Avis juridique important

|

31974L0329

Rådets direktiv 74/329/EØF af 18. juni 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om emulgatorer, stabilisatorer, fortyknings- og geleringsmidler, der må anvendes i levnedsmidler

EF-Tidende nr. L 189 af 12/07/1974 s. 0001 - 0007 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 4 s. 0022  den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 11 s. 0010  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 4 s. 0022  den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 3 s. 0240  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 3 s. 0240

++++  RAADETS DIREKTIV  af 18 . juni 1974  om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om emulgatorer , stabilisatorer , fortyknings - og geleringsmidler , der maa anvendes i levnedsmidler   ( 74/329/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artiklerne 100 og 227 , stk . 2 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Forskellene mellem de nationale lovgivninger om emulgatorer , stabilisatorer , fortyknings - og geleringsmidler haemmer den frie omsaetning af levnedsmidler , kan skabe uens konkurrencevilkaar og har derfor direkte indvirkning paa oprettelsen af det faelles marked eller dettes funktion ;  en tilnaermelse af disse lovgivninger er noedvendig med henblik paa den trie omsaetning af levnedsmidler ;  i enhver lovgivning om saadanne emulgatorer , stabilisatorer , fortyknings - og geleringsmidler , som maa anvendes i levnedsmidler , skal der foerst tages hensyn til noedvendigheden af at beskytte den offentlige sundhed , dernaest til noedvendigheden af at beskytte forbrugerne mod vareforfalskninger samt inden for de graenser , som saettes af sundhedsbeskyttelseshensyn , til den oekonomiske og teknologiske noedvendighed ;  foerste fase af denne tilnaermelse skulle vaere udarbejdelse af en fortegnelse , der kun omfatter de emulgatorer , stabilisatorer , fortyknings - og geleringsmidler som medlemsstaterne kan tillade med henblik paa behandling af levnedsmidler , samt fastsaettelsen af de generelle renhedskriterier , som disse midler skal opfylde ;  navnlig med hensyn til stofferne E 408 , E 450 , litra c ) , E 460 , E 475 , E 480 , E 481 og E 482 kan der , efterhaanden som undersoegelserne skrider frem , fremkomme nye oplysninger , og det kunne saaledes vise sig noedvendigt at foretage en fornyet undersoegelse af disse stoffer inden for en vis frist ;  i en ander fase skal Raadet traeffe afgoerelse om betingelserne for anvendelse af hvert af de naevnte midler ;  for at tage hensyn til den oekonomiske og teknologiske noedvendighed i visse medlemsstater boer der fastsaettes en frist , inden for hvilken medlemsstaterne kan tillade anvendelsen af visse midler i levnedsmidler ;  i alle de tilfaelde , hvor Raadet tillaegger Kommissionen befoejelser med hensyn til gennemfoerelsen af regler , der er fastsat paa levnedsmiddelomraadet , boer der fastlaegges en procedure til indfoerelse af et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i Det staaende Levnedsmiddeludvalg , som blev nedsat ved Raadets afgoerelse nr . 69/414/EOEF af 13 . november 1969 ( 3 ) ;  dette direktiv indeholder ingen forhaandsbestemmelse om den eventuelle anvendelse af de stoffer , som det vedroerer , til andre formaal end dem , der er defineret i artikel 1 , navnlig som fyldstoffer , der anvendes i store doser i visse kaloriefattige levnedsmidler -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  I dette direktiv forstaas ved :   - Emulgatorer og stabilisatorer : stoffer , som tilsat et levnedsmiddel , goer det muligt at opnaa eller opretholde en ensartet fordeling af to eller flere ikke blandbare faser ;   - fortykningsmidler : stoffer , som tilsat et levnedsmiddel foroeger dets viskositet ;   - geleringsmidler : stoffer , som tilsat et levnedsmiddel giver det en geléagtig konsistens .  Artikel 2  1 . Til behandling af levnedsmidler med emulgatorer , stabilisatorer , fortyknings - og geleringsmidler tillader medlemsstaterne kun anvendelse af de i bilag I anfoerte midler og i givet fald kun under de betingelser , der er fastsat deri .  2 . Hvad angaar de i bilag I under numrene E 408 , E 450 , litra c ) , E 460 , E 475 , E 480 , E 481 og E 482 naevnte stoffer , kan Raadet dog i henhold til den i artikel 100 i traktaten fastsatte fremgangsmaade inden udloebet af en frist paa fem aar fra meddelelsen af dette direktiv og efter Kommissionens undersoegelse traeffe bestemmelse om deres fjernelse fra naevnte bilag eller enhver anden aendring af de for disse stoffer gaeldende regler .  Artikel 3  1 . Uanset artikel 2 , stk . 1 , kan medlemsstaterne i et tidsrum af fem aar fra meddelelsen af dette direktiv give tilladelse til anvendelse af de i bilag II naevnte stoffer i levnedsmidler .  2 . Saafremt en medlemsstat goer brug af den i stk . 1 omhandlede mulighed paa anden maade end ved opretholdelse af sin lovgivning , saadan som den var paa tidspunktet for meddelelsen af dette direktiv , skal den straks give de oevrige medlemsstater og Kommissionen meddelelse om de trufne foranstaltninger og fremlaegge dem dokumentation , som efter dens opfattelse berettiger disse foranstaltninger .  