2.   Så snart medlemsstaterne har truffet alle de nødvendige lovgivningsmæssige, administrative og praktiske foranstaltninger til at efterkomme dette direktiv, finder det anvendelse og erstatter direktiv 76/160/EØF.
   3.   Henvisninger til det ophævede direktiv 76/160/EØF betragtes som henvisninger til nærværende direktiv.
   Artikel 18
   Gennemførelse
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 24. marts 2008. De underretter straks Kommissionen herom.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 19
   Ikrafttræden
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 20
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 15. februar 2006.

            På Europa-Parlamentets vegne

            Formand

         J. BORRELL FONTELLES

            På Rådets vegne

            Formand

         H. WINKLER

      (1)  EUT C 45 E af 25.2.2003, s. 127.

      (2)  EUT C 220 af 16.9.2003, s. 39.

      (3)  EUT C 244 af 10.10.2003, s. 31.

      (4)  Europa-Parlamentets udtalelse af 21.10.2003 (EUT C 82 E af 1.4.2004, s. 115), Rådets fælles holdning af 20.12.2004 (EUT C 111 E af 11.5.2005, s. 1) og Europa-Parlamentets holdning af 10.5.2005 (endnu ikke offentliggjort i EUT). Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 18.1.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 20.12.2005.

      (5)  EFT L 242 af 10.9.2002, s. 1.

      (6)  EFT L 31 af 5.2.1976, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 807/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 36).

      (7)  EFT L 135 af 30.5.1991, s. 40. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

      (8)  EFT L 375 af 31.12.1991, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1882/2003.

      (9)  EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1. Ændret ved beslutning nr. 2455/2001/EF (EFT L 331 af 15.12.2001, s. 1).

      (10)  EUT L 41 af 14.2.2003, s. 26.

      (11)  EUT L 156 af 25.6.2003, s. 17.

      (12)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

      (13)  EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF (EUT L 156 af 25.6.2003, s. 17).

      BILAG I
      For indvande

                  A

                  B

                  C

                  D

                  E

                  Parameter

                  Udmærket kvalitet

                  God kvalitet

                  Tilfredsstillende kvalitet

                  Referencemetoder til analyse

                  1

                  Intestinale enterokokker (cfu/100 mL)

                  200 (1)

                  400 (1)

                  330 (2)

                  ISO 7899-1 eller ISO 7899-2

                  2

                  Escherichia coli (cfu/100 mL)

                  500 (1)

                  1 000 (1)

                  900 (2)

                  ISO 9308-3 eller ISO 9308-1

            For kystvande og overgangsvande

                  A

                  B

                  C

                  D

                  E

                  Parameter

                  Udmærket kvalitet

                  God kvalitet

                  Tilfredsstillende kvalitet

                  Referencemetoder til analyse

                  1

                  Intestinale enterokokker (cfu/100 mL)

                  100 (3)

                  200 (3)

                  185 (4)

                  ISO 7899-1 eller ISO 7899-2

                  2

                  Escherichia coli (cfu/100 mL)

                  250 (3)

                  500 (3)

                  500 (4)

                  ISO 9308-3 eller ISO 9308-1

         (1)  Ud fra en vurdering af 95-percentilen. Se bilag II.

         (2)  Ud fra en vurdering af 90-percentilen. Se bilag II.

         (3)  Ud fra en vurdering af 95-percentilen. Se bilag II.

         (4)  Ud fra en vurdering af 90-percentilen. Se bilag II.

      BILAG II
      Vurdering og klassificering af badevand
      1.   Ringe kvalitet
      Badevand klassificeres som værende »ringe«, hvis percentilværdierne for de mikrobiologiske tællinger (1) i datasættet for badevandskvaliteten for sidste vurderingsperiode (2)er ringere (3) end værdierne »tilfredsstillende« i bilag I, kolonne D.
      2.   Tilfredsstillende kvalitet
      Badevand klassificeres som værende »tilfredsstillende«,

                  1)

                  hvis percentilværdierne for de mikrobiologiske tællinger i datasættet for badevandskvaliteten for sidste vurderingsperiode er lig med eller bedre (4) end værdierne »tilfredsstillende kvalitet« i bilag I, kolonne D, og

                  2)

                  hvis badevandet er ramt af kortvarig forurening, forudsat at

                              i)

                              der træffes passende forvaltningsforanstaltninger, herunder overvågning, tidlig varsling og kontrol for at forhindre, at badende udsættes for forurening, ved at udstede en advarsel eller, om nødvendigt, et badeforbud

                              ii)

                              der træffes passende forvaltningsforanstaltninger for at forebygge, reducere eller fjerne årsagerne til forureningen, og

                              iii)

                              det antal prøver, der er ladt ude af betragtning i henhold til artikel 3, stk. 6, på grund af kortvarig forurening, i sidste vurderingsperiode udgjorde ikke over 15 % af det samlede antal prøver som fastsat i de tidsplaner for kontrolovervågning, der er opstillet for den pågældende periode, eller ikke mere end én prøve pr. badesæson, alt efter hvad der er højest.

            3.   God kvalitet
      Badevand klassificeres som værende »godt«,

                  1)

                  hvis percentilværdierne for de mikrobiologiske tællinger i datasættet for badevandskvaliteten for sidste vurderingsperiode er lig med eller bedre (4) end værdierne »god kvalitet« i bilag I, kolonne C, og

                  2)

                  hvis badevandet er ramt af kortvarig forurening, forudsat at

                              i)

                              der træffes passende forvaltningsforanstaltninger, herunder overvågning, tidlig varsling og kontrolovervågning for at forhindre, at badende udsættes for forurening, ved at udstede en advarsel eller, om nødvendigt, et badeforbud

                              ii)

                              der træffes passende forvaltningsforanstaltninger for at forebygge, reducere eller fjerne årsagerne til forureningen, og

                              iii)

                              det antal prøver, der er ladt ude af betragtning i henhold til artikel 3, stk. 6, på grund af kortvarig forurening, i sidste vurderingsperiode udgjorde ikke over 15 % af det samlede antal prøver som fastsat i de tidsplaner for kontrolovervågning, der er opstillet for den pågældende periode, eller ikke mere end én prøve pr. badesæson, alt efter hvad der er højest.

            4.   Udmærket kvalitet
      Badevand klassificeres som værende »udmærket«,

                  1)

                  hvis percentilværdierne for de mikrobiologiske tællinger i datasættet for badevandskvaliteten for sidste vurderingsperiode er lig med eller bedre end værdierne »udmærket kvalitet« i bilag I, kolonne B, og

                  2)

                  hvis badevandet er ramt af kortvarig forurening, forudsat at

                              i)

                              der træffes passende forvaltningsforanstaltninger, herunder overvågning, tidlig varsling og kontrolovervågning for at forhindre, at badende udsættes for forurening, ved at udstede en advarsel eller, om nødvendigt, et badeforbud

                              ii)

                              der træffes passende forvaltningsforanstaltninger for at forebygge, reducere eller fjerne årsagerne til forureningen, og

                              iii)

                              det antal prøver, der er ladt ude af betragtning i henhold til artikel 3, stk. 6, på grund af kortvarig forurening, i sidste vurderingsperiode udgjorde ikke over 15 % af det samlede antal prøver som fastsat i de tidsplaner for kontrolovervågning, der er opstillet for den pågældende periode, eller ikke mere end én prøve pr. badesæson, alt efter hvad der er højest.

