Avis juridique important

|

31976L0630

Rådets direktiv 76/630/EØF af 20. juli 1976 om undersøgelser, som medlemsstaterne skal foretage vedrørende svineproduktionen

EF-Tidende nr. L 223 af 16/08/1976 s. 0004 - 0006 den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 16 s. 0088  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 11 s. 0019  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 11 s. 0019

++++  RAADETS DIREKTIV  af 20 . juli 1976  om undersoegelser , som medlemsstaterne skal foretage vedroerende svineproduktionen   ( 76/630/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 43 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Kommissionen har for at kunne varetage de opgaver , det er overladt den efter traktaten og Raadets forordning  ( EOEF ) nr . 2759 af 29 . oktober 1975 om den faelles markedsordning for svinekoed ( 2 ) , aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 367/76 ( 3 ) , brug for noejagtige angivelser vedroerende udviklingen af svinebestanden og svinekoedsproduktionen i medlemsstaterne og for en kortfristet prognose vedroerende markedsudbudet af svinekoed ;  i alle medlemsstaterne boer der saaledes gennemfoeres undersoegelser vedroerende svinebestanden paa sammenlignelige tidspunkter efter de samme kategorier og med en sammenlignelig noejagtighed ; de maanedlige slagtningsstatistikker boer goeres mere omfattende , og for de samme tidsrum boer der regelmaessigt opstilles prognoser vedroerende svinekoedsproduktionen ;  undersoegelserne boer principielt begraenses til de bedrifter , som saedvanligvis beskaeftiger sig med avl og opfedning af svin ; for at faa en fuldstaendig oversigt er det dog noedvendigt at foretage en saerlig undersoegelse vedroerende de svin , der ikke falder inden for undersoegelsesomraadet ;  de erfaringer , der er opnaaet ved anvendelsen af Raadets direktiv 68/161/EOEF af 27 . marts 1968 om undersoegelser , medlemsstaterne skal foretage vedroerende svineproduktionen ( 4 ) , senest aendret ved direktiv 73/359/EOEF ( 5 ) , har vist , at muligheden for at sammenligne resultaterne kan forbedres , saafremt referencedagen for opgoerelsen vedroerende svinebestanden fastsaettes saa noejagtigt som muligt ;  da det ikke laengere er hensigten at foretage fuldstaendige faellestaellinger , skal der for at imoedegaa en forringelse af resultaterne af stikproeveundersoegelserne traeffes egnede foranstaltninger til forbedring af stikproevegrundlagene ;  da svineavlens struktur hurtigt aendrer sig , er det noedvendigt mindst hvert andet aar at foretage en bearbejdelse af resultaterne af undersoegelserne efter bestandsstoerrelsesklasser ;  med regelmaessige mellemrum boer der afgives en beretning om de indvundne erfaringer til undersoegelse af , om den stadige udvikling af svineavlen har kunnet foelges ved hjaelp af undersoegelsesmetoderne ;  for at sikre den mest effektive samordning boer alle spoergsmaal i forbindelse med anvendelsen af dette direktiv , udfoerelsen og bearbejdelsen af undersoegelserne behandles i samraad og stadigt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne ;  de erfaringer , der er opnaaet ved tidligere undersoegelser vedroerende svineproduktionen , har vist , at det er noedvendigt at udvise en vis smidighed ved den statistiske klassifikation af de tekniske karakteristika , der skal indsamles ;  for at lette ivaerksaettelsen af de paataenkte foranstaltninger boer der fastsaettes en fremgangsmaade til oprettelse af et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i Den staaende landbrugsstatistiske Komité , der er nedsat ved afgoerelse 72/279/EOEF ( 6 ) -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Medlemsstaterne foretager med 4 maaneders mellemrum , derunder en gang i begyndelsen af december maaned , i deres lande undersoegelser vedroerende svinebestanden inden for det i artikel 3 , stk . 1 , fastlagte observationsomraade ;  Artikel 2  Ved svin forstaas i dette direktiv tamsvin under pos . 01.03 A i den faelles toldtarif .  Artikel 3  1 . Ved undersoegelserne i henhold til artikel 1 registreres alle svin i landbrugsbedrifter og andre bedrifter . Ved landbrugsbedrifter og andre bedrifter forstaas i dette direktiv bedrifter med mindst :   - et til landbrug udnyttet areal paa 1 ha , eller   - et avlssvin , eller   - tre andre svin .  2 . Ved disse undersoegelser kan der dog herudover registreres svin , der ikke omfattes af det i stk . 1 naevnte observationsomraade .  Artikel 4  1 . Ved de i artikel 1 fastsatte undersoegelser skal svinebestanden opgoeres efter kategorier , som skal opstilles i henhold til den fremgangsmaade , der er fastsat i artikel 11 .  2 . De i artikel 1 omhandlede undersoegelser vedroerer for maanederne december , april og august de eksisterende bestande paa en af de tre foerste dage i de respektive maaneder .  Referencedagen for de undersoegelser , der skal foretages i april og august , kan dog vaere den dag , de foretages , forudsat at undersoegelserne finder sted inden for de foerste seks dage af disse maaneder .  3 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen resultatet af undersoegelserne senest 10 uger efter referencedagen .  Efter en periode paa 2 aar kan denne frist nedsaettes efter den fremgangsmaade , som er fastsat i artikel 11 .  4 . De medlemsstater , der i medfoer af artikel 3 , stk . 2 , ikke begraenser undersoegelserne til de i artikel 3 , stk . 1 , naevnte landbrugsbedrifter og andre bedrifter , meddeler endvidere oplysningerne vedroerende disse bedri * er i form af et skoen .  5 . Resultaterne af decemberundersoegelsen skal meddeles for hvert af de omraader , der skal fastlaegges efter den fremgangsmaade , som er fastsat i artikel 11 .  Artikel 5  1 . I de tilfaelde , i hvilke totale taellinger ikke er foreskrevet i de nationale bestemmelser , foretages undersoegelserne som stikproever med tilfaeldig udvaelgelse .  2 . Stikproevefejlene i resultater af undersoegelserne maa for saa vidt angaar den samlede svinebestand i de enkelte medlemsstater ikke overstige 3 % .  3 . Medlemsstaterne traeffer om noedvendigt egnede foranstaltninger til bedoemmelse af fejl i observationerne .  4 . Med henblik paa forbedring af grundlaget for stikproeverne traeffer medlemsstaterne saa vidt muligt de foranstaltninger , som de finder egnede til fortsat at sikre undersoegelsesresultaternes paalidelighed .  Artikel 6  1 . Resultaterne af december-undersoegelserne i hvert enkelt land skal af medlemsstaterne mindst hvert andet aar , og foerste gang i 1977 , bearbejdes efter bestandsstoerrelsesklasser , som skal fastlaegges i henhold til den fremgangsmaade , der fastsat i artikel 11 .  2 . Dersom en medlemsstat imidlertid opnaar resultater , opdelt efter bestandsstoerrelsesklasser , ved en anden national undersoegelse , som er foretaget i referenceaaret , kan den anvende disse resultater .  Artikel 7  1 . Medlemsstaterne udarbejder maanedlige statistikker over svineslagtningerne .  Om noedvendigt meddeles supplerende oplysninger for hver enkelt maaned , saerligt om den del af slagtningerne , der ikke omfattes af de i foranstaaende stykke omhandlede maanedlige statistikker , for at disse statistikker kan goeres sammenlignelige og suppleres saaledes , at de vedroerer samtlige slagtninger .  2 . De i stk . 1 omhandlede statistikker omfatter antallet af slagtninger samt de slagtede svins gennemsnitlige vaegt .  Medlemsstaterne oplyser , i hvilken form svinene er blevet vejet .  3 . Medlemsstaterne sender resultaterne af de i denne artikel naevnte statistikker til Kommissionen inden for den frist , der skal fastlaegges i henhold til den i artikel 11 fastsatte fremgangsmaade .  Artikel 8  1 . Medlemsstaterne foretager et skoen over det forventede antal svineslagtninger for saa vidt angaar perioden 1 . december til 30 . september , 1 . april til 31 . januar og 1 . august til 31 . maj , for hvert tidsrum opdelt paa perioder af to maaneder . Perioderne kan aendres ved den fremgangsmaade , som er fastsat i artikel 11 .  2 . Resultaterne af de i stk . 1 omhandlede skoen fremsendes til Kommissionen inden for de frister , der skal fastlaegges efter den fremgangsmaade , som er fastsat i artikel 11 .  Artikel 9  Kommissionen undersoeger i samraad og stadigt samarbejde med medlemsstaterne :  a ) de meddelte resultater ;  b ) isaer de tekniske spoergsmaal , der opstaar i forbindelse med forberedelsen og gennemfoerelsen af undersoegelserne og skoennet ;  c ) betydningen af resultaterne af undersoegelserne og skoennet .  Artikel 10  Hvert tredje aar og foerste gang i 1978 forelaegger Kommissionen Europa-Parlamentet og Raadet en beretning om de indvundne erfaringer i forbindelse med undersoegelserne og skoennene vedroerende svineproduktionen .  Artikel 11  1 . Naar den i denne artikel fastsatte fremgangsmaade oenskes anvendt , indbringer formanden sagen for Den staaende landbrugsstatistiske Komité , der er nedsat ved afgoerelse 72/279/EOEF , i det foelgende benaevnt  " komiteen " , enten paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstats repraesentant .  2 . Kommissionens repraesentant forelaegger komiteen et udkast til de foranstaltninger , der skal traeffes , Komiteen afgiver en udtalelse inden for en frist , som formanden kan fastsaette under hensyn til , hvor meget det forelagte spoergsmaal haster . Udtalelsen vedtages med et flertal af enogfyrre stemmer , idet der tildeles medlemsstaternes stemmer vaegt i henhold til artikel 148 , stk . 2 , i traktaten . Formanden deltager ikke i afstemningen .  3 . a ) Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger , saafremt disse er i overensstemmelse med komiteens udtalelse .  b ) Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med komiteens udtalelse , eller har komiteen ikke afgivet nogen udtalelse , forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger , der skal traeffes . Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal .  c ) Hvis Raadet ved udloebet af en frist paa tre maaneder efter at have faaet sagen forelagt ikke har truffet nogen afgoerelse , vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen .  Artikel 12  Direktiverne 68/161/EOEF ( 7 ) , 72/281/EOEF ( 8 ) og 73/359/EOEF ophaeves med virkning fra 1 . december 1976 .  Artikel 13  Medlemsstaterne saetter de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser for at efterkomme dette direktiv i kraft senest den 1 . december 1976 .  Artikel 14  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 20 . juli 1976 .  Paa Raadets vegne  A . P . L . M . M . van der STEE  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 159 af 12 . 7 . 1976 , s . 41 .  ( 2 ) EFT nr . L 282 af 1 . 11 . 1975 , s . 1 .  ( 3 ) EFT nr . L 45 af 21 . 2 . 1976 , s . 1 .  ( 4 ) EFT nr . L 76 af 28 . 3 . 1968 , s . 13 .  ( 5 ) EFT nr . L 326 af 27 . 11 . 1973 , s . 19 .  ( 6 ) EFT nr . L 179 af 7 . 8 . 1972 , s . 1 .  ( 7 ) EFT nr . L 76 af 28 . 3 . 1968 , s . 13 .  ( 8 ) EFT nr . L 179 af 7 . 8 . 1972 , s . 5 .