3 . Raadet kan inden udloebet af det i stk . 1 fastsatte tidsrum i henhold til den i artikel 100 i traktaten fastsatte fremgangsmaade traeffe afgoerelse om optagelse i bilag I af de i stk . 1 omhandlede stoffer .  I det i stk . 2 naevnte tilfaelde kan Raadet i henhold til den i artikel 100 fastsatte fremgangsmaade vedtage enhver anden hensigtsmaessig foranstaltning .  Artikel 4  Raadet traeffer , efter den i artikel 100 i traktaten fastsatte fremgangsmaade , snarest muligt bestemmelse om hvilke levnedsmidler , der maa tilsaettes de i bilag I naevnte stoffer og betingelserne herfor .  Artikel 5  1 . Saafremt anvendelsen i levnedsmidler af et af de i bilag I anfoerte stoffer eller indholdet heraf i en eller flere af de i artikel 6 omhandlede bestanddele kan frembyde fare for den menneskelige sundhed , kan en medlemsstat for et tidsrum af hoejst et aar inddrage tilladelsen til anvendelse af dette stof eller nedsaette det tilladte maksimumindhold i en eller flere af de paagaeldende bestanddele . Den giver straks meddelelse herom til Kommissionen , som raadfoerer sig med medlemsstaterne .  2 . Paa forslag af Kommissionen traeffer Raadet straks med enstemmighed afgoerelse om , hvorvidt listen i bilag I skal aendres og vedtager i givet fald ved et direktiv de noedvendige aendringer . Om fornoedent kan Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal ligeledes forlaenge det i stk . 1 , naevnte tidsrum med hoejst ét aar .  Artikel 6  1 . Medlemsstaterne traeffer enhver fornoeden bestemmelse til , at de i bilag I anfoerte stoffer , som er bestemt til anvendelse i levnedsmidler , opfylder :  a ) foelgende generelle renhedskriterier :   - ikke fremviser noget indhold af bestanddele , som ud fra et toksikologisk synspunkt anses for farligt , saerlig tunge metaller ;   - ikke indeholder mere end 3 mg/kg arsenik og ikke over 10 mg/kg bly ;   - ikke bortset fra undtagelser ved fastlaeggelse af de under b ) omhandlede specifikke renhedskriterier indeholder mere end 50 mg/kg kobber og zink tilsammen , dog maa indholdet af zink ikke overstige 25 mg/kg ; den for kobber fastsatte graense gaelder dog ikke for pektiner ;  b ) de specifikke renhedskriterier , som er fastlagt i henhold til artikel 7 , stk . 1 ; disse kriterier omfatter ligeledes maksimumsindholdet af pektiner i kobber .  2 . Medlemsstaterne drager omsorg for , at de i bilag I under numrene E 471 , E 472 , litra b ) , E 473 , E 474 , E 475 og E 477 naevnte stoffer ikke desuden indeholder mere end 6 % af de i bilag I under nummer E 470 naevnte stoffer , udtrykt i natriumoleat .  Artikel 7  1 . Paa forslag af Kommissionen fastlaegger Raadet med enstemmighed ved et direktiv de specifikke renhedskriterier for de i bilag I anfoerte stoffer .  2 . I henhold til den i artikel 10 fastlagte fremgangsmaade bestemmes :   - de analysemetoder , der er noedvendige for kontrol med de generelle og specifikke renhedskriterier , der er naevnt i artikel 6 , stk . 1 , og med det i artikel 6 , stk . 2 , fastlagte indhold ,   - de metoder til udtagning af proever og de analysemetoder for efterforskning og identifikation af emulgatorer , stabilisatorer , fortyknings - og geleringsmidler i og paa levnedsmidler .  Artikel 8  1 . Medlemsstaterne traeffer alle fornoedne bestemmelser til , at de i bilag I anfoerte stoffer , som er bestemt til anvendelse i levnedsmidler med de i artikel 1 naevnte formaal , kun kan bringes i handelen , hvis deres emballage eller beholdere baerer foelgende angivelser :  a ) navn og adresse paa producenten eller paa en forhandler , der er ansvarlig efter lovgivningen i den medlemsstat , hvor han er bosat ; personer , der indfoerer et produkt fra et tredjeland ligestilles med producenten ;  b ) nummer og betegnelse paa stofferne som anfoert i bilag I ;  c ) paaskriften " til levnedsmidler ( begraenset anvendelse ) " ;  d ) ved blanding af de i bilag I anfoerte stoffer indbyrdes og ved eventuel blanding af disse med andre tilsaetningsstoffer eller med stoffer i hvilke de kan oploeses eller fortyndes   - betegnelse af hver enkelt bestanddel eller i givet fald deres nummer som anfoert i bilag I ,   - ved blanding med andre tilsaetningsstoffer af disse procentvise andel , hvis en saadan forpligtelse bestaar efter bestemmelserne om saadanne kategorier af tilsaetningsstoffer .  2 . Naar der er tale om de i stk . 1 , litra d ) , omhandlede blandinger kan medlemsstaterne desuden goere angivelsen af den procentvise andel af saadanne i bilag I anfoerte stoffer obligatorisk , for hvilke deres nationale lovgivning for levnedsmidler fastsaetter en kvantitativ graense medmindre den samme graense gaelder baade for hver enkelt af blandingens bestanddele og for den samlede maengde af disse .  Medlemsstaterne giver de oevrige medlemsstater og Kommissionen meddelelse om foranstaltninger , som de maatte traeffe i overensstemmelse med foregaaende afsnit .  