            NOTER

         (1)  Ud fra en vurdering af percentilen af den normale sandsynlighedsfordeling til log10 af de mikrobiologiske data indhentet fra et givet badevand beregnes percentilværdien som følger:

                  i)

                  Log10-værdien af alle mikrobiologiske tællinger i de data, der skal vurderes, beregnes. (Hvis der fås en 0-værdi, beregnes log10-værdien af den laveste detektionsgrænse for den anvendte analysemetode).

                  ii)

                  Den aritmetiske gennemsnitsværdi af log10-værdierne (μ) beregnes.

                  iii)

                  Standardafvigelsen af log10-værdierne (σ) beregnes.

            Det øvre 90-percentilpunkt af dataenes sandsynlighedsfordeling beregnes ved følgende ligning: øvre 90-percentil = antilog (μ + 1,282 σ).
      Det øvre 95-percentilpunkt af dataenes sandsynlighedsfordeling beregnes ved følgende ligning: øvre 95-percentil = antilog (μ + 1,65 σ).

         (2)  »Sidste vurderingsperiode«: de sidste fire badesæsoner eller, hvis det er relevant, den periode, der er fastsat i artikel 4, stk. 2 eller 4.

         (3)  »Ringere« betyder højere koncentrationer udtrykt i cfu/100 ml.

         (4)  »Bedre« betyder lavere koncentrationer udtrykt i cfu/100 ml.

      BILAG III
      Badevandsprofil

                  1.

                  Den i artikel 6 omhandlede badevandsprofil skal bestå af:

                              a)

                              en beskrivelse af de fysiske, geografiske og hydrologiske egenskaber ved badevandet og ved andet overfladevand i det pågældende badevands tilstrømningsområde, der kan være kilde til forurening, af relevans for anvendelsen af dette direktiv og som foreskrevet i direktiv 2000/60/EF

                              b)

                              en liste over og vurdering af årsagerne til forurening, der kan påvirke badevandet og skade de badendes sundhed

                              c)

                              en vurdering af risikoen for cyanobakterievækst

                              d)

                              en vurdering af risikoen for makroalge- og/eller fytoplanktonvækst

                              e)

                              hvis vurderingen i litra b) viser, at der er risiko for kortvarig forurening, følgende oplysninger:

                                          —

                                          den forventede kortvarige forurenings sandsynlige art, hyppighed og varighed

                                          —

                                          nærmere beskrivelse af resterende årsager til forurening, herunder trufne forvaltningsforanstaltninger og tidsplanen for deres fjernelse

                                          —

                                          forvaltningsforanstaltninger truffet under kortvarig forurening samt navn og adresse på organer med ansvar for sådanne tiltag

                              f)

                              kontrolovervågningsstedets beliggenhed.

                  2.

                  For så vidt angår badevand, der er klassificeret som »godt«, »tilfredsstillende« eller »ringe«, gennemgås badevandsprofilen jævnligt for at vurdere, om nogle af de i punkt 1 omhandlede forhold er ændret. Profilen bør om nødvendigt ajourføres. Hyppigheden og rækkevidden af gennemgangen fastsættes i forhold til forureningens art og alvor. Den skal dog som et minimum opfylde bestemmelserne og finde sted med den hyppighed, der er angivet i følgende tabel.

                              Klassificering af badevand

                              »Godt«

                              »Tilfredsstillende«

                              »Ringe«

                              En gennemgang skal finde sted mindst hvert

                              4. år

                              3. år

                              2. år

                              Forhold, der skal gennemgås (underpunkter i punkt 1)

                              a) til f)

                              a) til f)

                              a) til f)

                        For så vidt angår badevand, der tidligere er klassificeret som »udmærket«, behøver badevandsprofilen kun gennemgås og om nødvendigt ajourføres, hvis klassificeringen ændres til »godt«, »tilfredsstillende« eller »ringe«. Gennemgangen skal dække alle de forhold, der er omhandlet i punkt 1.

                  3.

                  Ved større bygningsarbejder eller infrastrukturændringer i eller i nærheden af badevand ajourføres badevandsprofilen inden den følgende badesæsons begyndelse.

                  4.

                  Oplysningerne i punkt 1, litra a) og b), gives, når det er muligt, på et detaljeret kort.

                  5.

                  Andre relevante oplysninger kan vedlægges eller medtages, hvis den kompetente myndighed finder det hensigtsmæssigt.

      BILAG IV
      Kontrolovervågning af badevand

                  1.

                  Der tages en prøve kort før begyndelsen af hver badesæson. Der tages og analyseres mindst fire prøver pr. badesæson inklusive denne ekstra prøve, jf. dog punkt 2.

                  2.

                  Der er imidlertid kun behov for at tage og analysere tre prøver pr. badesæson, når der er tale om badevand, der enten

                              a)

                              har en badesæson på højst 8 uger eller

                              b)

                              er beliggende i et område, der er omfattet af særlige geografiske begrænsninger.

                  3.

                  Datoerne for prøvetagningen fordeles over hele badesæsonen, idet intervallet mellem datoerne for prøvetagningen aldrig må være på mere end én måned.

                  4.

                  Ved kortvarig forurening tages der én supplerende prøve for at bekræfte, at hændelsen er ophørt. Denne prøve skal ikke indgå i datasættet for badevandskvaliteten. Såfremt det er nødvendigt at erstatte en prøve, der er ladt ude af betragtning, tages der en supplerende prøve syv dage efter, at den kortvarige forurening er ophørt.

      BILAG V
      Regler for håndtering af prøver til mikrobiologiske analyser
      1.   Prøvetagningssteder
      Hvor det er muligt, tages prøver 30 cm under vandoverfladen og ved en vanddybde på mindst 1m.
      2.   Sterilisering af prøvetagningsflasker
      Prøvetagningsflasker skal:

                  —

                  steriliseres i en autoklave ved 121 oC i mindst 15 minutter eller

                  —

                  tørsteriliseres ved 160-170 oC i mindst 1 time eller

                  —

                  være bestrålede beholdere som kommer direkte fra fabrikanten.

            3.   Prøvetagning
      Prøvetagningsflaskens/-beholderens volumen afhænger af, hvor stor en mængde vand der er nødvendig til kontrol af den enkelte parameter. Mindsteindholdet er generelt 250 ml.
      Prøvetagningsbeholdere skal være af gennemsigtigt, ufarvet materiale (glas, polyethen eller polypropylen).
      For at undgå utilsigtet forurening af prøven anvender prøvetager en aseptisk metode til at bevare prøveflaskerne sterile. Der er ikke brug for yderligere sterilt udstyr (som f.eks. sterile kirurgiske handsker, tænger eller prøvetagningsskaft), hvis dette gøres korrekt.
      Prøven mærkes klart med uudsletteligt blæk på selve prøven og på prøvetagningsblanketten.
      4.   Opbevaring og transport af prøver inden analyse
      Vandprøverne skal under hele transporten beskyttes mod lys, navnlig direkte sollys.
      Prøven skal indtil ankomst til laboratoriet opbevares ved en temperatur på ca. 4 oC i køleboks eller køleskab (afhængig af klimaet). Hvis transporten til laboratoriet kan forventes at tage mere end 4 timer, er transport i køleskab påkrævet.
      Tidsrummet mellem prøvetagning og analyse skal være så kort som muligt. Det anbefales, at prøverne analyseres samme dag som prøvetagningen. Hvis dette af praktiske grunde ikke er muligt, analyseres prøverne inden 24 timer. Indtil da opbevares de i mørke ved en temperatur på 4 oC ± 3 oC.