Avis juridique important

|

31992L0083

Rådets direktiv 92/83/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer

EF-Tidende nr. L 316 af 31/10/1992 s. 0021 - 0027 den finske specialudgave: kapitel 9 bind 2 s. 0100  den svenske specialudgave: kapitel 9 bind 2 s. 0100

RAADETS DIREKTIV 92/83/EOEF  af 19. oktober 1992  om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 99,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  I direktiv 92/12/EOEF (4) er der fastsat bestemmelser om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer;  i direktiv 92/84/EOEF (5) er der fastsat minimumspunktafgiftssatser for alkohol og alkoholholdige drikkevarer i medlemsstaterne;  for at det indre marked kan fungere tilfredsstillende, boer der fastsaettes faelles definitioner for alle de paagaeldende produkter;  saadanne definitioner boer baseres paa definitionerne i den udgave af Den Kombinerede Nomenklatur, der gaelder paa datoen for dette direktivs vedtagelse;  for saa vidt angaar oel boer der tillades andre metoder til beregning af punktafgiften paa det faerdige produkt;  hvad angaar oel boer det inden for visse graenser tillades medlemsstaterne at anvende punktafgiften paa densitetsbaand paa over en Platograd, forudsat at oellet beskattes med en sats, der ikke ligger under Faellesskabets minimumssats;  hvad angaar oel fremstillet i smaa uafhaengige bryggerier og ethanol fremstillet i smaa destillerier er det noedvendigt at finde faelles loesninger, som goer det muligt for medlemsstaterne at anvende reducerede punktafgiftssatser for disse produkter;  der boer tillades variationer med hensyn til det alkoholindhold, fra hvilket medlemsstaterne begynder at paalaegge oel en punktafgift, forudsat at dette ikke skaber uacceptable problemer i det indre marked;  med hensyn til oel, vin og andre gaerede drikkevarer boer medlemsstaterne have mulighed for at afgiftsfritage produkter, der er fremstillet i hjemmet uden salg for oeje;  medlemsstaterne boer principielt anvende en enkelt sats pr. hektoliter af det faerdige produkt for alle ikke-mousserende vine og andre ikke-mousserende gaerede drikkevarer samt en enkelt punktafgiftssats pr. hektoliter af det faerdige produkt for alle  mousserende vine og mousserende gaerede drikkevarer;  medlemsstaterne boer have mulighed for at anvende reducerede punktafgiftssatser for alle typer vine og andre gaerede drikkevarer, forudsat at produkternes virkelige alkoholindhold ikke er paa over 8,5 % vol.;  de medlemsstater, som pr. 1. januar 1992 anvendte en hoejere punktafgiftssats for visse vine, boer fortsat kunne anvende denne sats;  medlemsstaterne boer principielt anvende en enkelt punktafgiftssats pr. hektoliter af det faerdige produkt for alle mellemklasseprodukter;  medlemsstaterne boer have mulighed for at anvende en reduceret punktafgiftssats for mellemklasseprodukter, dels for produkter med et alkoholindhold paa hoejst 15 % vol., dels for hedvine;  medlemsstaterne boer principielt anvende samme punktafgiftssats pr. hektoliter ren alkohol for al ethanol som defineret i dette direktiv;  det boer tillades nogle medlemsstater at anvende reducerede punktafgiftssatser eller fritagelser for visse produkter af regional eller traditionel karakter;  i de tilfaelde, hvor medlemsstaterne har mulighed for at anvende reducerede satser, maa disse satser ikke foere til konkurrencefordrejning i det indre marked;  medlemsstaterne boer have mulighed for at tilbagebetale punktafgiften paa alkoholholdige drikkevarer, der er blevet uegnede til konsum;  det er noedvendigt paa faellesskabsplan at fastsaette, hvilke fritagelser der kan indroemmes varer, der transporteres mellem medlemsstaterne;  medlemsstaterne boer dog have mulighed for at anvende fritagelser, som er betinget af den endelige brug paa deres eget omraade;  det er noedvendigt at fastsaette en ordning for anmeldelse af hver enkelt medlemsstats denatureringsforskrifter for fuldstaendig denatureret alkohol samt bestemmelser for de oevrige medlemsstaters godkendelse heraf;  medlemsstaterne boer raade over midler, som goer det muligt at hindre enhver form for svig, unddragelse eller misbrug, der kunne opstaa i forbindelse med fritagelser;  medlemsstaterne boer have mulighed for at gennemfoere de i dette direktiv omhandlede fritagelser ved hjaelp af tilbagebetaling;  de medlemsstater, der anvender en hoejere punktafgiftssats for »andre mousserende gaerede drikkevarer« end for mellemklasseprodukter, boer have mulighed for at anvende denne sats for mellemklasseprodukter med samme karakteristika som disse »andre  mousserende gaerede drikkevarer« -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  AFSNIT I  OEL  Anvendelsesomraade   Artikel 1  1. Medlemsstaterne paalaegger oel en punktafgift i overensstemmelse med dette direktiv.  2. Medlemsstaterne fastsaetter deres punktafgiftssatser i overensstemmelse med direktiv 92/84/EOEF.  Artikel 2  Ved »oel« forstaas i dette direktiv enhver vare, der henhoerer under KN-kode 2203, eller enhver vare indeholdende en blanding af oel og ikke-alkoholholdige drikkevarer, der henhoerer under KN-kode 2206, og som i begge tilfaelde har et virkeligt  alkoholindhold paa over 0,5 % vol.  Fastsaettelse af punktafgiftens stoerrelse   Artikel 3  1. Den punktafgift, som medlemsstaterne opkraever paa oel, fastsaettes paa grundlag af antallet  - af hektoliter/Plato-grad eller  - af hektoliter/virkeligt alkoholindhold  af det faerdige produkt.  2. Ved fastsaettelsen af punktafgiften paa oel i overensstemmelse med direktiv 92/84/EOEF kan medlemsstaterne se bort fra broekdele af en Plato-grad eller af det virkelige alkoholindhold.  Derudover kan medlemsstater, som opkraever punktafgiften paa grundlag af antallet af hektoliter/Plato-grad, opdele oel i kategorier omfattende hoejst fire Plato-grader pr. kategori og paalaegge al oel inden for en given kategori samme punktafgiftssats pr. hl.  Disse satser kal altid vaere lig med eller hoejere end den minimumssats, der er fastsat i artikel 6 i direktiv 92/84/EOEF, i det foelgende benaevnt »minimumssats«.  Artikel 4  1. Medlemsstaterne kan for oel, der brygges af smaa uafhaengige bryggerier, paa foelgende betingelser anvende reducerede punktafgiftssatser, som kan vaere forskellige alt afhaengigt af den aarlige produktion paa de paagaeldende bryggerier:  - de reducerede satser gaelder ikke for virksomheder, der producerer over 200 000 hl oel om aaret  - de reducerede satser, der kan ligge under minimumssatsen, maa ikke ligge mere end 50 % under den normale nationale punktafgiftssats.  2. I forbindelse med de reducerede satser forstaas ved »smaa uafhaengige bryggerier« et bryggeri, der er juridisk og oekonomisk uafhaengigt af andre bryggerier, og som benytter lokaler, der er fysisk adskilt fra andre bryggeriers lokaler og ikke drives paa  licens. Ved samarbejde mellem to eller flere smaa bryggerier med en samlet aarlig produktion paa ikke over 200 000 hl kan disse imidlertid behandles som et enkelt lille uafhaengigt bryggeri.  3. Medlemsstaterne paaser, at de reducerede satser, de maatte fastsaette, paa samme maade finder anvendelse paa oel, der leveres paa deres omraade fra smaa uafhaengige bryggerier i andre medlemsstater. De skal navnlig sikre, at ingen enkelt levering fra en anden  medlemsstat paalaegges stoerre punktafgifter end noejagtigt tilsvarende nationale produkter.  Artikel 5  1. Medlemsstaterne kan for oel, som har et virkeligt alkoholindhold paa ikke over 2,8 % vol., anvende reducerede satser, der kan ligge under minimumssatsen.  2. Medlemsstaterne kan begraense anvendelsen af denne artikel til varer indeholdende en blanding af oel og ikke-alkoholholdige drikkevarer, som henhoerer under KN-kode 2206.  Artikel 6  Med forbehold af saadanne betingelser, som medlemsstaterne fastsaetter for at sikre en ukompliceret anvendelse af fritagelsen, kan de punktafgiftsfritage oel, der fremstilles af en privatperson og forbruges af denne, af medlemmer af dennes  familie eller af dennes gaester, forudsat at der ikke finder noget salg sted.  AFSNIT II  VIN  Anvendelsesomraade   Artikel 7  1. Medlemsstaterne paalaegger vin en punktafgift i overensstemmelse med dette direktiv.  2. Medlemsstaterne fastsaetter deres punktafgiftssatser i overensstemmelse med direktiv 92/84/EOEF.  Artikel 8  I dette direktiv forstaas ved  1) »ikke-mousserende vin« alle varer, der henhoerer under KN-kode 2204 og 2205, bortset fra mousserende vin som defineret i stk. 2, og som  - har et virkeligt alkoholindhold paa over 1,2 % vol., men ikke over 15 % vol., forudsat at det faerdige produkt kun indeholder alkohol opstaaet ved gaering  - har et virkeligt alkoholindhold paa over 15 % vol., men ikke over 18 % vol., forudsat at de er fremstillet uden nogen form for tilsaetning og at det faerdige produkt kun indeholder alkohol opstaaet ved gaering  2) »mousserende vin« alle varer, der henhoerer under KN-kode 2204 10, 2204 21 10, 2204 29 10 og 2205, og som  - forefindes paa flasker med champagneproplukke med fastholdelsesanordning eller har et overtryk paa 3 bar eller derover, hidroerende fra kuldioxid i oploesning  - har et virkeligt alkoholindhold paa over 1,2 % vol., men ikke over 15 % vol., forudsat at det faerdige produkt kun indeholder alkohol opstaaet ved gaering.  Fastsaettelse af punktafgiftens stoerrelse   Artikel 9  1. Den punktafgift, som medlemsstaterne opkraever paa vin, fastsaettes paa grundlag af antallet af hektoliter af det faerdige produkt.  2. Med forbehold af stk. 3 og 4 anvender medlemsstaterne samme punktafgiftssats for alle de produkter, der paalaegges punktafgift som ikke-mousserende vin. Tilsvarende anvender de samme punktafgiftssats for alle de produkter, der paalaegges punktafgift som  mousserende vin. De kan anvende samme punktafgiftssats for ikke-mousserende vin og mousserende vin.  3. Medlemsstaterne kan anvende reducerede punktafgiftssatser for alle typer ikke-mousserende vin og mousserende vin med et virkeligt alkoholindhold paa ikke over 8,5 % vol.  4. De medlemsstater, der pr. 1. januar 1992 anvendte en hoejere punktafgiftssats for ikke-mousserende vine som defineret i artikel 8, stk. 1, andet led, kan fortsat anvende denne sats. Denne sats maa ikke vaere hoejere end den normale nationale sats for  mellemklasseprodukter.  Artikel 10  Med forbehold af saadanne betingelser, som medlemsstaterne fastsaetter for at sikre en ukompliceret anvendelse af denne artikel, kan de punktafgiftsfritage vin, der fremstilles af en privatperson og forbruges af denne, af medlemmer af dennes  familie eller af dennes gaester, forudsat at der ikke finder noget salg sted.  AFSNIT III  ANDRE GAEREDE DRIKKEVARER END VIN OG OEL  Anvendelsesomraade   Artikel 11  1. Medlemsstaterne paalaegger andre gaerede drikkevarer end oel og vin (andre gaerede drikkevarer) en punktafgift i overensstemmelse med dette direktiv.  2. Medlemsstaterne fastsaetter deres punktafgiftssatser i overensstemmelse med direktiv 92/84/EOEF.  Artikel 12  Med forbehold af artikel 17 forstaas i dette direktiv ved  1) »andre ikke-mousserende gaerede drikkevarer« alle varer, der henhoerer under KN-kode 2204 og 2205, men som ikke er omfattet af artikel 8, og varer, der henhoerer under KN-kode 2206, bortset fra andre mousserende gaerede drikkevarer som defineret i stk.  2, og enhver vare omfattet af artikel 2, som  - har et virkeligt alkoholindhold paa over 1,2 % vol., men ikke over 10 % vol.  - har et virkeligt alkoholindhold paa over 10 % vol., men ikke over 15 % vol., forudsat at produktet kun indeholder alkohol opstaaet ved gaering   2) »andre mousserende gaerede drikkevarer« alle varer, der henhoerer nder KN-kode 2206 00 91, samt varer, der henhoerer under KN-kode 2204 10, 2204 21 10, 2204 29 10 og 2205, men som ikke er omfattet af artikel 8, som  - forefindes paa flasker med champagneproplukke med fastholdelsesanordning eller har et overtryk paa 3 bar eller derover, hidroerende fra kuldioxid i oploesning  - har et virkeligt alkoholindhold paa over 1,2 % vol., men ikke over 13 % vol.  - har et virkeligt alkoholindhold paa over 13 % vol., men ikke over 15 % vol., forudsat at produktet kun indeholder alkohol opstaaet ved gaering.  Fastsaettelse af punktafgiftens stoerrelse   Artikel 13  1. Den punktafgift, som medlemsstaterne opkraever paa andre gaerede drikkevarer, fastsaettes paa grundlag af antallet af hektoliter af det faerdige produkt.  2. Med forbehold af stk. 3 anvender medlemsstaterne samme punktafgiftssats for alle de produkter, der paalaegges punktafgift som andre ikke-mousserende gaerede drikkevarer. Tilsvarende anvender de samme punktafgiftssats for alle de produkter, der paalaegges  punktafgift som andre mousserende gaerede drikkevarer. De kan anvende samme punktafgiftssats for andre mousserende gaerede drikkevarer og andre ikke-mousserende gaerede drikkevarer.  3. Medlemsstaterne kan anvende reducerede punktafgiftssatser for alle typer andre mousserende gaerede drikkevarer og andre ikke-mousserende gaerede drikkevarer med et virkeligt alkoholindhold paa ikke over 8,5 % vol.  