3 . Samtidig med at Raadet vedtager de i artikel 4 omhandlede bestemmelser , skal det ligeledes fastsaette regler , som senere skal gaelde i Faellesskabet om angivelse paa etiketter af sammensaetningen af de i stk . 1 , litra d ) , omhandlede blandinger .  4 . Medlemsstaterne kan ikke forbyde indfoersel paa deres omraade af de i bilag I naevnte stoffer , eller at disse bringes i handelen , alene af den grund , at de anser etiketteringen for mangelfuld , hvis de i stk . 1 foreskrevne angivelser er anfoert paa emballagen eller beholderne , og hvis de i stk . 1 , litra b ) og c ) , anfoerte angivelser er affattet paa mindst et af Faellesskabets officielle sprog . Enhver bestemmelsesmedlemsstat kan dog forlange , at disse sidstnaevnte paaskrifter er affattet paa dens eget eller egne officielle sprog .  Artikel 9  Artikel 2 finder ikke anvendelse paa  a ) levnedsmidler , der har emulgerende , stabiliserende , fortykkende eller gelédannende egenskaber som f.eks . aeg , mel og stivelse ;  b ) emulgatorer , der anvendes i separationsmidler ;  c ) syrer , baser og salte , som tilsat et levnedsmiddel under dets fremstilling , aendrer eller stabiliserer pH-vaerdien ;  d ) blodplasma , omdannede former for stivelse , gelantine ( husblas ) samt solubiliserede proteiner til levnedsmiddelbrug og deres salte .  Artikel 10  1 . I tilfaelde , hvor der henvises til den fremgangsmaade , der er fastsat i denne artikel , indbringes sagen for Den staaende Levnedsmiddelkomité , herefter benaevnt " Komiteen " , af dets formand enten paa eget initiativ eller paa begaering af repraesentanten for en medlemsstat .  2 . Kommissionens repraesentant forelaegger komiteen et forslag til de foranstaltninger , der skal traeffes . Komiteen afgiver en udtalelse om dette forslag inden for en frist , som formanden kan fastsaette under hensyn til , hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster . Udtalelsen vedtages med et flertal af enogfyrre stemmer , idet medlemsstaternes stemmer tildeles vaegt i henhold til artikel 148 , stk . 2 , i traktaten . Formanden deltager ikke i afstemningen .  3 . a ) Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger , saafremt de er i overensstemmelse med Komiteens udtalelse .  b ) Hvis de paataenkte foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med komiteens udtalelse , eller hvis komiteen ingen udtalelse har afgivet , forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger , der skal traeffes . Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal .  c ) Hvis Raadet ved udloebet af en frist paa tre maaneder fra sagens forelaeggelse for dette endnu ikke har truffet en afgoerelse vedtager Kommissionen de foreslaaede foranstaltninger .  Artikel 11  Artikel 10 gaelder for en periode paa 18 maaneder fra den dato , paa hvilken komiteen foerste gang fik forelagt sagen i medfoer af artikel 10 , stk . 1 .  Artikel 12  1 . Dette direktiv gaelder ogsaa for emulgatorer , stabilisatorer , fortyknings - og geleringsmidler , der er bestemt til anvendelse i levnedsmidler , og for levnedsmidler indfoert i Faellesskabet .  2 . Dette direktiv gaelder hverken for emulgatorer , stabilisatorer , fortyknings - og geleringsmidler eller levnedsmidler , der er bestemt til udfoersel fra Faellesskabet .  Artikel 13  Inden for en frist paa ét aar efter meddelelsen af dette direktiv aendrer medlemsstaterne deres lovgivning i overensstemmelse med de foranstaaende bestemmelser , og underretter straks Kommissionen herom . Den saaledes aendrede lovgivning kommer til anvendelse to aar efter direktivets meddelelse .  Artikel 14  Dette direktiv gaelder for de franske oversoeiske departementer .  Artikel 15  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 18 . juni 1974 .  Paa Raadets vegne  J . ERTL  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 139 af 28 . 10 . 1969 , s . 45 .  ( 2 ) EFT nr . C 144 af 8 . 11 . 1969 , s . 8 .  ( 3 ) EFT nr . L 291 af 19 . 11 . 1969 , s . 9 .  BILAG I  Emulgatorer , stabilisatorer , fortyknings - og geleringsmidler , der maa anvendes i levnedsmidler  EOEF-Nr . * Betegnelse * Anvendelsesbetingelser *  E 322 * Lecithin * *  E 339 * Natriumorthophosphater * *  E 340 * Kaliumorthophosphater * *  E 341 * Calciumorthophosphater * *  E 400 * Alginsyre * *  E 401 * Natriumalginat * *  E 402 * Kaliumalginat * *  E 403 * Ammoniumalginat * *  E 404 * Calciumalginat * *  E 405 * Propylenglycolalginat * *  E 406 * Agar * *  E 407 * Carrageenar * *  E 408 * Furcelleran eller furcellaran * *  E 410 * Johannesbroedkaernemel * *  E 411 * Tamarindkaernemel * *  E 412 * Guar , gummi * *  E 413 * Traganth * *  E 414 * Arabisk gummi * *  E 420 * Sorbitol * *  E 421 * Mannitol * *  E 422 * Glycerol * *  E 440 * Pectiner * *  E 450 * Natrium - og kaliumpolyphosphater : * *   * a ) diphosphater * *   * b ) triphosphater * *   * c ) linaere polyphosphater ( maa ikke indeholde mere end 8 % cykliske forbindelser ) * *  E 460 * Mikrokrystailinsk cellulose * *  E 461 * Methylcellulose * *  E 462 * Ethylcellulose * *  E 463 * Hydroxypropylcellulose * *  E 464 * Hydroxypropylmethylcellulose * *  E 465 * Methylethylcellulose * *  E 466 * Natriumcarboxymethylcellulose * *  EOEF-Nr . * Betegnelse * Anvendelsesbetingelser *  E 470 * Natrium - , kalium - og calciumsalte af spisefedtsyrer * Udelukkende til fremstilling af  " hollandske " tvebakker og ikke mere end 1,5 % beregnet af det anvendte mel *  E 471 * Mono - og diglycerider af spisefedtsyrer * *  E 472 * Estere * *   * a ) Eddikesyre - * *   * b ) Maelkesyre - * *   * c ) Citronsyre - * *   * d ) Vinsyre - * *   * e ) Mono - og diacetylvinsyreestere af mono - og diglycerider af spisefedtsyrer * *  E 473 * Saccharoseestere af fedtsyrer * Disse stoffer maa kun anvendes i broed , hvis denne anvendelse er tilladt i medfoer af den nationale lovgivning *  E 474 * Saccharoseestere i blanding med mono - og diglycerider af spisefedtsyrer * Disse stoffer maa kun anvendes i broed , hvis denne anvendelse er tilladt i medfoer af den nationale lovgivning *  E 475 * Polyglycerolestere af spisefedtsyrer * *  E 477 * Propylenglycolestere af spisefedtsyrer * *  E 480 * Stearoyllactylatsyre * Disse stoffer maa kun anvendes i broed , hvis denne anvendelse er tilladt i medfoer af den nationale lovgivning *  E 481 * Natriumstearoyllactylat * Disse stoffer maa kun anvendes i broed , hvis denne anvendelse er tilladt i medfoer af den nationale lovgivning *  E 482 * Calciumstearoyllactylat * Disse stoffer maa kun anvendes i broed , hvis denne anvendelse er tilladt i medfoer af den nationale lovgivning *  E 483 * Stearoylartrat * Disse stoffer maa kun anvendes i broed , hvis denne anvendelse er tilladt i medfoer af den nationale lovgivning *  BILAG II  Betegnelser  Karaya gummi  Polyglycerolestere af polykondenserede oliefedtsyrer  Sorbitanmonopalmitat  Sorbitanmonostearat  Sorbitantristearat  Polyoxyethylen ( 20 ) sorbitanmonolaurat  Polyoxyethylen ( 20 ) sorbitanmonopalmitat  Polyoxyethylen ( 20 ) sorbitanmonostearat  Polyoxyethylen ( 20 ) sorbitantristearat  Polyoxyethylen ( 20 ) sorbitanmonooleat  Polyoxyethylen ( 8 ) stearat  Polyoxyethylen ( 40 ) stearat  Glycerolestere af termisk oxiderede sojaoliefedtsyrer  Ghatti gummi  Xanthan gummi  Kvillaja  Blandede maelkesyre - og spisefedtsyreestere af glycerol og propylenglycol  Sorbitanmonolaurat  Sorbitanmonoolleat  Dioctylnatriumsulfosuccinat  Ammoniumphosphatider


Avis juridique important

|

31995L0021

Rådets direktiv 95/21/EF af 19. juni 1995 om håndhævelse over for skibe, der anløber Fællesskabets havne og sejler i farvande under medlemsstaternes jurisdiktion, af internationale standarder for skibes sikkerhed, for forureningsforebyggelse samt for leve- og arbejdsvilkår om bord (havnestatskontrol)

EF-Tidende nr. L 157 af 07/07/1995 s. 0001 - 0019

RÅDETS DIREKTIV 95/21/EF af 19. juni 1995 om håndhævelse over for skibe, der anløber Fællesskabets havne og sejler i farvande under medlemsstaternes jurisdiktion, af internationale standarder for skibes sikkerhed, for forureningsforebyggelse samt for leve- og arbejdsvilkår om bord (havnestatskontrol)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 84, stk. 2,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),i overensstemmelse med traktatens artikel 189 C (2),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3), ogud fra følgende betragtninger:Søulykker og forurening af medlemsstaternes have og kyster giver Fællesskabet anledning til alvorlig bekymring;Fællesskabet er også interesseret i leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibe;på samlingen den 25. januar 1993 vedtog Rådet konklusioner, hvori det kraftigt henstillede til Fællesskabet og medlemsstaterne at sikre en mere effektiv gennemførelse og håndhævelse af relevante internationale maritime sikkerhedsstandarder og miljøkrav og at iværksætte sådanne nye foranstaltninger straks, når de er blevet vedtaget;i sin resolution af 8. juni 1993 om en fælles politik for sikkerhed til søs (4) opfordrede Rådet kraftigt Kommissionen til snarest muligt at forelægge Rådet henstillinger med henblik på en specifik indsats og formelle forslag vedrørende kriterier for skibsinspektion, herunder en harmonisering af reglerne om tilbageholdelse samt muligheden for at offentliggøre inspektionsresultaterne og anløbsforbud i Fællesskabets havne;sikkerheden, forureningsforebyggelsen og leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibe kan forbedres betydeligt, hvis forekomsten i fællesskabsfarvande af skibe, der ikke lever op til standarderne, reduceres kraftigt gennem streng håndhævelse af de internationale konventioner, koder og resolutioner;kontrollen med, om skibe overholder internationale standarder for sikkerhed, forureningsforebyggelse og leve- og arbejdsvilkår om bord, bør hovedsagelig påhvile flagstaten; men stadig flere flagstater gennemfører og håndhæver ikke de internationale standarder på forsvarlig vis; kontrollen med, om de internationale standarder for sikkerhed, forureningsforebyggelse og leve- og arbejdsvilkår om bord er opfyldt, må derfor også varetages af havnestaten;en harmoniseret fremgangsmåde for medlemsstaternes effektive håndhævelse af disse internationale standarder over for skibe, der