Avis juridique important

|

31999L0029

Rådets direktiv 1999/29/EF af 22. april 1999 om uønskede stoffer og produkter i foderstoffer

EF-Tidende nr. L 115 af 04/05/1999 s. 0032 - 0046

RÅDETS DIREKTIV 1999/29/EFaf 22. april 1999om uønskede stoffer og produkter i foderstofferRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 43,under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådets direktiv 74/63/EØF af 17. december 1973 om uønskede stoffer og produkter i foderstoffer(3) har ved flere lejligheder været underkastet omfattende ændringer, direktivet bør derfor kodificeres, således at dets bestemmelser kan fremtræde klart og rationelt;(2) den animalske produktion er af stor betydning for landbruget inden for Fællesskabet, og tilfredsstillende resultater er i høj grad afhængige af anvendelsen af gode og egnede foderstoffer;(3) bestemmelser på foderstofområdet er i væsentlig grad medvirkende til at forbedre landbrugets produktivitet;(4) foderstoffer indeholder ofte uønskede stoffer og produkter, som kan skade dyrs sundhed eller, som følge af deres forekomst i animalske produkter, kan skade menneskers sundhed;(5) det er ikke muligt fuldstændigt at udelukke forekomsten af de pågældende stoffer og produkter, og det er vigtigt, at indholdet deraf i foderstoffer nedsættes, således at uønskede og skadelige virkninger forhindres; i det foreliggende tilfælde er det ikke muligt at fastsætte disse indhold under følsomhedsgrænsen for de analysemetoder, som skal fastlægges på fællesskabsplan;(6) uønskede stoffer og produkter må kun forekomme i foderstoffer på de betingelser, som fastsættes i dette direktiv, og de må ikke distribueres på anden måde i forbindelse med dyrs ernæring; dette direktiv berører derfor ikke de øvrige fællesskabsbestemmelser om foder, især ikke reglerne for foderblandinger;(7) medlemsstaterne bør dog have mulighed for på visse betingelser at tillade et højere indhold af uønskede stoffer og produkter i foderstoffer, end det, der er fastsat i bilag I;(8) nærværende direktiv bør gælde for fodermidler og foderstoffer fra det tidspunkt, hvor de indføres i Fællesskabet; det bør derfor præciseres, at det fastsatte størsteindhold af uønskede stoffer og produkter i almindelighed skal gælde fra det tidspunkt, hvor fodermidlerne og foderstofferne bringes i omsætning, herunder alle handelsstadierne, og især fra det tidspunkt, hvor de importeres;(9) fodermidler, der anvendes i foderstoffer, bør være af sund og sædvanlig handelskvalitet; det bør derfor forbydes at anvende eller omsætte fodermidler, som på grund af for højt indhold af uønskede stoffer eller produkter medfører overskridelse af det størsteindhold, der er fastsat for foderblandinger i bilag I;(10) forekomsten af visse uønskede substanser eller produkter i tilskudsfoderblandinger bør begrænses ved fastsættelse af passende størsteindhold;(11) medlemsstaterne bør have mulighed for, når sundheden for mennesker og dyr er truet, midlertidigt at nedsætte de fastsatte størsteindhold eller at fastsætte størsteindhold for andre stoffer og produkter eller endog forbyde forekomsten af sådanne stoffer eller produkter i foderstoffer; med henblik på at undgå, at en medlemsstat misbruger denne mulighed, er det nødvendigt ved en hurtig fællesskabsprocedure og på grundlag af fornøden dokumentation af træffe afgørelse om eventuelle ændringer i bilag I og II;(12) foderstoffer, som opfylder betingelserne i dette direktiv, kan kun, for så vidt angår indholdet af uønskede stoffer og produkter, undergives de i dette direktiv fastsatte omsætningsbegrænsninger;(13) medlemsstaterne bør i forbindelse med omsætningen af foderstoffer fastsætte egnede kontrolbestemmelser til sikring af overholdelse af de betingelser, som er fastsat for uønskede stoffer og produkter;(14) de officielle kontrolmyndigheders informationssystem bør ved dette direktiv omfatte muligheden af, at medlemsstaterne også fra de erhvervsdrivende får underretning om de tilfælde, hvor direktivets bestemmelser ikke er blevet overholdt; i sådanne tilfælde træffer medlemsstaterne alle fornødne foranstaltninger for at forhindre, at kontaminerede fodermidler eller foderstoffer anvendes til dyrs ernæring; medlemsstaterne påser i givet fald, at fodermiddel- eller foderstofpartiet destrueres, hvis indehaveren har truffet beslutning om destruktion;(15) en egnet fællesskabsprocedure er nødvendig for tilpasningen af de tekniske bestemmelser i bilag I og II som følge af udviklingen i den videnskabelige og tekniske viden;(16) for at lette gennemførelsen af de påtænkte foranstaltninger må der fastsættes en procedure til iværksættelse af et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for rammerne af Den Stående Foderstofkomité oprettet ved afgørelse 70/372/EØF(4);(17) nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtigelser med hensyn til de i bilag III, del B, anførte gennemførelsesfrister -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 11. Dette direktiv vedrører uønskede stoffer og produkter i foderstoffer.2. Dette direktiv finder anvendelse uanset bestemmelserne om:a) tilsætningsstoffer i foderb) omsætning af foderstofferc) fastsættelse af størsteindhold af pesticidrester på og i produkter bestemt til dyrs ernæring, i det omfang, disse rester ikke er anført i del B i bilag Id) mikroorganismer i foderstoffere) visse produkter, der anvendes i foderstofferf) foder med særlige ernæringsformål.Artikel 2I dette direktiv forstås ved:a) "foderstoffer": produkter af vegetabilsk eller animalsk oprindelse i deres naturlige form, friske eller konserverede, og derivater af disse efter industriel forarbejdning samt organiske eller uorganiske stoffer, ublandede eller blandede, som kan indeholde tilsætningsstoffer, og som er bestemt til fodring af dyrb) "fodermidler": forskellige vegetabilske eller animalske produkter i naturlig tilstand, friske eller konserverede, og derivater af disse efter industriel forarbejdning samt organiske eller uorganiske stoffer, som kan indeholde tilsætningsstoffer, og som er bestemt til fodring af dyr, i enten uforandret eller forarbejdet stand, til fremstilling af foderblandinger eller som bærestof i forblandingerc) "fuldfoderblandinger": blandinger af foderstoffer, som på grund af sammensætning fuldt ud dækker den daglige rationd) "tilskudsfoderblandinger": blandinger af foderstoffer med et stort indhold af visse stoffer, og som på grund af sammensætning kun sammen med andre foderstoffer dækker den daglige ratione) "foderblandinger": blandinger af fodermidler med eller uden tilsætningsstoffer, der er beregnet til fodring af dyr, i form af fuldfoder eller tilskudsfoderf) "daglig ration": den respektive, samlede mængde foderstoffer med et vandindhold på 12 %, der gennemsnitligt kræves til dækning af det fulde daglige næringsbehov for et dyr af en nærmere bestemt art, aldersklasse og ydelseg) "dyr": dyr, der tilhører arter, som mennesker normalt fodrer og holder eller anvender til konsum, og dyr, der lever frit i naturen, hvis de fodres med foderstofferh) "selskabsdyr": dyr, der tilhører arter, som mennesker normalt holder og fodrer, men ikke anvender til konsum, med undtagelse af pelsdyr i opdræt.Artikel 31. Medlemsstaterne foreskriver, at fodermidler kun må bringes i omsætning i Fællesskabet, hvis de er af sund og sædvanlig handelskvalitet.2. Navnlig kan fodermidler, der har så stort et indhold af uønskede stoffer eller produkter, at det er umuligt ikke at overskride størsteindholdet for foderblandinger som fastsat i bilag I, ikke betragtes som fodermidler af sund og sædvanlig handelskvalitet, jf. dog bilag II, del A.Artikel 41. Medlemsstaterne bestemmer, at de i bilag I opførte stoffer og produkter kun tillades i foderstoffer på de i samme bilag fastsatte betingelser.2. Medlemsstaterne kan tillade, at det i bilag I fastsatte størsteindhold for fodersstoffer overskrides, såfremt det drejer sig om foder, der produceres på en landbrugsbedrift og anvendes uden videre forarbejdning på samme bedrift, og såfremt denne overskridelse er nødvendig i kraft af særlige forhold. De pågældende medlemsstater drager omsorg for, at dette ikke kan give anledning til skadelige virkninger for dyrs eller menneskers sundhed.Artikel 51. Medlemsstaterne foreskriver, at de i bilag II, del A, opførte fodermidler kun må bringes i omsætning, hvis indholdet af det i nævnte bilag, kolonne 1, angivne uønskede stof eller produkt ikke overstiger den i kolonne 3 i samme bilag fastsatte størstemængde.2. Er indholdet af det i bilag II, del A, kolonne 1, nævnte uønskede stof eller produkt større end det, der i bilag I, kolonne 3, er fastsat for fodermidler, kan det i bilag II, del A, kolonne 2, nævnte fodermiddel, med forbehold af stk. 1, kun bringes i omsætning, såfremt:a) det er bestemt for virksomheder, der opfylder betingelserne i Rådets direktiv 95/69/EF af 22. december 1995 om betingelser