Artikel 14  Med forbehold af saadanne betingelser, som medlemsstaterne fastsaetter for at sikre en ukompliceret anvendelse af denne artikel, kan de punktafgiftsfritage andre mousserende og ikke-mousserende gaerede drikkevarer, der fremstilles af en  privatperson og forbruges af denne, af medlemmer af dennes familie eller af dennes gaester, forudsat at der ikke finder noget salg sted.  Artikel 15  Ved anvendelse af direktiv 92/84/EOEF og direktiv 92/12/EOEF anses henvisninger til »vin« for ligeledes at omfatte andre gaerede drikkevarer som defineret i dette afsnit.  AFSNIT IV  MELLEMKLASSEPRODUKTER  Anvendelsesomraade   Artikel 16  1. Medlemsstaterne paalaegger mellemklasseprodukter en punktafgift i overensstemmelse med dette direktiv.  2. Medlemsstaterne fastsaetter deres satser i overensstemmelse med direktiv 92/84/EOEF. Disse satser maa ikke ligge under de satser, som medlemsstaterne anvender paa varer, der naevnes i artikel 8, stk. 1, og artikel 12, stk. 1, i dette direktiv.  Artikel 17  1. I dette direktiv forstaas ved »mellemklasseprodukter« alle varer, som har et virkeligt alkoholindhold paa over 1,2 % vol., men ikke over 22 % vol., og som henhoerer under KN-kode 2204, 2205 og 2206, men som ikke er omfattet af artikel 2, 8  og 12.  2. Med forbehold af artikel 12 kan medlemsstaterne som mellemklasseprodukt behandle alle ikke-mousserende gaerede drikkevarer, der er omfattet af artikel 12, stk. 1, og som har et virkeligt alkoholindhold paa over 5,5 %, der ikke udelukkende er opstaaet  ved gaering, samt alle mousserende gaerede drikkevarer, der er omfattet af artikel 12, stk. 2, og som har et virkeligt alkoholindhold paa over 8,5 %, der ikke udelukkende er opstaaet ved gaering.  Fastsaettelse af punktafgiftens stoerrelse   Artikel 18  1. Den punktafgift, som medlemsstaterne opkraever paa mellemklasseprodukter, fastsaettes paa grundlag af antallet af hektoliter af det faerdige produkt.  2. Medlemsstaterne anvender samme punktafgiftssats for alle de produkter, der paalaegges punktafgift som mellemklasseprodukt, jf. dog stk. 3, 4 og 5.  3. En medlemsstat kan anvende en reduceret enhedssats for punktafgiften paa mellemklasseprodukter med et virkeligt alkoholindhold paa ikke over 15 % vol., naar foelgende betingelser er opfyldt:  - den reducerede sats maa ikke vaere mere end 40 % lavere end den normale nationale punktafgiftssats  - den reducerede sats kan ikke vaere lavere end den normale nationale sats, der gaelder for varer i artikel 8, stk. 1, og artikel 12, stk. 1.  4. Medlemsstaterne kan anvende en reduceret enhedssats for punktafgiften paa de mellemklasseprodukter, der er defineret i artikel 13, stk. 1 og 2, i forordning (EOEF) nr. 4252/88.  Den reducerede sats  - kan ligge under minimumssatsen, men maa ikke vaere mere end 50 % lavere end den normale nationale punktafgiftssats, eller  - maa ikke ligge under minimumssatsen for mellemklasseprodukter.  5. For mellemklasseprodukter, som er indeholdt i flasker med champagneproplukke med fastholdelsesanordning eller har et overtryk paa 3 bar og derover hidroerende fra kuldioxid i oploesning, kan medlemsstaterne anvende den samme sats som for varer, der er  omfattet af artikel 12, stk. 2, forudsat at denne sats er hoejere end den nationale sats for mellemklasseprodukter.  AFSNIT V  ETHANOL  Anvendelsesomraade   Artikel 19  1. Medlemsstaterne paalaegger ethanol en punktafgift i overensstemmelse med dette direktiv.  2. Medlemsstaterne fastsaetter deres satser i overensstemmelse med direktiv 92/84/EOEF.  Artikel 20  I dette direktiv forstaas ved »ethanol«  - alle varer med et virkeligt alkoholindhold paa over 1,2 % vol., som henhoerer under KN-kode 2207 og 2208, selv naar disse varer indgaar i en vare, der henhoerer under et andet KN-kapitel  - varer med et virkeligt alkoholindhold paa over 22 % vol., som henhoerer under KN-kode 2204, 2205 og 2206  - konsumalkohol, der indeholder produkter, hvad enten disse er i oploesning eller ej.  Fastsaettelse af punktafgiftens stoerrelse   Artikel 21  Punktafgiften paa ethanol fastsaettes pr. hl ren alkohol ved 20 °C og beregnes paa grundlag af antallet af hektoliter ren alkohol. Medlemsstaterne anvender samme punktafgiftssats for alle de produkter, der paalaegges punktafgift som ethanol, jf.  dog artikel 22.  Artikel 22  1. Medlemsstaterne kan paa foelgende betingelser anvende reducerede punktafgiftssatser paa ethanol, der fremstilles af smaa destillerier:  - de reducerede satser, der kan ligge under minimumssatsen, maa ikke anvendes paa virksomheder, der fremstiller over 10 hl ren alkohol om aaret. De medlemsstater, der pr. 1. januar 1992 anvendte reducerede satser paa virksomheder, der fremstiller mellem 10  hl og 20 hl ren alkohol om aaret, kan dog fortsat goere dette  - de reducerede satser maa ikke ligge mere end 50 % under den normale nationale punktafgiftssats.  2. I forbindelse med de reducerede satser forstaas ved »smaa destillerier« er destilleri, der er juridisk og oekonomisk uafhaengigt af andre destillerier og ikke drives paa licens.  3. Medlemsstaterne paaser, at de reducerede satser, de maatte fastsaette, paa samme maade finder anvendelse paa ethanol, der leveres paa deres omraade fra smaa uafhaengige destillerier i andre medlemsstater.  4. Medlemsstaterne kan fastsaette bestemmelser om, at ethanol, som fremstilles af smaa producenter, frit kan omsaettes, saa snart det er faerdigdestilleret (forudsat at producenterne ikke selv har udfoert interne transaktioner i Faellesskabet), uden at der  skal indrettes afgiftsoplag, og at det beskattes endeligt efter en enhedssats.  5. Medlemsstaterne kan anvende reducerede punktafgiftssatser for varer, der henhoerer under KN-kode 2208, og som har et virkeligt alkoholindhold paa ikke over 10 % vol.  Artikel 23  Foelgende medlemsstater kan paa nedenstaaende produkter anvende reducerede satser, som kan ligge under minimumssatsen, men som ikke maa vaere mere end 50 % lavere end den normale nationale punktafgiftssats for ethanol:  1) Den Franske Republik: rom som defineret i artikel 1, stk. 4, litra a), i forordning (EOEF) nr. 1576/89, fremstillet af sukkerroer hoestet paa fremstillingsstedet som omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra 1), i samme forordning, med et indhold af flygtige  stoffer bortset fra ethanol og methanol paa 225 g/hl ren alkohol eller derover og et virkeligt alkoholindhold paa 40 % vol. eller derover  2) Den Hellenske Republik: spiritus med anissmag som defineret i forordning (EOEF) nr. 1576/89, farveloes og med et sukkerindhold paa hoejst 50 g pr. liter, idet mindst 20 % af det faerdige produkts virkelige alkoholindhold skal udgoeres af alkohol, der er  aromatiseret ved destillation i traditionelle kobberklarepander til diskontinuerlig destillation med en kapacitet paa hoejst 1 000 liter.  AFSNIT VI  FORSKELLIGE BESTEMMELSER   Artikel 24  1. Medlemsstaterne kan undlade at kraeve, at produkter, der er omfattet af dette direktiv, fremstilles i afgiftsoplag paa grundlag af alkoholholdige produkter, som er fritaget for gaeldende punktafgifter, hvis punktafgiften paa de medgaaende  produkter er blevet erlagt paa forhaand og den samlede afgift paa de medgaaende alkoholholdige produkter ikke er mindre end den afgift, der skal erlaegges paa det produkt, der fremkommer efter blanding af produkterne.  2. Kongeriet Spanien kan undlade som mellemklasseprodukter at betragte vine fremstillet i omraaderne Moriles Montilla, Tarragona, Priorato og Terra Alta, som har faaet tilsat alkohol i et saadant omfang, at deres alkoholindhold ikke er oeget med mere end 1  % vol.  Artikel 25  Medlemsstaterne kan tilbagebetale erlagte punktafgifter paa alkoholholdige drikkevarer, som traekkes tilbage fra markedet, fordi deres beskaffenhed eller alder goer dem uegnede til konsum.  Artikel 26  Henvisningerne i dette direktiv til koder i Den Kombinerede Nomenklatur er henvisninger til koderne i den udgave af Den Kombinerede Nomenklatur, der er gaeldende paa det tidspunkt, hvor dette direktiv vedtages.  AFSNIT VII  FRITAGELSER   Artikel 27  1. Medlemsstaterne fritager produkter, der er omfattet af dette direktiv, for den harmoniserede punktafgift paa betingelser, som de fastsaetter for at sikre en korrekt og ukompliceret anvendelse af saadanne fritagelser og for at hindre svig,  unddragelse eller misbrug, naar de  a) distribueres i form af alkohol, der er blevet fuldstaendig denatureret i overensstemmelse med en medlemsstats forskrifter, naar saadanne forskrifter er behoerigt anmeldt og godkendt i overensstemmelse med stk. 3 og 4. Denne fritagelse er betinget af, at  bestemmelserne i direktiv 92/12/EOEF anvendes paa handelen med fuldstaendig denatureret alkohol  b) baade er denatureret i henhold til en medlemsstats forskrifter og anvendes til fremstilling af produkter, der ikke er bestemt til konsum  c) anvendes til fremstilling af eddike, der henhoerer under KN-kode 2209  d) anvendes til fremstilling af saadanne laegemidler, som er omhandlet i direktiv 65/65/EOEF  e) anvendes til at fremstille aromastoffer til fremstilling af levnedsmidler og ikke-alkoholholdige drikkevarer med et alkoholindhold, der ikke overstiger 1,2 % vol.  f) direkte eller som ingrediens i halvfabrikata anvendes til fremstilling af levnedsmidler, ogsaa fyldte, forudsat at alkoholindholdet i det enkelte tilfaelde ikke overstiger 8,5 liter ren alkohol pr. 100 kg produkt for saa vidt angaar chokolade og 5 liter  ren alkohol pr. 100 kg produkt for saa vidt angaar andre produkter.  2. Medlemsstaterne kan fritage produkter, der er omfattet af dette direktiv, for den harmoniserede punktafgift paa betingelser, som de fastsaetter for at sikre en korrekt og ukompliceret anvendelse af saadanne fritagelser og for at hindre svig, unddragelse  eller misbrug, naar de anvendes  a) som analyseproever, til gennemfoerelse af tests, der er noedvendige for produktionen, eller til videnskabelige formaal  b) til videnskabelig forskning  c) paa hospitaler og apoteker til medicinske formaal  d) i en fremstillingsproces, forudsat at det faerdige produkt ikke indeholder alkohol  e) til fremstilling af et delprodukt, som ikke er paalagt punktafgift i henhold til dette direktiv.  3. For den 1. januar 1993 og tre maaneder foer enhver senere paataenkt aendring af den nationale lovgivning meddeler medlemsstaterne Kommissionen, sammen med alle andre relevante oplysninger, hvilke denatureringsmidler de agter at anvende for saa vidt angaar  stk. 1, litra a). Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom senest en maaned efter modtagelsen af disse oplysninger.  4. Hvis hverken Kommissonen eller en medlemsstat inden to maaneder fra den dato, paa hvilken de andre medlemsstater har modtaget underretning, har anmodet om, at sagen forelaegges for Raadet, anses Raadet for at have givet tilladelse til de anmeldte  denatureringsmaader. Hvis der rejses indsigelse inden for den fastsatte frist, traeffes der afgoerelse efter fremgangsmaaden i artikel 24 i direktiv 92/12/EOEF.  5. Hvis en medlemsstat finder, at et produkt, der er fritaget i henhold til stk. 1, litra a) eller litra b), giver anledning til svig, unddragelse eller misbrug, kan den naegte at give fritagelse eller traekke en fritagelse tilbage. Medlemsstaten  underretter straks Kommissionen herom. Kommissionen videresender underretningen til de oevrige medlemsstater senest en maaned efter modtagelsen. En endelig afgoerelse traeffes derefter efter fremgangsmaaden i artikel 24 i direktiv 92/12/EOEF. Medlemsstaterne  er ikke forpligtet til at anvende en saadan afgoerelse med tilbagevirkende kraft.  6. Medlemsstaterne kan gennemfoere de ovenfor naevnte fritagelser ved at tilbagebetale erlagte punktafgifter.  Artikel 28  Det Forenede Kongerige kan fortsat anvende de fritagelser, som det pr. 1. januar 1992 anvendte paa foelgende produkter:  - koncentrerede maltdrikke, hvis mask forud for gaeringen har en vaegtfylde paa 1 200° af indbrygningsprocenten (47° Plato) eller derover  - aromatiske bittere med et virkeligt alkoholindhold paa mellem 44,2 og 49,2 % vol. og med et indhold af ensian, krydderier og andre aromatiske ingredienser paa mellem 1,5 og 6 vaegtprocent og af sukker paa mellem 4 og 10 vaegtprocent, leveret i beholdere,  der indeholder hoejst 0,2 liter af produktet.  AFSNIT VIII  AFSLUTTENDE BESTEMMELSER   Artikel 29  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1992. De underretter straks Kommissionen herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af  medlemsstaterne.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de vigtigste nationale retsforskrifter, som de vedtager paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 30  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Luxembourg, den 19. oktober 1992. Paa Raadets vegne  J. COPE  Formand   (1) EFT nr. C 322 af 21. 12. 1990, s. 11. (2) EFT nr. C 67 af 16. 3. 1992, s. 165. (3) EFT nr. C 96 af 18. 3. 1991, s. 25. (4) EFT nr. L 76 af 23. 3. 1992, s. 1. (5) Se side 29 i denne Tidende.