sejler i farvande under deres jurisdiktion og anløber deres havne, vil hindre konkurrenceforvridning;en fællesskabslovramme for harmonisering af inspektionsprocedurer er afgørende for, om det bliver muligt at sikre en ensartet gennemførelse af princippet om sikkerhed til søs og forureningsforebyggelse - forhold der er grundlæggende for Fællesskabets transport- og miljøpolitik;forurening af havene er ifølge sagens natur grænseoverskridende; i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet udvikles midlerne til en forebyggende indsats på dette område for så vidt angår medlemsstaternes havområder bedst på fællesskabsplan, eftersom medlemsstaterne ikke kan gribe hensigtsmæssigt og effektivt ind hver for sig;lovrammen og de harmoniserede regler og kriterier for gennemførelse af havnestatskontrol fastlægges bedst ved et rådsdirektiv;der bør arbejdes videre på grundlag af erfaringerne på Paris-memorandummet om havnestatskontrol (MOU), som blev undertegnet i Paris den 26. januar 1982;de enkelte medlemsstaters inspektion af et antal fremmede enkeltskibe svarende til mindst 25 % af de skibe, der anløber deres havne i et givet år, betyder i praksis, at et stort antal af de skibe, der til hver en tid opererer i Fællesskabets område, har været gennem en inspektion;der bør gøres en ekstra indsats for at udvikle en bedre targetingordning;reglerne og procedurerne for havnestatsinspektion, herunder kriterier for tilbageholdelse af skibe, skal harmoniseres for at sikre ensartet effektivitet i alle havne, hvilket også drastisk vil reducere muligheden for at vælge bestemte anløbshavne for at slippe uden om effektiv kontrol;statistikker over ulykker, tilbageholdelser og fejl og mangler, som er offentliggjort i Kommissionens meddelelse »En fælles politik for sikkerhed til søs« og i årsrapporten om MOU, viser, at visse kategorier skibe bør underkastes udvidet syn;fejl og mangler, som skyldes, at konventionerne ikke overholdes, skal afhjælpes; skibe, som har fået påbud om at afhjælpe fejl og mangler, skal, når fejlene og manglerne udgør en åbenbar fare for sikkerhed, sundhed eller miljø, tilbageholdes, indtil disse fejl og mangler er blevet afhjulpet;der bør være ret til at klage over en afgørelse om tilbageholdelse truffet af myndighederne for at undgå urimelige afgørelser, som kan give anledning til unødvendig tilbageholdelse og forsinkelse;det kan forekomme, at inspektionshavnen ikke har de fornødne faciliteter, så myndighederne er nødt til at give skibet tilladelse til at sejle videre til et egnet reparationsværft, forudsat at betingelserne for sejladsen opfyldes; skibe, der ikke følger pålæggene, vil fortsat udgøre en sikkerheds-, sundheds- eller miljømæssig trussel og vil have forretningsmæssige fordele af ikke at blive forbedret i overensstemmelse med konventionernes bestemmelser, hvorfor de bør nægtes adgang til alle Fællesskabets havne;under visse omstændigheder kan det blive nødvendigt, at et skib, der har fået forbud mod at anløbe Fællesskabets havne, alligevel får anløbstilladelse; i så fald bør skibet kun have tilladelse til at anløbe en bestemt havn, på den betingelse at alle forholdsregler træffes, for at skibet kan komme sikkert i havn;inspektioner bør udføres af skibsinspektører, som er behørigt bemyndigede offentligt ansatte eller andre personer med dybtgående viden og erfaring, da konventionernes krav til skibes konstruktion, udstyr og bemanding er overordentlig komplicerede, skibsinspektørernes beslutninger kan få meget alvorlige følger, og det må sikres, at skibsinspektørernes beslutninger træffes på et helt upartisk grundlag;lodser og havnemyndigheder kan give nyttige oplysninger om fejl og mangler ved skibe og besætninger;det er nødvendigt, at medlemsstaternes myndigheder og andre myndigheder eller organisationer samarbejder indbyrdes for at sikre en effektiv opfølgning over for skibe med fejl og mangler, der har fået tilladelse til at sejle videre, og for at udveksle oplysninger om skibe i havn;informationssystemet SIRENAC E, som er oprettet i medfør af MOU, indeholder store mængder supplerende oplysninger, som er nødvendige for anvendelsen af dette direktiv;offentliggørelse af oplysninger om skibe, som ikke overholder de internationale standarder for sikkerhed, sundhed og beskyttelse af havmiljøet, kan være et effektivt middel til at afholde speditører fra at benytte disse skibe og en tilskyndelse til rederne til at bringe forholdene i orden af sig selv;alle udgifter i forbindelse med inspektion af skibe, som gør tilbageholdelse berettiget, bør afholdes af rederen;i forbindelse med anvendelsen af dette direktiv bør det udvalg, der er nedsat ved artikel 12 i Rådets direktiv 93/75/EØF af 13. september 1993 om mindstekrav til skibe, som er på vej til eller fra Fællesskabets søhavne med farligt eller forurenende gods (5), benyttes til at bistå Kommissionen ved ændringer af medlemsstaternes inspektionsbeføjelser på grundlag af de indhøstede erfaringer og under hensyntagen til udviklingen i forbindelse med MOU samt ved de tilpasninger af bilagene, som bliver nødvendige