og bestemmelser for godkendelse og registrering af visse foderstofvirksomheder og mellemhandlere(5)b) der på et ledsagende dokument gives oplysning om:- at fodermidlet er bestemt til foderblandingsfabrikanter, der opfylder den i litra a) fastsatte betingelse- at fodermidlet ikke i uændret tilstand må benyttes til direkte foder- indholdet af det uønskede stof eller produkt.3. Medlemsstaterne foreskriver, at stk. 2, litra a) og b), også finder anvendelse på fodermidler og på de i bilag II, del B, nævnte uønskede stoffer eller produkter, hvis indhold ikke er begrænset i del A, såfremt indholdet af det uønskede stof eller produkt i fodermidlet er større end det indhold, der er fastsat i bilag I, kolonne 3, for de tilsvarende fodermidler.Artikel 6Medlemsstaterne kan bestemme, at artikel 5, stk. 2, litra a), kun finder anvendelse på foderblandingsfabrikanter, der benytter de pågældende fodermidler ved fremstillingen og omsætningen af foderblandinger.Artikel 7Medlemsstaterne foreskriver, at et parti af et fodermiddel, der er anført i bilag II, del A, med et indhold af et uønsket stof eller produkt, der er større end det størsteindhold, der er fastsat i kolonne 3 i nævnte bilag, ikke må blandes med andre partier af fodermidler eller med partier af foderstoffer.Artikel 8Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om, at tilskudsfoderblandinger, i det omfang, der ikke findes særlige bestemmelser herfor, under hensyntagen til den fortynding, som er foreskrevet for deres anvendelse, ikke må have større indhold af de bilag I opførte stoffer og produkter end det, som er fastsat for fuldfoderblandinger.Artikel 91. Såfremt en medlemsstat med støtte i en detaljeret begrundelse på grundlag af nye oplysninger eller af en omvurdering af allerede foreliggende oplysninger, som er fremkommet eller foretaget efter vedtagelsen af de pågældende bestemmelser, fastslår, at et størsteindhold, der er fastsat i bilag I eller II, eller et stof eller et produkt, der ikke er nævnt i disse bilag, udgør en fare for menneskers eller dyrs sundhed eller for miljøet, kan den pågældende medlemsstat midlertidigt nedsætte dette indhold, fastsætte et størsteindhold eller forbyde dette stof eller produkt i foderstoffer eller i fodermidler. Den underretter straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom med oplysning om de årsager, der ligger til grund for dens afgørelse.2. I henhold til proceduren i artikel 14 afgøres det straks, om bilagene skal ændres. Så længe hverken Rådet eller Kommissionen har truffet afgørelse, kan medlemsstaten opretholde de foranstaltninger, den har iværksat.Artikel 10Efter proceduren i artikel 13 og under hensyn til udviklingen i den videnskabelige og tekniske videna) vedtages de ændringer, der skal foretages i bilagene.b) udarbejdes der regelmæssigt en kodificeret udgave af bilagene med indsættelse af de ændringer, der fortløbende foretages i medfør af litra a)c) kan der fastsættes kriterier for godkendelse af fodermidler, der har været underkastet visse rensningsprocesser.Artikel 11Medlemsstaterne drager omsorg for, at foderstoffer og fodermidler, som er i overensstemmelse med dette direktiv, ikke undergives andre omsætningsbegrænsninger for så vidt angår forekomsten af uønskede stoffer og produkter.Artikel 121. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til gennemførelse, i det mindste ved hjælp af stikprøver, af officiel kontrol med foderstoffer og fodermidler, for så vidt angår overholdelsen af de betingelser, der er fastsat i dette direktiv.2. Medlemsstaterne underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om navnet på de myndigheder, som de har udpeget med henblik på foretagelsen af denne kontrol.3. Medlemsstaterne foreskriver, at hvis en erhvervsdrivende (importør, producent osv.) eller en person, som gennem sin erhvervsvirksomhed er indehaver af eller har været indehaver af, eller som har haft direkte kontakt med et parti fodermidler eller foderstoffer, har viden om:- at dette parti fodermidler er uegnet til anvendelse til foderstoffer, fordi det er kontamineret med et i bilag I og II opregnet uønsket stof eller produkt, og det derfor ikke opfylder bestemmelserne i artikel 3, stk. 1, og derfor udgør en alvorlig sundhedsrisiko for mennesker og dyr- at dette parti foderstoffer ikke opfylder bestemmelserne i bilag I og derfor udgør en alvorlig sundhedsrisiko for mennesker og dyr,skal denne person eller erhvervsdrivende straks underrette de officielle myndigheder herom, også selv om partiet skal destrueres.Efter at medlemsstaterne har kontrolleret de modtagne oplysninger, påser de, at der i tilfælde af et kontamineret parti træffes passende foranstaltninger til, at det kontaminerede parti ikke anvendes til dyrs ernæring.Medlemsstaterne påser, at det kontaminerede partis endelige bestemmelse, herunder dets eventuelle destruktion, ikke kan få skadelige virkninger for menneskers og dyrs sundhed eller for miljøet.4. Hvis et parti fodermidler eller et parti foderstoffer forventes sendt til en medlemsstat, selv om det i en anden medlemsstat er blevet anset for ikke at være i overensstemmelse med dette direktiv på grund af et for højt indhold af uønskede stoffer eller produkter, meddeler sidstnævnte medlemsstat straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen alle relevante oplysninger om dette parti.Artikel 131. Når der henvises til proceduren i denne artikel, indbringer formanden for Den Stående Foderstofkomité, i det følgende benævnt "komitéen", straks sagen for denne, enten på eget initiativ eller på begæring af en medlemsstat.2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyntagen til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Under afstemninger i komitéen tildeles de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.Kommissionen vedtager foranstaltningerne og bringer dem straks i anvendelse, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse. Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder, regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet, ikke truffet nogen afgørelse, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger og bringer dem straks i anvendelse, medmindre Rådet med simpelt flertal har udtalt sig mod de nævnte foranstaltninger.Artikel 141. Når der henvises til proceduren i denne artikel, indbringer formanden straks sagen for komitéen, enten på eget initiativ eller på begæring af en medlemsstat.2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyntagen til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler sig med det flertal, som er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Under afstemninger i komitéen tildeles de stemmer, der afgives at repræsentaterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.Kommissionen vedtager foranstaltningerne og bringer dem straks i anvendelse, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse. Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.Har Rådet ved udløbet af en frist på 15 dage, regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet, ikke truffet nogen afgørelse, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger og bringer dem straks i anvendelse, medmindre Rådet med simpelt flertal har udtalt sig mod de nævnte foranstaltninger.Artikel 151. Medlemsstaterne skal som et minimum anvende forskrifterne i dette direktiv på foderstoffer bestemt til udførsel til tredjelande.2. Stk. 1 berører ikke medlemsstaternes ret til at tillade genudførsel til det eksporterende tredjeland af foderstofpartier, som ikke opfylder kravene i dette direktiv.Artikel 161. De i bilag III, del A, anførte direktiver ophæves, dog uden at medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag III, del B, anførte gennemførelsesfrister berøres.2. Henvisninger til de ophævede direktiver gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag IV anførte sammenligningstabel.Artikel 17Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 18Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 22. april 1999.På Rådets vegneW. MÜLLERFormand(1) Udtalelse afgivet den 9. februar 1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(2) EFT C 153 af 28.5.1996, s. 49.(3) EFT L 38 af 11.2.1974, s. 31. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 98/60/EF (EFT L 209 af 25.7.1998, s. 50).(4) EFT L 170 af 3.8.1970, s. 1.(5) EFT L 332 af 30. 12. 1995, s. 15. Direktivet er ændret ved direktiv 98/92/EF (EFT L 346 af 22.12.1998, s. 49).BILAG(ad artikel 3, stk. 2, artikel 4, artikel 5, stk. 2 og 3, artikel 8 og artikel 12, stk. 3)>TABELPOSITION>BILAG IIDEL A(ad artikel 3, stk. 2, artikel 5 og artikel 7)>TABELPOSITION>DEL B(ad artikel 5, stk. 3)>TABELPOSITION>BILAG IIIDEL AOphævede direktiver(jf. artikel 16)>TABELPOSITION>DEL BListe over frister for gennemførelse i national lovgivning(jf. artikel 16)>TABELPOSITION>BILAG IVSAMMENLIGNINGSTABEL>TABELPOSITION>