Avis juridique important

|

31980L1095

Rådets direktiv 80/1095/EØF af 11. november 1980 om bekæmpelse af klassisk svinepest på Fællesskabets område og om vedvarende beskyttelse mod sygdommen

EF-Tidende nr. L 325 af 01/12/1980 s. 0001 - 0004 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 12 s. 0200  den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 31 s. 0226  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 12 s. 0200  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 19 s. 0228  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 19 s. 0228

++++  RAADETS DIREKTIV  af 11 . november 1980  om bekaempelse af klassisk svinepest paa Faellesskabets omraade og om vedvarende beskyttelse mod sygdommen   ( 80/1095/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 43 og 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  En af Faellesskabets opgaver paa veterinaeromraadet er at forbedre husdyrbestandens sundhedstilstand for dermed at sikre en mere rentabel kvaegavl ;  en sadan forbedring boer indebaere , at den bedst mulige sundhedstilstand opnaas og opretholdes i hele Faellesskabet :  de relevante foranstaltninger boer ivaerksaettes gradvis inden for rammerne af en plan for fremskyndet udryddelse af sygdommen , idet der tages hensyn til de forskellige forhold i medlemsstaterne eller dele af disse , og denne nationale plan kan paa visse betingelser anvendes regionalt ;  safremt der forekommer enkelte udbrud af sygdommen i en medlemsstat eller dele heraf , hvor sygdommen allerede er bekaempet , boer der traeffes foranstaltninger til oejeblikkelig bekaempelse af sygdommen , saaledes at omraadet snarest muligt kan generhverve sin tidligere status ;  med hensyn til samhandelen vil foranstaltninger af denne art endvidere bidrage til at afskaffe de hindringer , der fortsat bestaar for handelen med levende dyr mellem medlemsstaterne , og som skyldes forskelle i sundhedssituationen i de forskellige medlemsstater ;  hvis klassisk svinepest bekaempes i en medlemsstat eller dele heraf , og sygdommen derefter holdes ude fra disse omraader , kan dette bidrage til en fri samhandel med levende svin mellem disse medlemsstater eller dele heraf ;  der boer derfor udarbejdes en procedure for et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  I dette direktiv fastsaettes de foranstaltninger , som medlemsstaterne skal bringe i anvendelse med henblik paa at udrydde svinepest paa deres omraade og saaledes opnaa og bevare status som officielt fri for svinepest .  Artikel 2  Ved anvendelsen af dette direktiv anvendes definitionerne i artikel 2 i henholdsvis Raadets direktiv 80/217/EOEF af 22 . januar 1980 om faellesskabsforanstaltninger til kontrol med klassisk svinepest ( 4 ) og Raadets direktiv 64/432/EOEF af 26 . juni 1964 om veterinaerpolitimaessige problemer ved handel inden for Faellesskabet med kvaeg og svin ( 5 ) , senest aendret ved direktiv 80/219/EOEF ( 6 ) .  I dette direktiv forstaas desuden ved :  1 . en bedrift , der er officielt fri for svinepest : en bedrift , hvor   - der ikke er konstateret svinepest i de seneste 12 maaneder eller laengere ,   - ingen svin er vaccineret mod svinepest ,   - vaccination mod svinepest ikke har vaeret tilladt i de seneste 12 maaneder eller laengere ,  endvidere maa der i mindst 12 maaneder ikke have vaeret konstateret svinepest inden for en radius paa 2 km fra bedriften ;  2 . en medlemsstat , der er officielt fri for svinepest : en medlemsstat , hvor   - der ikke er konstateret svinepest i de seneste 12 maaneder eller laengere ,   - vaccination mod svinepest ikke har vaeret tilladt i de seneste 12 maaneder eller laengere ,  og hvor der paa bedrifterne ikke er svin , der er vaccineret mod svinepest , naar medlemsstaten er erklaeret officielt fri for svinepest i henhold til artikel 3 , stk . 2 , eller artikel 7 , stk . 1 ;  3 . en region , der er officielt fri for svinepest : en region , hvor   - der ikke er konstateret svinepest i de seneste 12 maaneder eller laengere ,   - vaccination mod svinepest ikke har vaeret tilladt i de seneste 12 maaneder eller laengere ,  og hvor der paa bedrifterne ikke er svin , der er vaccineret mod svinepest , naar regionen er erklaeret officielt fri for svinepest i henhold til artikel 7 , stk . 2 ;  4 . en medlemsstat eller region , der er svinepestfri : en medlemsstat eller region , hvor der ikke er konstateret svinepest i de seneste 12 maaneder eller laengere .  Artikel 3  1 . Enhver medlemsstat , som ikke er officielt fri for svinepest , udarbejder en plan for fremskyndet udryddelse af naevnte sygdom .  2 . Senest 6 maaneder efter datoen for meddelelsen af dette direktiv til medlemsstaternes status blive fastlagt efter fremgangsmaaden i artikel 9 med henblik paa at fastsaette , hvilke medlemsstater der skal forelaegge en plan i overensstemmelse med stk . 1 .  3 . Denne plan , som skal gennemfoeres i loebet af hoejst fem aar , skal opfylde betingelserne i artikel 4 i dette direktiv og godkendes i henhold til artikel 5 , stk . 3 , i Raadets beslutning 80/1096/EOEF af 11 . november 1980 om en finansiel aktion fra Faellesskabets side med henblik paa udryddelse af klassisk svinepest ( 7 ) .  Artikel 4  1 . Den i artikel 3 omhandlede plan skal udarbejdes saaledes , at den paagaeldende medlemsstats omraade efter hoejst fem aar er officielt fri for svinepest .  2 . I planen anfoeres   - alt efter omstaendighederne :   - datoen for forbud mod svinepestvaccination af avlssvin ,   - datoen for forbud mod eller , i loebet af de 2 foerste aar efter planens gennemfoerelsesdato , for begraensning af svinepestvaccination af fedesvin ,   - datoen for ivaerksaettelse af aktioner til svinepestkontrol , naar det viser sig noedvendigt ,   - ved hvilke foranstaltninger og midler samt efter hvilken tidsplan , medlemsstaten vil kunne naa det i stk . 1 fastsatte maal .  3 . Denne plan kan anvendes regionalt , saafremt en medlemsstat kan garantere beskyttelse og opretholdelse af de paagaeldende regioners status .  I saa fald skal de i stk . 2 naevnte oplysninger vedroere hver af de regioner , der er naevnt i denne plan .  4 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen  a ) for de seneste tre aar : de aarlige udgifter i forbindelse med svinepest og fordelingen af disse udgifter ;  b ) overslagene ove aarlige udgifter til gennemfoerelse af femaarsplanen .  Artikel 5  Kommissionen foretager regelmaessigt kontrol paa stedet for at sikre sig , at planerne fra et veterinaert synspunkt gennemfoeres .  Medlemsstaterne traeffer de foranstaltninger , der er noedvendige for at lette denne kontrol og isaer for at sikre , at de sagkyndige efter anmodning kan raade over alle oplysninger og dokumenter , der er noedvendige for at kunne vurdere , om planerne gennemfoeres .  De almindelige gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel , saerlig vedroerende hyppigheden af og de naermere bestemmelser om gennemfoerelsen af den i stk . 1 omhandlede kontrol , gennemfoerelsesbestemmelserne vedroerende udpegelsen af de veterinaersagkyndige samt den fremgangsmaade , som disse skal foelge ved udarbejdelsen af deres rapport , fastlaegges efter fremgangsmaaden i artikel 9 .  Artikel 6  1 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de i artikel 3 omhandlede planer i overensstemmelse med artikel 5 , stk . 1 , i beslutning 80/1096/EOEF .  2 . Disse planer godkendes efter fremgangsmaaden i artikel 5 , stk . 3 , i naevnte beslutning .  3 . Medlemsstaterne kan under gennemfoerelsen af en plan , der er godkendt i henhold til stk . 2 , i tilfaelde af en foruroligende udbredelse af svinepest paa deres omraade og efter en opgoerelse af situationen traeffe de forebyggende foranstaltninger , som de finder passende , idet disse foranstaltninger endog vil kunne omfatte genindfoerelse af organiseret , forebyggende vaccination .  De underretter Kommissionen herom .  4 . De planer , der er godkendt i overensstemmelse med stk . 2 , kan aendres eller suppleres efter samme procedure , for at der kan tages hensyn til svinepestens udbredelse i den paagaeldende medlemsstat eller region , isaer med henblik paa en eventuel ivaerksaettelse af de i stk . 3 naevnte foranstaltninger .  Artikel 7  1 . Efter fremgangsmaaden i artikel 9 bliver en medlemsstat , som omhandlet i artikel 3 , stk . 1 , betragtet som officielt fri for svinepest , naar der i denne medlemsstat i mindst 12 maaneder  a ) ikke er konstateret svinepest ;  b ) ikke er foretaget vaccination mod svinepest .  2 . Efter fremgangsmaaden i artikel 9 kan en del af en medlemsstats omraade , som er omfattet af bestemmelserne i artikel 4 , stk . 3 , tidligst 3 maaneder efter at have opfyldt betingelserne i stk . 1 blive betragtet som officielt fri for svinepest , saafremt den paagaeldende medlemsstat kan yde tilstraekkelige garantier , til at denne del af omraadet kan opretholde sin status , isaer ved at godtgoere , at der er truffet foranstaltninger til  i ) enten at forbyde , at svin fra bedrifter , der ikke er officielt fri for svinepest , faar adgang til de paagaeldende dele af omraadet ;  ii ) eller at forbyde , at vaccinerede svin kommer uden for en bedrift , der er beliggende i en del af omraadet , der ikke er officielt fri for svinepest eller ikke er svinepestfri , medmindre der blot er tale om omgaaende slagtning eller overfoersel til en anden bedrift med tilsvarende status .  Artikel 8  1 . En medlemsstat , som under gennemfoerelsen af en foranstaltning , som omhandlet i artikel 2 , stk . 1 , i beslutning 80/1096/EOEF , har mistet sin status som officielt fri for svinepest , kan bringe artikel 3 , stk . 1 , i anvendelse , for saa vidt gennemfoerelsen af medlemsstatens plan er begraenset til varigheden af naevnte foranstaltning .  2 . Saafremt der i en medlemsstat , der er officielt fri for svinepest , opstaar et eller flere indbyrdes epizootisk forbundne tilfaelde af svinepest , fordelt over et begraenset geografisk omraade , vil denne medlemsstat imidlertid ikke inden for en frist paa 15 dage blive frataget sin status , hvis medlemsstaten er i stand til at isolere dette geografiske omraade .  Efter fremgangsmaaden i artikel 9 kan det imidlertid inden for denne frist paa 15 dage bestemmes , at medlemsstaten fratages sin status , eller , hvis de af medlemsstaten trufne foranstaltninger anses som tilfredsstillende , at den bevarer denne status i et tidsrum af hoejst 3 maaneder .  3 . Bestemmelserne i stk . 2 kan anvendes tilsvarende paa en region , der er officielt fri for svinepest .  Artikel 9  1 . Naar der henvises til den fremgangsmaade , der er fastsat i denne artikel , indbringer formanden for Den staaende Veterinaerkomité , der blev oprettet ved afgoerelse 68/361/EOEF ( 8 ) , i det foelgende benaevnt  " komiteen " , straks sagen for denne enten paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstat .  2 . I komiteen tildeles medlemsstaternes stemmer den vaegt , der er fastsat i traktatens artikel 148 , stk . 2 . Formanden deltager ikke i afstemningen .  3 . Kommissionens repraesentant forelaegger et udkast til de foranstaltninger , der skal traeffes . Komiteen afgiver en udtalelse om disse foranstaltninger inden for en frist , som formanden kan fastsaette under hensyn til , hvor meget de forelagte spoergsmaal haster . Udtalelsen vedtages med et flertal paa 41 stemmer .  4 . Kommissionen vedtager foranstaltningerne og bringer dem straks i anvendelse , hvis de er i overensstemmelse med komiteens udtalelse . Er de ikke i overensstemmelse med komiteens udtalelse , eller foreligger der ikke nogen udtalelse , forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til , hvilke foranstaltninger der skal traeffes . Raadet vedtager foranstaltningerne med kvalificeret flertal .  Hvis Raadet ikke har vedtaget foranstaltninger senest tre maaneder efter sagens forelaeggelse , vedtager Kommissionen de foreslaaede foranstaltninger og bringer dem straks i anvendelse , medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig mod disse foranstaltninger .  Artikel 10  Artikel 9 anvendes indtil den 21 . juni 1981 .  Artikel 11  Efter hoering af medlemsstaterne i komiteen forelaegger Kommissionen inden den 1 . juli 1983 Raadet en rapport om medlemsstaternes anvendelse af dette direktiv og om svinepestsituationen i Faellesskabet , eventuelt sammen med forslag paa dette omraade .  Artikel 12  1 . Medlemsstaterne saetter love eller administrative bestemmelser i kraft for at ivaerksaette saadanne nationale planer for fremskyndet udryddelse , som er godkendt i overensstemmelse med artikel 5 , stk . 2 , i beslutning 80/1096/EOEF , enten paa den dato , der fastsaettes af Kommissionen i beslutningen om godkendelse eller , for planer der er godkendt i 1981 , senest den 31 . december 1981 .  2 . Den i artikel 2 , stk . 1 , i beslutning 80/1096/EOEF fastsatte gennemfoerelsesperiode paa fem aar begynder for hver medlemsstat paa den dato , som Kommissionen fastsaetter i henhold til stk . 1 , idet faellesskabsfinansiering dog under alle omstaendigheder er begraenset til slagtninger , der har fundet sted inden den 1 . januar 1987 .  3 . Saafremt det for visse medlemsstater skulle vaere forbundet med betydelige vanskeligheder at ivaerksaette planen til den fastsatte dato , kan Raadet for disse staters vedkommende efter forslag fra Kommissionen enstemmigt forlaenge de i stk . 1 og 2 omhandlede frister med hoejst et aar .  Artikel 13  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 11 . november 1980 .  Paa Raadets vegne  C . NEY  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 187 af 25 . 7 . 1979 , s . 2 .  ( 2 ) EFT nr . C 72 af 24 . 3 . 1980 , s . 6 .  ( 3 ) EFT nr . C 300 af 18 . 11 . 1980 , s . 17 .  ( 4 ) EFT nr . L 47 af 21 . 2 . 1980 , s . 11 .  ( 5 ) EFT nr . 121 af 29 . 7 . 1964 , s . 1977/64 .  ( 6 ) EFT nr . L 47 af 21 . 2 . 1980 , s . 25 .  ( 7 ) Se side 5 i denne Tidende .  ( 8 ) EFT nr . L 255 af 18 . 10 . 1968 , s . 23 .