på grund af ændringer i konventioner, protokoller, koder og resolutioner fra relevante internationale organisationer og i MOU -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1FormålFormålet med dette direktiv er at bidrage til en kraftig begrænsning af sejladsen i farvande under medlemsstaternes jurisdiktion med skibe, der ikke lever op til de internationale standarder; dette skal ske ved:- at forbedre overholdelsen af international lovgivning og af relevant fællesskabslovgivning om sikkerhed til søs, om beskyttelse af havmiljøet og om leve- og arbejdsvilkår om bord på skibe, uanset hvilket flag de fører- at opstille fælles kriterier for havnestatens kontrol med skibe og at harmonisere fremgangsmåderne ved inspektion og tilbageholdelse under behørig hensyntagen til de forpligtelser, som medlemsstaternes søfartsmyndigheder har påtaget sig inden for rammerne af Paris-memorandummet om havnestatskontrol.Artikel 2DefinitionerI dette direktiv og dets bilag forstås ved:1) »konventioner«:- den internationale konvention af 1966 om lastelinjer (LL 66)- den internationale konvention af 1974 om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS 74)- den internationale konvention af 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe med tilhørende protokol af 1978 (MARPOL 73/78)- den internationale konvention af 1978 om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold (STCW 78)- konventionen af 1972 om internationale søvejsregler (COLREG 72)- den internationale konvention af 1969 om måling af skibe og konventionen af 1976 om minimumsnormer i handelsskibe (ILO nr. 147)samt protokoller og ændringer til disse konventioner og tilhørende koder af bindende karakter, som er gældende på tidspunktet for vedtagelsen af dette direktiv2) »MOU«: Paris-memorandummet om havnestatskontrol, undertegnet i Paris den 26. januar 1982, som affattet på datoen for dette direktivs vedtagelse3) »skib«: ethvert søgående fartøj, for hvilket en eller flere af konventionerne gælder, og som fører et andet flag end havnestatens4) »off-shore anlæg«: en fast eller flydende platform, hvorfra der opereres på eller over en medlemsstats kontinentalsokkel5) »skibsinspektør«: en offentligt ansat eller en anden person, der er behørigt bemyndiget af medlemsstatens myndigheder til at udføre havnestatskontrolinspektion, og som hører ind under disse myndigheder6) »inspektion«: et besøg om bord på et skib for at kontrollere både gyldigheden af de relevante certifikater og andre dokumenter og skibets tilstand, udrustning og besætning samt besætningens leve- og arbejdsvilkår7) »mere detaljeret inspektion«: en inspektion, hvorunder skibet, dets udrustning og besætning som helhed, eller efter omstændighederne dele deraf, i de tilfælde, der er nævnt i artikel 6, stk. 3, underkastes en grundig inspektion, som omfatter skibets konstruktion, udrustning, bemanding, leve- og arbejdsvilkår samt overholdelse af driftsprocedurer om bord8) »udvidet inspektion«: en grundig inspektion som omhandlet i artikel 79) »tilbageholdelse«: et officielt forbud mod, at et skib afsejler som følge af konstaterede fejl og mangler, som enkeltvis eller tilsammen gør skibet usødygtigt10) »afbrydelse af en operation«: et officielt forbud mod, at et skib fortsætter en operation som følge af konstaterede fejl og mangler, som enkeltvis eller tilsammen gør en fortsættelse af operationen uforsvarlig.Artikel 3Anvendelsesområde1. Dette direktiv gælder for ethvert skib og dets besætning:- der anløber en havn i en medlemsstat eller et off-shore anlæg, eller- som ligger for anker ud for en sådan havn eller et sådant anlæg.Intet i denne artikel berører en medlemsstats ret til indgriben i henhold til de relevante internationale konventioner.2. For skibe med bruttotonnage under 500 anvender medlemsstaterne de krav i konventionen, som gælder for disse skibe, og i den udstrækning en konvention ikke gælder for dem, træffer de de foranstaltninger, som måtte være nødvendige for at sikre, at disse skibe ikke udgør en åbenbar fare for sikkerhed, sundhed eller miljø. Ved anvendelsen af dette stykke lader medlemsstaterne sig lede af bilag 1 til MOU.3. Ved inspektion af et skib, hvis flagstat ikke er part i en konvention, sørger medlemsstaterne for, at dette skib og dets besætning ikke behandles gunstigere end et skib, hvis flagstat er part i konventionen.4. Direktivet gælder ikke for fiskerfartøjer, krigsskibe, marinehjælpefartøjer, træskibe af primitiv konstruktion, statsskibe, der anvendes til ikke-erhvervsmæssige formål, og fritidsfartøjer, der ikke benyttes erhvervsmæssigt.Artikel 4TilsynsorganMedlemsstaterne opretholder passende nationale søfartsadministrationer, i det følgende benævnt »myndigheder«, som skal varetage tilsynet med skibe, og iværksætter de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at myndighederne udfører deres opgaver som fastlagt i dette direktiv.Artikel 5Forpligtelser til inspektion1. Hver medlemsstats myndigheder udfører et samlet årligt antal inspektioner, der svarer til mindst 25 % af det antal enkeltskibe, der anløb deres havne i et repræsentativt kalenderår.2. Ved udvælgelsen af skibe, der skal inspiceres, prioriterer myndighederne de skibe, der er omhandlet i bilag I.3. Medlemsstaterne undlader at inspicere skibe, der er blevet inspiceret af en anden medlemsstat i de sidste seks måneder, under forudsætning af:- at skibet ikke er omfattet af bilag I, og- at der ikke efter en tidligere inspektion er indberettet fejl og mangler, og- at der ikke som følge af begrundet mistanke (»clear grounds«) bør udføres inspektion.4. Stk. 3 finder ikke anvendelse på de former for driftskontrol, der specielt er omhandlet i konventionerne.5. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder om at fastlægge prioriteter og fremgangsmåder, der giver bedre mulighed for at koncentrere indsatsen på skibe, som kan have fejl og mangler.Enhver efterfølgende ændring af denne artikel, bortset fra de 25 % i stk. 1, foretages efter proceduren i artikel 19.Artikel 6Procedure for inspektion1. Myndighederne sørger for, at skibsinspektøren som et minimum:a) kontrollerer de certifikater og dokumenter, der er opført i bilag II, i det omfang det er relevantb) forvisser sig om, at skibets generelle tilstand er tilfredsstillende, herunder maskinrum og opholdsrum, inklusive hygiejneforhold.2. Skibsinspektøren kan undersøge alle andre certifikater og dokumenter, der skal medføres om bord ifølge konventionerne, selv om de ikke er opført i bilag II.3. Når der efter den i stk. 1 og 2 omhandlede inspektion er begrundet mistanke om, at skibets besætning eller den tilstand, skibet eller dets udrustning befinder sig i, ikke i alt væsentligt opfylder de relevante krav i en konvention, skal der udføres en mere detaljeret inspektion, som omfatter yderligere kontrol af overholdelsen af de driftsmæssige krav om bord.Der er begrundet mistanke, hvis skibsinspektøren finder konkrete beviser, som efter hans faglige skøn gør en mere detaljeret inspektion af skibet, dets udrustning eller dets besætning berettiget.Bilag III indeholder eksempler på begrundet mistanke.4. De relevante procedurer og retningslinjer for kontrol med skibe, der er anført i bilag IV, skal også overholdes.Artikel 7Udvidet inspektion af visse skibe1. Når der som følge af begrundet mistanke bør udføres en detaljeret inspektion af et skib i en af kategorierne i bilag V, skal medlemsstaterne sikre, at der udføres en udvidet inspektion.2. Bilag V, del B, indeholder vejledende retningslinjer for udvidet inspektion.3. De i stk. 1, nævnte skibe kan kun underkastes en udvidet inspektion af medlemsstaternes myndigheder én gang i løbet af en periode på tolv måneder. Disse skibe kan imidlertid underkastes inspektion i henhold til artikel 6, stk. 1 og 2.4. Når passagerskibe besejler en havn i en medlemsstat i fast rutefart, skal denne medlemsstats myndigheder udføre en udvidet inspektion af hvert enkelt skib. Når et passagerskib besejler havne i flere medlemsstater i en sådan rutefart, skal en af de stater, som skibet anløber, udføre den udvidede inspektion.Artikel 8Inspektionsrapport til skibsføreren1. Så snart en inspektion, en mere detaljeret inspektion eller en udvidet inspektion er afsluttet, overdrager skibsinspektøren skibsføreren et dokument i den form, der er anført i bilag 3 til MOU; heri anføres inspektionsresultaterne og inspektørens eventuelle beslutninger samt krav vedrørende forhold, som skibsføreren og rederen skal afhjælpe.2. I tilfælde af fejl og mangler, der gør det berettiget, at et skib tilbageholdes, skal oplysningerne til skibsføreren i henhold til stk. 1 omfatte oplysninger om den senere offentliggørelse af tilbageholdelsen i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv.Artikel 9Udbedring og tilbageholdelse1. Det skal over for myndighederne godtgøres, at fejl og mangler, der er blevet bekræftet eller konstateret ved inspektion efter artikel 6 og 7, er eller vil blive udbedret i overensstemmelse med konventionerne.2. Når fejlene og manglerne udgør en åbenbar fare for sikkerhed, sundhed eller miljø, sikrer myndighederne i den havnestat, hvor skibet blev inspiceret, at skibet tilbageholdes, eller at den operation, i forbindelse med hvilken fejlene og manglerne blev konstateret, afbrydes. Tilbageholdelsen eller afbrydelsen af en operation ophæves ikke, før faren er afværget, eller før myndighederne fastslår, at skibet, eventuelt på bestemte betingelser, som anses for nødvendige, kan afsejle, eller at operationen kan genoptages, uden at der er risiko for passagerers eller besætningsmedlemmers sikkerhed eller sundhed, uden at der er risiko for andre skibe, og uden at skibet eller operationen udgør nogen uforholdsmæssig trussel om skade på havmiljøet.3. Når skibsinspektøren på baggrund af sit faglige skøn afgør, om et skib skal tilbageholdes, skal han anvende kriterierne i bilag VI.4. I særlige tilfælde, hvor det er tydeligt, at et skibs generelle tilstand ikke opfylder internationale standarder, kan myndighederne udsætte inspektionen af skibet, indtil de ansvarlige parter har taget de nødvendige skridt til at sikre, at skibet opfylder de relevante