Avis juridique important

|

31997L0065

Kommissionens direktiv 97/65/EF af 26. november 1997 om tredje tilpasning til de tekniske fremskridt af Rådets direktiv 90/679/EØF om beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved at være udsat for biologiske agenser under arbejdet (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 335 af 06/12/1997 s. 0017 - 0018

KOMMISSIONENS DIREKTIV 97/65/EF af 26. november 1997 om tredje tilpasning til de tekniske fremskridt af Rådets direktiv 90/679/EØF om beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved at være udsat for biologiske agenser under arbejdet (EØS-relevant tekst) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (1), særlig artikel 17,under henvisning til Rådets direktiv 90/679/EØF af 26. november 1990 om beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved at være udsat for biologiske agenser under arbejdet (syvende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) (2), senest ændret ved Kommissionens direktiv 97/59/EF (3), særlig artikel 19,under henvisning til udtalelse fra Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen, ogud fra følgende betragtninger:Bestemmelserne i direktiv 90/679/EØF skal betragtes som en vigtig del af den samlede indsats for at beskytte arbejdstagernes sundhed på arbejdspladsen;Rådets direktiv 93/88/EØF (4) indeholder en første liste over biologiske agenser baseret på definitionerne i artikel 2, litra d), nr. 2, 3 og 4, i direktiv 90/679/EØF og har til formål at harmonisere vilkårene på dette område, samtidig med at de opnåede fremskridt bibeholdes;listen over og klassificeringen af biologiske agenser skal regelmæssigt tages op til fornyet behandling og revideres på grundlag af nye videnskabelige data; i lyset af nye videnskabelige beviser vedrørende overførsel til mennesker af den agens, der fremkalder bovin spongioform encephalopati (BSE), er det nødvendigt at tilpasse klassificeringen af BSE-agensen og at henvise til variant Creutzfeldt-Jakobs sygdom;det er nødvendigt at beskytte arbejdstagere mod mulig erhvervsmæssig overførsel af overførbare spongioforme encephalopatier (TSE'er) hos mennesker og dyr;de i dette direktiv omhandlede foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra det i henhold til artikel 17 i direktiv 89/391/EØF nedsatte udvalg -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 Direktiv 90/679/EØF ændres som angivet i bilag III.Artikel 2 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 1998. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 3 Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 26. november 1997.På Kommissionens vegnePádraig FLYNNMedlem af Kommissionen(1) EFT L 183 af 29. 6. 1989, s. 1.(2) EFT L 374 af 31. 12. 1990, s. 1.(3) EFT L 282 af 15. 10. 1997, s. 33.(4) EFT L 268 af 29. 10. 1993, s. 71.BILAG I bilag III til direktiv 90/679/EØF foretages følgende ændringer:1. På listen over vira:- ordlyden »ukonventionelle agenser med forbindelse til (i)« erstattes med følgende: »ukonventionelle agenser med forbindelse til overførbare spongioforme encephalopatier (TSE'er)«- følgende agenser tilføjes under »ukonventionelle agenser med forbindelse til overførbare spongioforme encephalopatier (TSE'er)« og klassificeres som følger efter Creutzfeldt-Jakobs sygdom:- »variant Creutzfeldt-Jakobs sygdom«, klassificeres i gruppe 3 (**), med »D (d)« under bemærkninger- »Bovin spongioform encephalopati (BSE) og andre relaterede TSE'er (i)«, klassificeres i gruppe 3 (**), med »D (d)« under bemærkninger.2. Ordlyden i fodnote »(i)«, som følger listen over vira, ændres som følger:»Der foreligger intet bevis for infektioner hos mennesker på grund af de agenser, der forårsager andre TSE'e hos dyr. Som forebyggende foranstaltning anbefales dog at anvende det indeslutningsniveau, der benyttes for agenser i gruppe 3 (**), ved laboratoriearbejde; undtagen for laboratoriearbejde i forbindelse med en identificeret Scrapie-agens, hvor indeslutningsniveau 2 er tilstrækkeligt.«


Avis juridique important

|

31987L0054

Rådets direktiv 87/54/EØF af 16. december 1986 om retlig beskyttelse af halvlederprodukters topografi

EF-Tidende nr. L 024 af 27/01/1987 s. 0036 - 0040 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0095  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0095