Avis juridique important

|

32000L0042

Kommissionens direktiv 2000/42/EF af 22. juni 2000 om ændring af bilagene til Rådets direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn, i og på levnedsmidler af animalsk oprindelse og på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 158 af 30/06/2000 s. 0051 - 0075

Kommissionens direktiv 2000/42/EFaf 22. juni 2000om ændring af bilagene til Rådets direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn, i og på levnedsmidler af animalsk oprindelse og på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager(EØS-relevant tekst)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 86/362/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn(1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2000/24/EF(2), særlig artikel 10,under henvisning til Rådets direktiv 86/363/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på levnedsmidler af animalsk oprindelse(3), senest ændret ved direktiv 2000/24/EF, særlig artikel 10,under henvisning til Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager(4), senest ændret ved direktiv 2000/24/EF, særlig artikel 7, ogud fra følgende betragtninger:(1) Ved Rådets direktiv 94/29/EF(5) og 94/30/EF(6) blev der i bilagene til direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF fastsat maksimalgrænseværdier for benalaxyl, benfuracarb, carbofuran, carbosulfan, cyfluthrin, ethephon, fenarimol, furathiocarb, lambdacyhalothrin, metalaxyl og propiconazol under den forudsætning, at maksimalgrænseværdierne for mange produkter automatisk ville blive sat til bestemmelsesgrænseværdien, medmindre der blev fastsat andre grænseværdier senest den 30. juni 1999. Denne frist blev ændret til "senest den 1. juli 2000" ved Kommissionens direktiv 97/71/EF(7).(2) Ved Rådets direktiv 95/38/EF(8) og 95/39/EF(9) blev der i bilagene til direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF fastsat maksimalgrænseværdier for aldicarb, amitraz, methidathion, methomyl, thiodicarb, pirimiphos-methyl og thiabendazol under den forudsætning, at maksimalgrænseværdierne for mange produkter automatisk ville blive sat til bestemmelsesgrænserne, medmindre der blev fastsat andre grænseværdier senest den 1. juli 2000.(3) Ved Rådets direktiv 96/32/EF(10) og 96/33/EF(11) blev der i bilagene til direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF fastsat maksimalgrænseværdier for chlormequat, diazinon, dicofol, disulfoton, endosulfan, fenbutatinoxid, mecarbam, phorat, propoxur, propyzamid, triazophos, og triforin under den forudsætning, at maksimalgrænseværdierne for mange produkter automatisk ville blive sat til bestemmelsesgrænserne, medmindre der blev fastsat andre grænseværdier senest den 30. april 2000. Denne frist blev ændret til "senest den 1. juli 2000" ved direktiv 97/71/EF.(4) Ved Kommissionens direktiv 98/82/EF(12) blev der i bilagene til direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF fastsat maksimalgrænseværdier for benomyl, carbendazim, thiophanat-methyl, chlorothalonil, fenvalerat (inklusive andre beslægtede isomerblandinger), acephat og quinalphos under den forudsætning, at maksimalgrænseværdierne for mange produkter automatisk ville blive sat til bestemmelsesgrænserne, medmindre der blev fastsat andre grænseværdier senest den 1. juli 2000.(5) Ovennævnte positioner i direktivernes bilag fik lov at stå "åbne" eller blev fastsat på midlertidigt grundlag, fordi der, da de blev vedtaget, ikke forelå tilstrækkelige data til, at der kunne fastsættes EF-maksimalgrænseværdier. Formålet med at fastsætte nævnte frist var at give interesserede parter tilstrækkelig tid til at fremlægge de nødvendige data, så der, hvis det var relevant og begrundet, kunne vedtages EF-maksimalgrænseværdier over bestemmelsesgrænserne. De interesserede parter blev informeret om fristen. Til mange af de åbne positioner er der blevet indsendt yderligere data med henblik på fastsættelse af maksimalgrænseværdier. For de åbne positioner, til hvilke der ikke er modtaget yderligere data, bør maksimalgrænseværdien fastsættes til bestemmelsesgrænseværdien.(6) Der er modtaget anmodninger med yderligere data fra EF's handelspartnere, således at der kan indrømmes større tolerancer for nogle af disse pesticider for positioner, hvor der allerede er fastsat EF-maksimalgrænseværdier i bilagene til grunddirektiverne.(7) De foreliggende oplysninger er blevet gennemgået. For mange positioner er dataene tilstrækkelige til, at grænseværdierne kan og bør fastsættes over bestemmelsesgrænserne. For nogle positioners vedkommende er oplysningerne stadig ikke fyldestgørende, og maksimalgrænseværdier bør fastsættes til bestemmelsesgrænseværdien. For andres vedkommende er oplysningerne tilstrækkelige, men viser, at hvis der fastsættes en maksimalgrænseværdi, som ligger over bestemmelsesgrænseværdien, kan det resultere i en uacceptabel akut eller kronisk eksponering af forbrugerne for pesticidresterne. I disse tilfælde bør maksimalgrænseværdien fastsættes til bestemmelsesgrænseværdien.(8) Ifølge Kommissionens beslutning 98/270/EF af 7. april 1998 om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder fenvalerat som aktivt stof(13), skulle medlemsstaterne tilbagekalde godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder fenvalerat, senest den 7. april 1999. Anvendelsen af esfenvalerat er fortsat tilladt. Da der i den gældende beskrivelse "fenvalerat inklusive andre beslægtede isomerblandinger" af reststoffet i bilagene til direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF ikke skelnes mellem reststoffer fra anvendelsen af fenvalerat og reststoffer fra anvendelsen af esfenvalerat, bør definitionen af reststoffet og maksimalgrænseværdien ændres, således at det fremgår, at det er tilladt fortsat at anvende esfenvalerat og forbudt at bruge af fenvalerat.(9) Forbrugernes livslange eksponering for disse pesticider via levnedsmidler, der kan indeholde rester heraf, er blevet vurderet efter de procedurer og den praksis, der følges i EF, under hensyntagen til de retningslinjer, der er offentliggjort af WHO(14), og det er blevet beregnet, at de maksimalgrænseværdier, der er fastsat i dette direktiv, ikke giver anledning til overskridelse af ADI.(10) Forbrugernes akutte eksponering for disse pesticider via hvert af de levnedsmidler, der kan indeholde rester heraf, er blevet vurderet efter de procedurer og den praksis, der følges i EF, under hensyntagen til de retningslinjer, der er offentliggjort af WHO. Det er blevet beregnet, at de maksimalgrænseværdier, der er fastsat for åbne positioner i dette direktiv, ikke medfører akutte toksiske virkninger.(11) For at beskytte forbrugerne mod at blive eksponeret for rester i eller på produkter, for hvilke der ikke er givet nogen godkendelse, bør maksimalgrænseværdierne sættes til bestemmelsesgrænseværdien for alle de produkter, der er omfattet af direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF.(12) EF's handelspartnere der er blevet hørt angående de grænseværdier, der er fastsat i dette direktiv, via Verdenshandelsorganisationen (WTO), og deres bemærkninger til disse grænseværdier er blevet taget i betragtning.(13) Der er taget hensyn til udtalelser fra Den Videnskabelige Komité for Planter, især råd og henstillinger om beskyttelse af forbrugere af levnedsmidler, der er behandlet med pesticider. Ovennævnte metodologi, der er beskrevet af WHO, og som anvendes af de rapporterende medlemsstater, og som er blevet kontrolleret og vurderet af Kommissionen i Den Stående Komité for Plantesundhed, er i overensstemmelse med retningslinjerne fra Den Videnskabelige Komité for Planter(15).(14) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Plantesundhed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Maksimalgrænseværdierne i bilag I til dette direktiv afløser dem, der er anført i del A i bilag II til direktiv 86/362/EØF, for de pågældende pesticider.Artikel 21. Maksimalgrænseværdierne i bilag II til dette direktiv afløser dem, der er anført i del A i bilag II til direktiv 86/363/EØF, for de pågældende pesticider.2. Maksimalgrænseværdierne i bilag III til dette direktiv afløser dem, der er anført i del B i bilag II til direktiv 86/363/EØF, for de pågældende pesticider.Artikel 31. Maksimalgrænseværdierne i bilag IV til dette direktiv afløser dem, der er anført i bilag II til direktiv 90/642/EØF, for de pågældende pesticider.2. Maksimalgrænseværdien for acephat på ferskner fastsættes til 0,02(16) mg/kg.Artikel 4Medlemsstaterne sætter de fornødne love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 28. februar 2001. De underretter straks Kommissionen herom.Medlemsstaterne anvender disse foranstaltninger fra den 1. juli 2001.Når medlemsstaterne vedtager disse love og bestemmelser, skal de ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 5Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 6Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 22. juni 2000.På Kommissionens vegneDavid ByrneMedlem af Kommissionen(1) EFT L 221 af 7.8.1986, s. 37.(2) EFT L 107 af 4.5.2000, s. 28.(3) EFT L 221 af 7.8.1986, s. 43.(4) EFT L 350 af 14.12.1990, s. 71.(5) EFT L 189 af 23.7.1994, s. 67.(6) EFT L 189 af 23.7.1994, s. 70.(7) EFT L 347 af 18.12.1997, s. 42.(8) EFT L 197 af 22.8.1995, s. 14.(9) EFT L 197 af 22.8.1995, s. 29.(10) EFT L 144 af 18.6.1996, s. 12.(11) EFT L 144 af 18.6.1996, s. 35.(12) EFT L 290 af 29.10.1998, s. 25.(13) EFT L 117 af 21.4.1998, s. 15.(14) Guidelines for predicting dietary intake of pesticide residues (revised), prepared by the GEMS/Food Programme in collaboration with the Codex Committee on Pesticide Residues, offentliggjort af World Health Organisation 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).(15) SCP/RESI/021; SCP/RESI/024.(16) Angiver bestemmelsesgrænsen.BILAG I>TABELPOSITION>BILAG II>TABELPOSITION>BILAG III>TABELPOSITION>BILAG IV>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>


Avis juridique important

|

31994L0033

Rådets direktiv 94/33/EF af 22. juni 1994 om beskyttelse af unge på arbejdspladsen

EF-Tidende nr. L 216 af 20/08/1994 s. 0012 - 0020 den finske specialudgave: kapitel 5 bind 6 s. 0138  den svenske specialudgave: kapitel 5 bind 6 s. 0138