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 16. december 1986  om retlig beskyttelse af halvlederprodukters topografi  (87/54/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Halvlederprodukter spiller en stadig stoerre rolle inden for en lang raekke industrier, og halvlederteknologi kan foelgelig betragtes som vaerende af fundamental betydning for Faellesskabets industrielle udvikling;  halvlederprodukters egenskaber afhaenger i vid udstraekning af deres topografi, og udviklingen af saadanne topografier kraever, at der investeres betydelige menneskelige, tekniske og finansielle ressourcer, hvorimod saadanne produkters topografi kan kopieres for en broekdel af de omkostninger, som en selvstaendig udvikling heraf er forbundet med;  halvlederprodukters topografi er ikke i alle medlemsstater klart beskyttet af den eksisterende lovgivning, og hvor der findes en saadan beskyttelse, er den af forskelligt indhold;  visse forskelle i den retlige beskyttelse af halvlederprodukter i de enkelte medlemsstaters nationale lovgivninger har direkte og negative virkninger for det faelles markeds funktion med hensyn til halvlederprodukter, og saadanne forskelle kan blive endnu stoerre, efterhaanden som medlemsstaterne indfoerer ny lovgivning paa dette omraade;  bestaaende forskelle, der har saadanne virkninger, maa fjernes, og det maa sikres, at der ikke opstaar nye forskelle, som har negative virkninger for det faelles marked;  med hensyn til at udvide beskyttelsen til ogsaa at omfatte personer fra tredjelande boer der staa medlemsstaterne frit for at traeffe egne foranstaltninger, saafremt Faellesskabet ikke har truffet beslutninger inden for et bestemt tidsrum;  Faellesskabets rammebestemmelse vedroerende beskyttelse af halvlederprodukters topografi kan i foerste omgang begraenses til visse grundlaeggende principper i form af bestemmelser, der angiver, hvem og hvad der skal beskyttes, hvilke enerettigheder der skal tilkomme de beskyttede personer med hensyn til at tillade eller forbyde visse handlinger, undtagelser fra disse rettigheder samt for hvilket tidsrum beskyttelsen skal gaelde;  andre spoergsmaal kan indtil videre afgoeres paa grundlag af national lovgivning, specielt spoergsmaalet om, hvorvidt registrering eller deponering skal vaere en betingelse for beskyttelse samt, med forbehold af en undtagelse for licenser, der udstedes alene med den begrundelse, at en vis tid er forloebet, spoergsmaalet om, hvorvidt og paa hvilke betingelser der kan udstedes ikke-fakultativ licens til beskyttede topografier;  beskyttelse af halvlederprodukters topografi efter dette direktiv maa ikke vaere til hinder for, at anden form for beskyttelse kan bringes i anvendelse;  det kan paa et senere stadium overvejes at traeffe yderligere foranstaltninger med henblik paa retlig beskyttelse af halvlederprodukters topografi i Faellesskabet, hvis det maatte vaere paakraevet, hvorimod det er noedvendigt, at samtlige medlemsstater hurtigst muligt anvender faelles grundlaeggende principper i overensstemmelse med dette direktivs bestemmelser -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  KAPITEL 1  Definitioner  Artikel 1  1. I dette direktiv forstaas ved:  a) »halvlederprodukt«: ethvert produkt paa slut- eller mellemtrinnet, som  i) udgoeres af et materialelegeme, der indbefatter et lag halvledermateriale,  ii) har et eller flere andre lag af ledende, isolerende eller halvledende materiale placeret i et forud fastlagt tredimensionalt moenster, og  iii) udelukkende eller sammen med andre funktioner er beregnet til udfoere en elektronisk funktion;  b) et halvlederprodukts »topografi«: en raekke sammenhoerende billeder, uanset hvordan de maatte vaere fikseret eller kodet,  i) som repraesenterer det tredimensionale moenster af de lag, som et halvlederprodukt bestaar af, og  ii) i hvilken raekke hvert enkelt billede repraesenterer en del af eller hele moensteret af en overflade af halvlederproduktet paa et hvilket som helst forarbejdningstrin;  c) »erhvervsmaessig udnyttelse«; salg, leje, leasing eller anden kommerciel distribution eller tilbud herom. »Erhvervsmaessig udnyttelse« efter artikel 3, stk. 4, artikel 4, stk. 1, artikel 7, stk. 1, 3 og 4, omfatter dog ikke udnyttelse i fortrolig sammenhaeng, for saa vidt der ikke sker nogen yderligere distribution til tredjemand, undtagen hvis en topografi udnyttes i fortrolig sammenhaeng som foelge af en foranstaltning, der er truffet i overensstemmelse med traktatens artikel 223, stk. 1, litra b).  2. Paa forslag af Kommissionen kan Raadet med kvalificeret flertal aendre stk. 1, litra a), nr. i) og ii), for at tilpasse dem paa baggrund af den tekniske udvikling.  KAPITEL 2  Beskyttelse af halvlederprodukters topografi  Artikel 2  1. Medlemsstaterne skal beskytte halvlederprodukters topografi ved at vedtage retsforskrifter, der indroemmer eneret i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv.  2. Halvlederprodukters topografi skal beskyttes, for saa vidt den opfylder betingelserne om, at de skal vaere resultatet af ophavsmandens egen intellektuelle indsats og ikke er almindelig inden for halvlederindustrien. Naar et halvlederprodukts topografi bestaar af elementer, der er almindelige inden for halvlederindustrien, skal topografien kun beskyttes i det omfang, hvor kombinationen af disse elementer som helhed betragtet opfylder ovennaevnte betingelser.  Artikel 3  1. Retten til beskyttelse gaelder personer, som er ophavsmaend til halvlederprodukters topografi, jf. dog stk. 2 til 5.  2. Medlemsstaterne kan fastsaette,  a) at hvis topografien udvikles under ophavsmandens arbejde i et ansaettelsesforhold, skal retten til beskyttelse gaelde ophavsmandens arbejdsgiver, medmindre det modsatte er fastsat i ansaettelsesvilkaarene;  b) at hvis topografien udvikles i et kontraktmaessigt forhold, der ikke vedroerer ansaettelse, skal retten til beskyttelse gaelde den part i kontrakten, der har afgivet bestilling paa topografien, medmindre kontrakten indeholder bestemmelser om det modsatte.  3. a) For saa vidt angaar de i stk. 1 omhandlede personer gaelder retten til beskyttelse fysiske personer, som er statsborgere i en medlemsstat, eller som har bopael paa en medlemsstats omraade.  b) Hvis medlemsstaterne benytter den i stk. 2 givne mulighed, gaelder retten til beskyttelse  i) fysiske personer, som er statsborgere i en medlemsstat, eller som har bopael paa en medlemsstats omraade;  ii) selskaber eller andre juridiske personer, som har en regulaer industriel eller erhvervsmaessig virksomhed paa en medlemsstats omraade.  4. Hvor der ikke foreligger nogen ret til beskyttelse efter andre bestemmelser i denne artikel, gaelder der yderligere ret til beskyttelse for saadanne personer, som er naevnt i stk. 3, litra b), nr i) og ii), og som  a) foerst i en medlemsstat erhvervsmaessigt udnytter en topografi, der endnu ikke har vaeret erhvervsmaessigt udnyttet noget sted i verden, og som  b) af den person, der har raadighedsretten, har faaet eneret til at udnytte topografien erhvervsmaessigt i Faellesskabet.  5. Retten til beskyttelse gaelder ligeledes de i stk. 1 til 4 omhandlede personers retssuccessorer.  6. Medlemsstaterne kan under iagttagelse af faellesskabsretten og saerlig bestemmelserne i dette direktiv, forhandle og indgaa aftaler eller arrangementer med tredjelande samt forhandle og indgaa multilaterale konventioner vedroerende retlig beskyttelse af halvlederprodukters topografi, jf. dog stk. 7.  7. Medlemsstaterne kan indlede forhandlinger med tredjelande med henblik paa udvidelse af retten til beskyttelse til at omfatte personer, der ikke har ret til beskyttelse i henhold til dette direktivs bestemmelser. Medlemsstater, der indleder saadanne forhandlinger, skal underrette Kommissionen herom.  Naar en medlemsstat oensker at udvide beskyttelsen til at omfatte personer, som ellers ikke har ret til beskyttelse efter dette direktiv, eller at indgaa en aftale eller et arrangement med et tredjeland om udvidelse af beskyttelsen, underretter den Kommissionen herom. Kommissionen meddeler de oevrige medlemsstater dette. Medlemsstaten skal udsaette udvidelsen af beskyttelsen eller indgaaelsen af aftalen eller arrangementet i en maaned fra den dato, hvor den underretter Kommissionen. Hvis Kommissionen imidlertid inden for denne periode meddeler vedkommende medlemsstat, at den agter at forelaegge Raadet et forslag om, at alle medlemsstaterne skal udvide beskyttelsen til de paagaeldende personer eller det paagaeldende tredjeland, skal medlemsstaten udsaette udvidelsen af beskyttelsen eller indgaaelsen af aftalen eller arrangementet i to maaneder fra datoen for medlemsstatens underretning af Kommissionen.  Hvis Kommissionen inden udloebet af denne periode paa to maaneder forelaegger Raadet et forslag, skal medlemsstaten udsaette udvidelsen af beskyttelsen eller indgaaelsen af aftalen eller arrangementet yderligere fire maaneder fra datoen for forslagets forelaeggelse.  Hvis Kommissionen ikke giver meddelelse eller fremsaetter et forslag, og Raadet ikke traeffer afgoerelse inden for ovennaevnte tidsfrister, kan medlemsstaten udvide beskyttelsen eller indgaa aftalen eller arrangementet.  