RAADETS DIREKTIV 94/33/EF af 22. juni 1994 om beskyttelse af unge paa arbejdspladsenRAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 118 A,  under henvisning forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (2),  i henhold til fremgangsmaade i traktatens artikel 189 C (3), og ud fra foelgende betragtninger:  I henhold til traktatens artikel 118 A skal Raadet ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter med henblik paa at forbedre navnlig arbejdsmiljoeet for at sikre et bedre beskyttelsesniveau for arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;  i henhold til naevnte artikel skal det i disse direktiver undgaas, at der paalaegges administrative, finansielle og retlige byrder af en saadan art, at de haemmer oprettelse og udvikling af smaa og mellemstore virksomheder;  i faellesskabspagten om arbejdstagernes grundlaeggende arbejdsmarkedsmaessige og sociale rettigheder, der blev vedtaget af stats- og regeringscheferne for elleve medlemsstater paa Det Europaeiske Raads samling den 9. december 1989 i Strasbourg, hedder det bl.  a.:  »20.  Med forbehold af gunstigere regler for unge, bl. a. saadanne, der gennem uddannelse sikrer de paagaeldende adgang til arbejdsmarkedet, og med forbehold af undtagelser for visse former for lettere arbejde, maa minimumsalderen for adgangen til at udfoere  erhvervsarbejde ikke vaere lavere end den alder, hvor skolepligten ophoerer, og under ingen omstaendigheder lavere end 15 aar;  22.  Der skal traeffes de noedvendige foranstaltninger med henblik paa at udforme de for unge arbejdstagere gaeldende arbejdsretlige regler saaledes, at de stemmer overens med de unges behov for personlig udvikling, erhvervsuddannelse og adgang til  beskaeftigelse.  Isaer skal arbejdstiden for arbejdstagere under 18 aar begraenses - idet denne begraensning ikke maa kunne omgaas gennem overarbejde - og natarbejde forbydes, bortset fra visse former for beskaeftigelse, der fastsaettes i de nationale retsforskrifter.« der boer tages hensyn til Den Internationale Arbejdsorganisations principper om beskyttelse af unge under arbejdet, herunder om mindstealderen for adgang til beskaeftigelse;  Europa-Parlamentet opregner i sin beslutning om boernearbejde (4) aspekterne i forbindelse med unges arbejde, og understreger bl. a. virkningerne paa deres sundhed, sikkerhed og fysiske og intellektuelle udvikling, samtidig med at der peges paa  noedvendigheden af, at der vedtages et direktiv om harmonisering af de forskellige medlemsstaters lovgivning paa dette omraade;  ifoelge artikel 15 i Raadets direktiv 89/391/EOEF af 12. juni 1989 om ivaerksaettelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (5) skal saerligt foelsomme risikogrupper beskyttes mod farer, som for dem er  saerligt alvorlige;  boern og unge skal betragtes som saerlige risikogrupper, og der skal traeffes foranstaltninger med hensyn til deres sikkerhed og sundhed;  boerns saarbarhed kraever, at medlemsstaterne indfoerer forbud mod, at de arbejder, og soerger for, at mindstealderen for adgang til beskaeftigelse eller arbejde ikke er lavere end den alder, hvor den obligatoriske fuldtidsundervisning i henhold til national  lovgivning ophoerer og under ingen omstaendigheder lavere end 15 aar; undtagelser fra forbuddet mod boerns arbejde maa kun kunne tillades i saerlige tilfaelde og paa de betingelser, der er fastsat i dette direktiv; undtagelserne maa under ingen omstaendigheder gaa  ud over boernenes skolegang eller deres udbytte af den modtagne undervisning;  de saerlige omstaendigheder, der goer sig gaeldende ved overgangen fra barndom til voksenliv noedvendiggoer, at de 15-17-aariges arbejde noeje reguleres og beskyttes;  enhver arbejdsgiver boer sikre de unge arbejdsvilkaar, som er tilpasset deres alder;  arbejdsgiverne boer ivaerksaette de noedvendige foranstaltninger for at beskytte de unges sikkerhed og sundhed paa grundlag af en vurdering af de risici, som arbejdet frembyder for dem;  medlemsstaterne boer beskytte de unge mod de saerlige risici, der skyldes deres manglende erfaring, manglende bevidsthed om eksisterende eller potentielle risici eller det forhold, at de endnu ikke er fuldt udviklede;  medlemsstaterne boer saaledes forbyde, at unge beskaeftiges med det arbejde, der er omhandlet i dette direktiv;  indfoerelsen af minimumsforskrifter for tilrettelaeggelse af arbejdstiden vil forbedre de unges arbejdsvilkaar;  de unges maksimale arbejdstid skal noeje begraenses, og der skal indfoeres forbud mod, at unge udfoerer natarbejde, bortset fra visse former for beskaeftigelse, der fastsaettes i de nationale retsforskrifter;  medlemsstaterne boer traeffe passende foranstaltninger til sikring af, at arbejdstiden for 15-17-aarige, som gaar i skole, ikke skader deres evne til at drage nytte af undervisningen;  den tid, som de unge, der arbejder i en virksomhed som led i en ordning med teoretisk og/eller praktisk vekseluddannelse eller med praktik, bruger paa undervisning, skal regnes med til arbejdstiden;  for at sikre de unges sikkerhed og sundhed boer de have minimumshvileperioder - dagligt, ugentligt og aarligt - og passende pauser;  hvad angaar den ugentlige hviletid boer der tages behoerigt hensyn til de forskellige kulturelle, etniske, religioese og andre faktorer i medlemsstaterne; hver enkelt medlemsstat traeffer endelig afgoerelse om, hvorvidt og i hvilket omfang soendagen skal  medregnes i den ugentlige hviletid;  relevant arbejdserfaring kan bidrage til at opfylde et maal om at forberede de unge til arbejds- og voksenlivet, hvis der drages omsorg for, at det ikke er til skade for deres sikkerhed, sundhed og udvikling;  selv om de muligheder for fravigelser og begraensninger, der fastsaettes i naervaerende direktiv, synes noedvendige i forbindelse med visse aktiviteter og saerlige situationer, boer de ikke anvendes paa en saadan maade, at de strider mod principperne i det  system, der er indfoert til beskyttelse af unge;  dette direktiv udgoer en konkret del af gennemfoerelsen af den sociale dimension inden for det indre marked;  den konkrete gennemfoerelse af det beskyttelsessystem, der er omhandlet i dette direktiv, kraever, at medlemsstaterne anvender en raekke foranstaltninger, der skal vaere effektive og rimelige;  ivaerksaettelsen af en raekke af dette direktivs bestemmelser frembyder saerlige vanskeligheder for en medlemsstat for saa vidt angaar dens system for beskyttelse af unge paa arbejdspladsen; denne medlemsstat boer derfor gives en passende periode, i hvilken den  kan undlade at gennemfoere de paagaeldende bestemmelser - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   AFSNIT I   Artikel 1  Formaal 1.  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde boerns arbejde.  De soerger paa de i dette direktiv fastsatte betingelser for, at mindstealderen for adgang til beskaeftigelse eller arbejde ikke er lavere end den alder, hvor den obligatoriske fuldtidsundervisning ophoerer, og under ingen omstaendigheder lavere end 15 aar.  2.  Medlemsstaterne soerger for, at de 15-17-aariges arbejde reguleres noeje og beskyttes paa de betingelser, der er fastsat i dette direktiv.  3.  Medlemsstaterne soerger generelt for, at alle arbejdsgivere sikrer de unge arbejdsbetingelser, som er tilpasset deres alder.  Medlemsstaterne soerger for at beskytte de unge mod oekonomisk udnyttelse og mod ethvert arbejde, der kan skade deres sikkerhed, sundhed eller fysiske, psykiske, moralske eller sociale udvikling eller gribe forstyrrende ind i deres uddannelse.   Artikel 2  Anvendelsesomraade 1.  Dette direktiv gaelder for enhver person under 18 aar, hvis arbejdskontrakt eller ansaettelsesforhold er defineret i den gaeldende lovgivning i en medlemsstat og/eller omfattet af en gaeldende lovgivning i en medlemsstat.  2.  Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser fastsaette, at dette direktiv ikke finder anvendelse paa lejlighedsvist eller kortvarigt arbejde inden for de graenser og paa de betingelser, de fastsaetter ved lov eller administrative  bestemmelser, for saa vidt angaar:  a) arbejde, der udfoeres i en privat husholdning, eller b) arbejde, der hverken anses for skadeligt eller farligt for unge, i familievirksomheden.   Artikel 3  Definitioner I dette direktiv forstaas ved a) ung: enhver person under 18 aar som naevnt i artikel 2, stk. 1 b) barn: enhver ung under 15 aar eller enhver ung, som stadig foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov c) 15-17-aarig: enhver ung, der er fyldt 15 aar, men endnu ikke 18 aar, og som ikke laengere foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov d) lettere arbejde: ethvert arbejde, der paa grund af de involverede opgavers art eller de saerlige forhold, under hvilke de skal udfoeres:  i) ikke vil kunne skade boerns sikkerhed, sundhed eller udvikling, og ii) ikke er af en saadan art, at det kan gaa ud over deres skolegang, deres deltagelse i erhvervsorienterings- eller erhvervsuddannelsesprogrammer, der er godkendt af den kompetente myndighed, eller deres mulighed for at faa udbytte af den modtagne  undervisning e) arbejdstid: ethvert tidsrum, i hvilket den unge er paa arbejde og staar til raadighed for arbejdsgiveren under udfoerelsen af sin beskaeftigelse eller sine opgaver i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis f) hviletid: ethvert tidsrum, der ikke er arbejdstid.   Artikel 4  Forbud mod boernearbejde 1.  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde, at boern udfoerer arbejde.  2.  