Et forslag fra Kommissionen om at udvide beskyttelsen skal, uanset om det er fremsat som foelge af en medlemsstats underretning i henhold til de foregaaende stykker, vedtages af Raadet med kvalificeret flertal.  En afgoerelse, der traeffes af Raadet paa grundlag af et forslag fra Kommissionen, hindrer ikke en medlemsstat i at udvide beskyttelsen til ogsaa at gaelde personer - ud over dem, der nyder beskyttelse i alle medlemsstater - der var omfattet af den paataenkte udvidelse eller aftale eller det paataenkte arrangement, som der er givet underretning om, medmindre Raadet med kvalificeret flertal har truffet anden afgoerelse.  8. Forslag fra Kommissionen og afgoerelser vedtaget af Raadet i medfoer af stk. 7 skal offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende til underretning.  Artikel 4  1. Medlemsstaterne kan fastsaette, at eneret, der er indroemmet i overensstemmelse med artikel 2, ikke skal gaelde eller ikke laengere skal gaelde for et halvlederprodukts topografi, medmindre der er indgivet behoerig ansoegning om registrering ved en offentlig myndighed inden to aar efter den foerste erhvervsmaessige udnyttelse. Medlemsstaterne kan foruden en saadan registrering kraeve, at materiale, som identificerer eller giver eksempler paa topografien eller en kombination heraf, er blevet deponeret hos en offentlig myndighed tillige med en erklaering om datoen for den foerste erhvervsmaessige udnyttelse af topografien, saafremt denne dato ligger forud for tidspunktet for ansoegningen om registrering.  2. Medlemsstaterne skal sikre, at materiale deponeret i overensstemmelse med stk. 1 ikke goeres offentligt tilgaengeligt, hvis der er tale om en forretningshemmelighed. Dette er ikke til hinder for, at saadant materiale goeres tilgaengeligt i medfoer af en kendelse fra en domstol eller anden kompetent myndighed for personer, der er involveret i retstvister om gyldigheden eller kraenkelse af den i artikel 2 omhandlede eneret.  3. Medlemsstaterne kan kraeve, at overdragelse af rettigheder til beskyttede topografier registreres.  4. Medlemsstaterne kan goere registrering og deponering i overensstemmelse med stk. 1 og 3 betinget af, at der betales gebyrer, som dog ikke maa overstige de administrationsomkostninger, der er forbundet hermed.  5. Andre formalitetskrav med henblik paa opnaaelse eller opretholdelse af beskyttelse er ikke tilladt.  6. De medlemsstater, der kraever registrering, skal stille retsmidler til raadighed, der kan anvendes af en person, som har ret til beskyttelse i henhold til dette direktiv, og som kan bevise, at en anden person har ansoegt om eller opnaaet registrering af en topografi uden foerstnaevntes tilladelse.  Artikel 5  1. Den i artikel 2 omhandlede eneret omfatter retten til at tillade eller forbyde:  a) reproduktion af en topografi, for saa vidt den er beskyttet i medfoer af artikel 2, stk. 2;  b) erhvervsmaessig udnyttelse eller indfoersel med dette formaal af en topografi eller af et halvlederprodukt, der er fremstillet med anvendelse af denne topografi.  2. Uanset stk. 1, kan en medlemsstat dog tillade reproduktion inden for private rammer af en topografi til ikke-erhvervsmaessige formaal.  3. Den i stk. 1, litra a), omhandlede eneret omfatter ikke reproduktion, der finder sted med henblik paa analyse og vurdering af eller undervisning i selve topografien eller de begreber, processer, systemer eller teknikker, som indgaar i denne.  4. Den i stk. 1 omhandlede eneret omfatter ikke handlinger i forbindelse med en topografi, der opfylder de i artikel 2, stk. 2, omhandlede betingelser, og som er udviklet paa grundlag af en analyse og vurdering af en anden topografi, der er udfoert i overensstemmelse med stk. 3.  5. Eneretten til at tillade eller forbyde de i stk. 1, litra b), anfoerte handlinger omfatter ikke handlinger, der udfoeres, efter at topografien eller halvlederproduktet er blevet markedsfoert i en medlemsstat af den person, som har ret til at tillade markedsfoeringen heraf, eller med dennes samtykke. 6. En person, der paa det tidspunkt, hvor han erhverver et halvlederprodukt, ikke ved eller har nogen rimelig grund til at formode, at produktet er beskyttet af en eneret, der er indroemmet af en medlemsstat i overensstemmelse med dette direktiv, maa ikke afskaeres fra muligheden for at udnytte det paagaeldende produkt erhvervsmaessigt.  Medlemsstaterne skal imidlertid for handlinger, der foretages, efter at denne person har faaet kendskab til eller har rimelig grund til at formode, at halvlederproduktet er beskyttet som naevnt ovenfor, sikre, at en domstol paa foranledning af rettighedshaveren i overensstemmelse med gaeldende national ret kan traeffe afgoerelse om, at der skal erlaegges et passende vederlag.  7. Stk. 6 gaelder ogsaa for den i foerste punktum i dette stykke naevnte persons retssuccessorer.  Artikel 6  Medlemsstaterne maa ikke goere den i artikel 2 omhandlede eneret betinget af en licens, der gives automatisk ved lov udelukkende af den aarsag, at der er forloebet et vist tidsrum.  1. Medlemsstaterne bestemmer, at den i artikel 2 omhandlede eneret opstaar  a) naar registrering udgoer en betingelse for, at eneretten kan opstaa, jf. artikel 4, paa den foerste af foelgende datoer:  i) den dato, paa hvilken topografien foerste gang udnyttes erhvervsmaessigt hvor som helst i verden;  ii) paa den dato, hvilken der er indgivet behoerig anmodning om registrering; eller  b) paa det tidspunkt, hvor topografien foerste gang udnyttes erhvervsmaessigt hvor som helst i verden;  c) det tidspunkt, hvor topografien foerste gang fikseres eller kodes.  2. Hvor eneretten opstaar i overensstemmelse med stk. 1, litra a) eller b), skal medlemsstaterne soerge for, at der for det tidsrum, der ligger forud for det tidspunkt, hvor denne ret opstod, findes retsmidler, der kan anvendes af en person, som har ret til beskyttelse i henhold til dette direktiv, og som kan bevise, at en anden person svigagtigt har reproduceret eller erhvervsmaessigt udnyttet eller med henblik herpaa indfoert en topografi. Naervaerende stk. beroerer ikke de retsmidler, der er til raadighed med henblik paa haandhaevelse af den eneret, der er indroemmet i overensstemmelse med artikel 2.  3. Eneretten udloeber ti aar efter udgangen af det kalenderaar, hvor topografien foerste gang udnyttes erhvervsmaessigt, hvor som helst i verden, eller, hvis registrering er en betingelse for, at eneretten kan opstaa eller fortsat bestaa, ti aar efter det foerste af foelgende tidspunkter:  a) udgangen af det kalenderaar, hvor topografien foerste gang udnyttes erhvervsmaessigt hvor som helst i verden;  b) udgangen af det kalenderaar, hvor der er indgivet behoerig anmodning om registrering.  4. Hvis en topografi ikke har vaeret udnyttet erhvervsmaessigt noget sted i verden i loebet af et tidsrum paa 15 aar fra den dato, hvor den foerste gang blev fikseret eller kodet, ophoerer enhver eneret, der bestod i medfoer af stk. 1, og der opstaar ikke nogen ny eneret, medmindre der i dette tidsrum er indgivet behoerig anmodning om registrering i de medlemsstater, hvor registrering er en betingelse for, at eneretten kan opstaa eller fortsat bestaa.  Artikel 8  Den beskyttelse, der i overensstemmelse med artikel 2 indroemmes halvlederproduktets topografi, omfatter kun selve topografien, men ikke de begreber, processer, systemer, teknikker eller kodede informationer, som er inkorporerede i topografien.  Artikel 9  Er det i medlemsstaternes lovgivning fastsat, at halvlederprodukter, der fremstilles med anvendelse af beskyttede topografier, kan forsynes med en maerkning, skal det anvendte maerke vaere et stort T, som angivet i det foelgende: T, »T «, [ T ] , T  , T * eller T  .  KAPITEL 3  Fortsat anvendelse af andre retsforskrifter  Artikel 10  1. Dette direktiv gaelder med forbehold af retsforskrifter om patent- og brugsmoensterrettigheder.  2. Dette direktiv gaelder med forbehold af  a) rettigheder, som medlemsstaterne har indroemmet i medfoer af deres forpligtelser i henhold til internationale aftaler herunder bestemmelser heri, der udvider saadanne rettigheder til at omfatte statsborgere eller bosiddende i den beroerte medlemsstat;  b) copyright-bestemmelser i medlemsstaterne, hvorved reproduktion af tegninger eller andre kunstneriske fremstillinger af topografier indskraenkes ved todimensional kopiering.  3. Den beskyttelse, som ifoelge national lovgivning ydes halvlederprodukter, der er fikseret eller kodet inden ikrafttraedelsen af de nationale forskrifter, som er vedtaget i medfoer af dette direktiv, men ikke senere end datoen i artikel 11, stk. 1, beroeres ikke af dette direktiv. KAPITEL 4  Afsluttende bestemmelser  Artikel 11  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 7. november 1987.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 12  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 16. december 1986.  Paa Raadets vegne  G. HOWE  Formand  (1) EFT nr. C 360 af 31. 12. 1985, s. 14.  (2) EFT nr. C 255 af 13. 10. 1986, S. 249.  (3) EFT nr. C 189 af 28. 7. 1986, s. 5.