Under hensyn til maalsaetningerne i artikel 1 kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser fastsaette, at forbud mod boerns arbejde ikke finder anvendelse paa:  a) boern, der udoever de aktiviteter, der er naevnt i artikel 5 b) boern, der er fyldt 14 aar, og som arbejder i en virksomhed som led i en ordning med vekseluddannelse eller praktik, hvis dette arbejde udfoeres i overensstemmelse med de betingelser, den kompetente myndighed har fastsat c) boern, der er fyldt 14 aar, og som udfoerer andet lettere arbejde end det, der er omhandlet i artikel 5; andet lettere arbejde end det, der er omhandlet i artikel 5, kan dog udfoeres af boern paa 13 aar i et begraenset antal timer om ugen og i bestemte  arbejdskategorier, som bestemt i national lovgivning.  3.  Medlemsstater, der benytter muligheden i stk. 2, litra c), fastsaetter arbejdsbetingelserne for det paagaeldende lettere arbejde under iagttagelse af bestemmelser i dette direktiv.   Artikel 5  Kulturelle og lignende aktiviteter 1.  Boern maa kun antages til at optraede i aktiviteter af kulturel eller kunstneriske art, sportsarangementer eller reklameforanstaltninger, hvis der forud indhentes en tilladelse hertil, som udstedes af den kompetente myndighed i de enkelte tilfaelde.  2.  Medlemsstaterne fastsaetter ved lov eller administrative bestemmelser betingelserne for boerns arbejde i de i stk. 1 naevnte tilfaelde og betingelserne for denne forhaandstilladelse, for saa vidt aktiviteterne:  i) ikke vil kunne skade boernenes sikkerhed, sundhed eller udvikling, og ii) ikke er af en saadan art, at det kan gaa ud over deres skolegang, deres deltagelse i erhvervsorienterings- eller erhvervsuddannelsesprogrammer, der er godkendt af den kompetente myndighed, eller deres mulighed for at faa udbytte af den modtagne  undervisning.  3.  Som undtagelse fra fremgangsmaaden i stk. 1, kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser og paa betingelser, de fastsaetter, give tilladelse til, at boern, der er fyldt 13 aar, kan beskaeftiges med at optraede i aktiviteter af kulturel  eller kunstnerisk art, sportsarrangementer eller reklameforanstaltninger.  4.  Medlemsstater med en saerlig godkendelsesordning for modelbureauer, for saa vidt angaar boerns aktiviteter, kan bevare denne ordning.   AFSNIT II   Artikel 6  Arbejdsgiverens almindelige forpligtelser 1.  Med forbehold af artikel 4, stk. 1, traeffer arbejdsgiveren de noedvendige foranstaltninger til beskyttelse af de unges sikkerhed og sundhed og tager navnlig hensyn til de saerlige risici, der er naevnt i artikel 7, stk. 1.  2.  Arbejdsgiveren ivaerksaetter foranstaltningerne i stk. 1 paa grundlag af en vurdering af de risici, som arbejdet frembyder for de unge.  Vurderingen skal foretages, inden de unge tiltraeder arbejdet, og hver gang der sker en vaesentlig aendring af arbejdsvilkaarene; den skal isaer vedroere:  a) arbejdsstedets og arbejdspladsens udstyr og indretning b) arten, graden og varigheden af udsaettelsen for fysiske, biologiske og kemiske agenser c) indretningen, valget og anvendelsen af arbejdsudstyr, herunder isaer agenser, maskiner, apparater og anlaeg, samt haandteringen heraf d) tilrettelaeggelsen af arbejdsprocesserne og arbejdsgangen og samspillet mellem disse (organiseringen af arbejdet) e) de unges niveau med hensyn til oplaering og instruktion.  Hvis denne vurdering viser, at der er risiko for de unges sikkerhed, fysiske eller psykiske sundhed eller udvikling, sikres det, at der med regelmaessige mellemrum foretages en gratis, relevant undersoegelse og kontrol af de unges helbred, jf. dog  direktiv 89/391/EOEF.  Den gratis helbredsundersoegelse og -kontrol kan gennemfoeres inden for rammerne af et nationalt sundhedssystem.  3.  Arbejdsgiveren skal goere de unge bekendt med eventuelle risici, samt med alle de foranstaltninger, der er truffet med hensyn til deres sikkerhed og sundhed.  Endvidere skal arbejdsgiveren goere boernenes foraeldre eller vaerger bekendt med eventuelle risici samt med alle de foranstaltninger, der er truffet med hensyn til boernenes sikkerhed og sundhed.  4.  Arbejdsgiveren skal inddrage de beskyttelses- og forebyggelsestjenester, der er omhandlet i artikel 7 i direktiv 89/391/EOEF, i planlaegningen, gennemfoerelsen og kontrollen af de sikkerheds- og sundhedsforhold, der gaelder i forbindelse med unges  arbejde.   Artikel 7  Unges saarbarhed - Arbejdsforbud 1.  Medlemsstaterne soerger for, at unge beskyttes mod de saerlige risici for deres sikkerhed, sundhed og udvikling, der skyldes de unges manglende erfaring, manglende bevidsthed om eksisterende eller potentielle risici eller det forhold, at de endnu ikke  er fuldt udviklede.  2.  Med forbehold af artikel 4, stk. 1, forbyder medlemsstaterne, at unge beskaeftiges med:  a) arbejde, der objektivt set overstiger deres fysiske eller psykiske ydeevne b) arbejde, der medfoerer skadelig udsaettelse for giftige stoffer, kraeftfremkaldende stoffer, stoffer, som foraarsager arvelige genetiske skader, stoffer, som foraarsager fosterskader, eller stoffer, som paa anden maade kan foraarsage kroniske skader for  mennesker c) arbejde, der medfoerer udsaettelse for skadelig straaling d) arbejde, der indebaerer en ulykkesrisiko, som unge maa antages ikke at kunne erkende eller afvaerge paa grund af manglende sans for sikkerhedsaspekterne eller manglende erfaring eller uddannelse, eller e) arbejde, der paa grund af ekstrem kulde eller varme, eller paa grund af stoej eller rystelser bringer deres sundhed i fare.  Arbejde, der vil kunne indebaere saerlige risici for unge som anfoert i stk. 1, er blandt andet:  - arbejde, der indebaerer skadelig udsaettelse for de fysiske, biologiske og kemiske agenser, der er omhandlet i punkt I i bilaget, og - de processer og det arbejde, der er naevnt i punkt II i bilaget.  3.  For de 15-17-aarige kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra stk. 2, naar de er noedvendige for de 15-17-aariges erhvervsuddannelse, og paa betingelse af, at deres sikkerhed og sundhed beskyttes, fordi  arbejdet udfoeres under tilsyn af en kompetent person som omhandlet i artikel 7 i direktiv 89/391/EOEF, og med forbehold af, at den beskyttelse, naevnte direktiv giver, er sikret.   AFSNIT III   Artikel 8  Arbejdstid 1.  Medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), traeffer de noedvendige foranstaltninger for at begraense boerns arbejdstid til:  a) otte timer om dagen og 40 timer om ugen for boern, der arbejder i en virksomhed som led i en ordning med vekseluddannelse eller praktik b) to timer pr. undervisningsdag og tolv timer om ugen for saa vidt angaar arbejde, der udfoeres i undervisningsperioden, men uden for undervisningstiden, hvis dette ikke er forbudt i henhold til national lovgivning eller i strid med nationalt praksis;  den daglige arbejdstid maa dog under ingen omstaendigheder overstige syv timer; denne graense kan haeves til otte timer for boern, der er fyldt 15 aar c) syv timer om dagen og 35 timer om ugen for saa vidt angaar arbejde, der udfoeres i en skolefri periode paa mindst en uge; disse graenser kan haeves til otte timer om dagen og 40 timer om ugen for boern, der er fyldt 15 aar d) syv timer om dagen og 35 timer om ugen for saa vidt angaar lettere arbejde, der udfoeres af boern, der ikke laengere foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov.  2.  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at begraense 15-17-aariges arbejdstid til otte timer om dagen og 40 timer om ugen.  3.  Den tid, som unge, der arbejder i en virksomhed som led i en ordning med teoretisk og/eller praktisk vekseluddannelse eller praktik, bruger paa undervisning, regnes med til arbejdstiden.  4.  Hvis en ung er ansat af flere arbejdsgivere, laegges alle de praesterede arbejdsdage og arbejdstimer sammen.  5.  Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra stk. 1, litra a), og stk. 2 i saerlige tilfaelde, eller hvis dette af objektive grunde er berettiget.  Medlemsstaterne fastsaetter ved lov eller administrative bestemmelser betingelserne, begraensningerne og reglerne for ivaerksaettelsen af saadanne undtagelser.   Artikel 9  Natarbejde 1. a) Medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde boerns arbejde mellem kl. 20 og kl. 6.  b) Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forbyde 15-17-aariges arbejde mellem kl. 22 og kl. 6 eller mellem kl. 23 og kl. 7.  2. a) Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser for saerlige aktivitetssektorer tillade, at 15-17-aarig arbejder i den i stk. 1, litra b), naevnte periode, i hvilken natarbejde er forbudt.  I saa tilfaelde traeffer medlemsstaterne passende foranstaltninger med henblik paa, at den 15-17-aarige er under opsyn af en voksen i tilfaelde, hvor et saadant opsyn er noedvendigt for at beskytte den 15-17-aarige.  b) Hvis litra a) anvendes, er arbejde mellem kl. 24 og kl. 4 dog forbudt.  Medlemsstaterne kan dog i nedenstaaende tilfaelde ved lov eller administrative bestemmelser tillade 15-17-aariges arbejde i den periode, i hvilken natarbejde er forbudt, hvis dette af objektive grunde er berettiget, og saafremt der gives dem en passende  kompenserende hvileperiode, og formaalene i artikel 1 ikke anfaegtes:  - arbejde, der udfoeres inden for soefart eller fiskeri - arbejde, der udfoeres i de vaebnede styrker eller ved politiet - arbejde, der udfoeres paa hospitaler eller lignende institutioner - deltagelse i aktiviteter af kulturel eller kunstnerisk art, sportsarrangementer eller reklameforanstaltninger.  3.  15-17-aarige skal, inden de begynder at udfoere natarbejde og derefter med jaevne mellemrum, have tilbudt en gratis helbredsundersoegelse og bedoemmelse af deres arbejdsevne, medmindre de kun undtagelsesvis arbejder i den periode, i hvilken natarbejde er  forbudt.   Artikel 10  Hviletid 1. a) De medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at boern for hver periode paa 24 timer har en sammenhaengende hvileperiode paa mindst 14 timer.  b) Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at 15-17-aarige for hver periode paa 24 timer har en sammenhaengende hvileperiode paa mindst tolv timer.  2.  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa for hver syvdagesperiode at sikre, at - boern, over for hvilke de benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), og - 15-17-aarige har en hvileperiode paa mindst to dage, om muligt i sammenhaeng.  Hvis det af tekniske eller organisatoriske grunde er berettiget, kan den mindste hvileperiode nedsaettes, men den maa under ingen omstaendigheder vaere paa under 36 timer i sammenhaeng.  Den mindste hvileperiode i foerste og andet afsnit omfatter i princippet soendagen.  3.  Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser tillade, at den i stk. 1 og 2 omhandlede mindste hvileperiode afbrydes i forbindelse med aktiviteter, der er kendetegnet ved flere kortere arbejdsperioder eller af kort varighed i loebet  af dagen.  4.  For de 15-17-aarige kan medlemsstaterne ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra stk. 1, litra b), og stk. 2 i nedenstaaende tilfaelde, hvis dette af objektive grunde er berettiget, saafremt der gives de 15-17-aarige en passende  kompenserende hvileperiode, og formaalene i artikel 1 ikke anfaegtes:  a) arbejde, der udfoeres inden soefart eller fiskeri b) arbejde, der udfoeres i de vaebnede styrker eller ved politiet c) arbejde, der udfoeres paa hospitaler eller lignende institutioner d) arbejde, der udfoeres inden for landbruget e) arbejde, der udfoeres i turistsektoren eller i hotel- og restaurationssektoren f) aktiviteter, der er kendetegnet ved flere kortere arbejdsperioder i loebet af dagen.   Artikel 11  AArlig hvileperiode Medlemsstater, der benytter muligheden i artikel 4, stk. 2, litra b) eller c), soerger for, at boern, som foelger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er paabudt ved national lov, saa vidt muligt har en helt arbejdsfri periode i loebet af skoleferien.   Artikel 12  Pauser Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at unge har en pause paa mindst 30 minutter, om muligt sammenhaengende, hvis den daglige arbejdstid overstiger 4 1/2 time.   Artikel 13  15-17-aariges arbejde i tilfaelde af force majeure Medlemsstaterne kan ved lov eller administrative bestemmelser tillade undtagelser fra artikel 8, stk. 2, artikel 9, stk. 1, litra b), artikel 10, stk. 1, litra b), og for saa vidt angaar 15-17-aarige, artikel 12, hvis der er tale om arbejde under de  forhold, der er omhandlet i artikel 5, stk. 4, i direktiv 89/391/EOEF, saafremt dette arbejde er midlertidigt, skal udfoeres omgaaende, der ikke er voksne arbejdstagere til raadighed, og der gives de paagaeldende 15-17-aarige tilsvarende kompenserende  hvileperioder inden for tre uger.   AFSNIT IV   Artikel 14  Foranstaltninger Medlemsstaterne fastsaetter, hvilke foranstaltninger der skal finde anvendelse i tilfaelde af overtraedelse af de bestemmelser, der vedtages for at ivaerksaette dette direktiv; foranstaltningerne skal vaere effektive og staa i et rimeligt forhold til  overtraedelsen.   Artikel 15  Tilpasning af bilaget Den tekniske tilpasning af bilaget som foelge af den tekniske udvikling, udviklingen inden for internationale bestemmelser og specifikationer samt indvundne erfaringer paa det omraade, som direktivet daekker, foretages efter fremgangsmaaden i artikel 17 i  direktiv 89/391/EOEF.   Artikel 16  Opretholdelse af beskyttelsesniveauet Uanset medlemsstaternes ret til at tilpasse de forskellige bestemmelser paa omraadet for beskyttelse af unge efter udviklingen, for saa vidt dette direktivs minimumskrav overholdes, udgoer gennemfoerelsen af direktivet ikke en gyldig begrundelse for at saenke  det generelle niveau for beskyttelse af unge.   Artikel 17  Afsluttende bestemmelser 1. a) Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 22. juni 1996 eller sikrer senest paa denne dato, at arbejdsmarkedets parter indfoerer de noedvendige bestemmelser ved  overenskomster, idet medlemsstaterne skal traeffe alle noedvendige foranstaltninger for til enhver tid at kunne garantere de resultater, som dette direktiv foreskriver.  b) Det Forenede Kongerige kan dog i en periode paa fire aar fra den i litra a) fastsatte dato undlade at gennemfoere artikel 8, stk. 1, litra b), foerste afsnit, for saa vidt angaar den ugentlige maksimale arbejdstid, samt artikel 8, stk. 2, og artikel 9,  stk. 1, litra b), og stk. 2.  Kommissionen forelaegger en rapport om virkningerne af denne bestemmelse.  Raadet, der traeffer afgoerelse paa de i traktaten fastsatte betingelser, beslutter, om ovennaevnte periode skal forlaenges.  c) Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen herom.  2.  Naar medlemsstaterne vedtager de i stk. 1 omhandlede love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning  fastsaettes af medlemsstaterne.  3.  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de allerede har udstedt, eller som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  4.  Medlemsstaterne forelaegger hvert femte aar Kommissionen en rapport om den praktiske gennemfoerelse af bestemmelserne i dette direktiv, med angivelse af arbejdsmarkedsparternes synspunkter.  Kommissionen underretter Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg herom.  5.  Kommissionen forelaegger med regelmaessige mellemrum Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg en rapport om anvendelsen af dette direktiv under hensyntagen til stk. 1, 2, 3 og 4.   Artikel 18  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 22. juni 1994.  Paa Raadets vegne E. YIANNOPOULOS Formand  (1) EFT nr. C 84 af 4. 4. 1992, s. 7.(2) EFT nr. C 313 af 30. 11. 1992, s. 70.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 17. december 1992 (EFT nr. C 21 af 25. 1. 1993, s. 167). Raadets faelles holdning af 23. november 1993 (endnu ikke offentliggjort  i Tidende). Europa-Parlamentets afgoerelse af 9. marts 1994 (EFT nr. C 91 af 28. 3. 1994, s. 89).(4) EFT nr. C 190 af 20. 7. 1987, s. 44.(5) EFT nr. L 183 af 29. 6. 1989, s. 1.    BILAG   Ikke-udtoemmende liste over agenser, processer og arbejde (Artikel 7, stk. 2, andet afsnit)   I. Agenser  1. Fysiske agenser:  a) ioniserende straaling b) arbejde under hoejt lufttryk, f. eks. i trykkamre, dykkerarbejde.  2. Biologiske agenser:  a) biologiske agenser i gruppe 3 og 4, som omhandlet i litra d) i artikel 2 i Raadets direktiv 90/679/EOEF af 26. november 1990 om beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved at vaere udsat for biologiske agenser under arbejdet (syvende saerdirektiv i  henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EOEF) (1).  3. Kemiske agenser:  a) stoffer og praeparater, der i henhold til Raadets direktiv 67/548/EOEF af 27. juni 1967 om tilnaermelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (2) og Raadets direktiv 88/379/EOEF af 7. juni 1988 om indbyrdes  tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige praeparater (3) er klassificeret som giftige (T), meget giftige (Tx), aetsende (C) eller eksplosive (E) b) stoffer og praeparater, der i henhold til direktiv 67/548/EOEF og direktiv 88/379/EOEF er klassificeret som sundhedsskadelige (Xn), og som er tildelt en eller flere af foelgende risikoangivelser:  - fare for varig skade paa helbred (R39) - mulighed for varig skade paa helbred (R40) - kan give allergi ved indaanding (R42) - kan give allergi ved kontakt med huden (R43) - kan fremkalde kraeft (R45) - kan foraarsage arvelige genetiske skader (R46) - alvorlig sundhedsfare ved laengere tids paavirkning (R48) - kan svaekke fertiliteten (R60) - kan medfoere fosterskader (R61) c) stoffer og praeparater, der i henhold til direktiv 67/548/EOEF og 88/379/EOEF er klassificeret som lokalirriterende (Xi), og som er forsynet med en eller flere af foelgende risikosaetninger:  - yderst brandfarlig (R12) - kan give allergi ved indaanding (R42) - kan give allergi ved kontakt med huden (R43) d) stoffer og praeparater, der er omhandlet i artikel 2, litra c), i Raadets direktiv 90/394/EOEF af 28. juni 1990 om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at vaere udsat for kraeftfremkaldende stoffer (sjette saerdirektiv i henhold til  artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EOEF (4) e) bly og blyforbindelser, for saa vidt disse agenser kan optages i den menneskelige organisme f) asbest  II. Processer og arbejde  1. Processer og arbejde, der er anfoert i bilag I til direktiv 90/394/EOEF.  2. Arbejde med fremstilling og haandtering af maskiner, fyrvaerkeriartikler samt diverse objekter, som indeholder spraengstoffer.  3. Arbejde med vilde eller giftige dyr.  4. Arbejde med industriel slagtning af dyr.  5. Arbejde, som indebaerer haandtering af udstyr til produktion, opbevaring eller anvendelse af komprimerede, flydende eller oploeste gasser.  6. Arbejde med tanke, bassiner, reservoirer, dunke eller flasker, der indeholder de kemiske agenser, der er omhandlet i punkt I.3.  7. Arbejde, som indebaerer risiko for sammenstyrtning 8. Arbejde, som indebaerer risiko for hoejspaendingsstoed.  9. Arbejde, hvor tempoet bestemmes af en maskine, og som indebaerer akkordarbejde.   (1) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1990, s. 1.(2) EFT nr. 196 af 16. 8. 1967, s. 1. Direktivet er senest aendret ved direktiv 93/679/EOEF (EFT nr. L 268 af 29. 10. 1993, s. 71).(3) EFT nr. L 187 af 16. 7. 1988, s. 14. Direktivet er senest aendret ved  direktiv 93/18/EOEF (EFT nr. L 104 af 29. 4. 1993, s. 46).(4) EFT nr. L 196 af 26. 7. 1990, s. 1.