title: Kommissionens direktiv 2007/26/EF af 7. maj 2007 om ændring af direktiv 2004/6/EF med henblik på forlængelse af dets anvendelsesperiode(EØS-relevant teks)t.

text:
               8.5.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 118/5

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2007/26/EF
   af 7. maj 2007
   om ændring af direktiv 2004/6/EF med henblik på forlængelse af dets anvendelsesperiode
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 89/398/EØF af 3. maj 1989 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om levnedsmidler bestemt til særlig ernæring (1), særlig artikel 4, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I Kommissionens direktiv 2001/15/EF af 15. februar 2001 om stoffer, der i specielt ernæringsmæssigt øjemed kan anvendes i levnedsmidler til særlig ernæring (2), er der angivet visse kategorier af næringsstoffer, og under hver af dem anføres de kemiske stoffer, det er tilladt at anvende til fremstilling af levnedsmidler til særlig ernæring.

               (2)

               Da direktiv 2001/15/EF blev vedtaget, kunne en række kemiske stoffer, der i specielt ernæringsmæssigt øjemed tilsættes til visse levnedsmidler til særlig ernæring, som markedsføres i visse medlemsstater, ikke optages i bilaget til direktivet, fordi de ikke var blevet evalueret af Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler.

               (3)

               Indtil Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet har fuldført evalueringen af de pågældende stoffer, kan medlemsstaterne i henhold til Kommissionens direktiv 2004/6/EF (3) fortsat indtil den 31. december 2006 tillade handel på deres område med produkter, der indeholder de pågældende stoffer, forudsat at visse betingelser vedrørende deres sikkerhed er opfyldt.

               (4)

               Det var ikke muligt at fuldføre evalueringerne og de dermed forbundne administrative foranstaltninger inden den 31. december 2006. For at undgå unødvendige forstyrrelser i handelen med de berørte levnedsmidler bør anvendelsen af direktiv 2004/6/EF forlænges.

               (5)

               For at tage hensyn til den tid, som er nødvendig for, at Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet kan fuldføre evalueringen af stofferne, og for gennemførelsen af de tilhørende foranstaltninger i national lovgivning, bør anvendelsesperioden for direktiv 2004/6/EF forlænges indtil den 31. december 2009.

               (6)

               Da den 31. december 2006 er fastsat som frist i artikel 1 i direktiv 2004/6/EF, er det nødvendigt, at nærværende direktiv gennemføres inden for en kort frist. For at undgå problemer med handelen med produkter indeholdende stoffer, der er opført i direktiv 2004/6/EF, bør nærværende direktiv finde anvendelse fra den 1. januar 2007.

               (7)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   I artikel 1 i direktiv 2004/6/EF ændres »31. december 2006« til »31. december 2009«.
   Artikel 2
   Gennemførelse
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 8. juli 2007 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser fra den 1. januar 2007.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. maj 2007.

            På Kommissionens vegne

         Markos KYPRIANOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 186 af 30.6.1989, s. 27. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

      (2)  EFT L 52 af 22.2.2001, s. 19. Senest ændret ved direktiv 2006/34/EF (EUT L 83 af 22.3.2006, s. 14).

      (3)  EUT L 15 af 22.1.2004, s. 31.


Avis juridique important

|

31991L0238

Rådets direktiv 91/238/EØF af 22. april 1991 om ændring af direktiv 89/396/EØF om angivelser af eller mærker til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti

EF-Tidende nr. L 107 af 27/04/1991 s. 0050 - 0050 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 20 s. 0094  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 20 s. 0094

RAADETS DIREKTIV  af 22 . april 1991  om aendring af direktiv 89 /396/EOEF om angivelser af eller maerker til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti  ( 91/238/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100 A,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ),  i samarbejde med Europa-Parlamentet ( 2 ),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), og  ud fra foelgende betragtninger :  Der maa tages hensyn til, at den omstaendighed, at visse levnedsmidler, saasom konsumis i portionspakninger fortaeres straks efter koebet, goer det unoedvendigt, at angivelsen af partiet findes direkte paa den enkelte emballage; direktiv 89/396/EOEF ( 4 ) boer  derfor aendres;  for disse produkter boer angivelsen af partiet derimod obligatorisk findes paa gruppeemballagen -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  I artikel 2, stk . 2, i direktiv 89/396/EOEF indsaettes som litra d ):  »d ) paa konsumis i portionspakninger . Oplysninger til identifikation af partiet skal findes paa gruppeemballagerne .«  Artikel 2  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne . Udfaerdiget i Luxembourg, den 22 . april 1991 . Paa Raadets vegne  R . STEICHEN  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 267 af 23 . 10 . 1990, s . 15 . ( 2 ) EFT nr . C 324 af 24 . 12 . 1990, s . 246, EFT nr . C 72 af 18.3 . 1991 . ( 3 ) EFT nr . C 60 af 8 . 3 . 1991, s . 4 . ( 4 ) EFT nr . L 186 af 30 . 6 . 1989, s . 21 .