konventionskrav.5. Hvis den i artikel 6 og 7 omhandlede inspektion giver anledning til tilbageholdelse, skal myndighederne straks skriftligt underrette administrationen i den stat, hvis flag skibet har ret til at føre, i det følgende benævnt flagstaten, eller konsulen eller i hans fravær den nærmeste diplomatiske repræsentant for nævnte stat om alle de forhold, der lå til grund for indgrebet. Endvidere skal de bemyndigede skibsinspektører eller de godkendte organisationer, der er ansvarlige for udstedelsen af det pågældende skibs certifikater, underrettes, når det er relevant.6. Bestemmelserne i dette direktiv berører ikke supplerende krav i konventionerne om procedurer for underretning og indberetning vedrørende havnestatskontrol.7. Under udøvelsen af havnestatskontrol i henhold til dette direktiv, sættes alt ind på at undgå, at et skib unødvendigt tilbageholdes eller forsinkes. Hvis et skib unødvendigt tilbageholdes eller forsinkes, har rederen krav på erstatning for ethvert lidt tab eller skade. I tilfælde af påstået unødvendig tilbageholdelse eller forsinkelse har skibets reder bevisbyrden.Artikel 10Ret til klage1. Et skibs reder eller dennes repræsentant i medlemsstaten har ret til at klage over en afgørelse om tilbageholdelse, som myndighederne har truffet. En klage suspenderer ikke tilbageholdelsen.2. Med henblik herpå indfører og opretholder medlemsstaterne passende klageprocedurer i overensstemmelse med deres nationale lovgivning.3. Myndighederne skal give den i stk. 1 omhandlede skibsfører behørig oplysning om retten til at klage.Artikel 11Opfølgning af inspektioner og tilbageholdelse1. Når de i artikel 9, stk. 2, omhandlede fejl og mangler ikke kan afhjælpes i inspektionshavnen, kan myndighederne i den pågældende medlemsstat tillade, at skibet sejler videre til det nærmeste skibsværft, som kan udføre reparationen, efter skibsførerens og de pågældende myndigheders valg, under forudsætning af, at de betingelser, der er fastsat af flagstatens myndigheder og tiltrådt af den pågældende medlemsstat, opfyldes. Betingelserne skal sikre, at skibet kan sejle videre til værftet uden risiko for passagerers eller besætningsmedlemmers sikkerhed eller sundhed, uden risiko for andre skibe, og uden at skibet udgør en urimelig trussel om skade på havmiljøet.2. I de tilfælde, der er nævnt i stk. 1, underretter myndighederne i den medlemsstat, hvor inspektionshavnen er beliggende, myndighederne i den medlemsstat, hvor reparationsværftet er beliggende, de parter, der er nævnt i artikel 9, stk. 4, og alle andre relevante myndigheder, om de betingelser, der er fastsat for sejladsen.3. Underretningen af de parter, der er nævnt i stk. 2, skal være i overensstemmelse med bilag 2 til MOU.De myndigheder i en medlemsstat, der modtager en sådan underretning, orienterer de underrettende myndigheder om, hvilke foranstaltninger der er truffet.4. Medlemsstaterne skal sørge for, at de i stk. 1 omhandlede skibe:i) der afsejler uden at opfylde de betingelser, der er fastsat af medlemsstatens myndigheder i inspektionshavnen, ellerii) der afsejler og nægter at overholde de gældende konventionskrav ved ikke at anløbe det udpegede reparationsværftfår anløbsforbud i alle Fællesskabets havne, indtil rederen over for myndighederne i den medlemsstat, hvor skibets fejl og mangler blev konstateret, har forelagt fyldestgørende dokumentation for, at skibet fuldt ud opfylder alle gældende konventionskrav.5. I de tilfælde, der er nævnt i stk. 4, nr. i), skal myndighederne i den medlemsstat, hvor skibets fejl og mangler blev konstateret, omgående gøre myndighederne i alle de andre medlemsstater opmærksom herpå.I de tilfælde, der er nævnt i stk. 4, nr. ii), skal myndighederne i den medlemsstat, hvor reparationsværftet er beliggende, omgående gøre myndighederne i alle de andre medlemsstater opmærksom herpå.Inden medlemsstaten udsteder forbuddet, kan den anmode om konsultationer med administrationen i det berørte skibs flagstat.6. Uanset bestemmelserne i stk. 4 kan havnestatens myndigheder i tilfælde af force majeure eller bydende nødvendige sikkerhedshensyn eller for at reducere forureningsfaren eller gøre den så lille som muligt, eller for at fejl og mangler kan afhjælpes, give anløbstilladelse til en bestemt havn, på betingelse af at skibets reder eller skibsføreren har truffet forsvalige foranstaltninger, som opfylder de krav, myndighederne i den pågældende medlemsstat har stillet, således at skibet kan anløbe havnen sikkert.Artikel 12Skibsinspektørernes faglige kvalifikationer1. Inspektionen udføres udelukkende af skibsinspektører, som opfylder kvalifikationskriterierne i bilag VII.2. Hvis havnestatens myndigheder ikke har den nødvendige fagkundskab, kan disse myndigheders skibsinspektører bistås af personer med den nødvendige fagkundskab.3. Skibsinspektører, der udfører havnestatskontrol, og de personer, der bistår dem, må ikke have nogen forretningsmæssig interesse i inspektionshavnen eller i de skibe, der inspiceres; inspektørerne må heller ikke være ansat af eller arbejde for ikke-statslige organisationer, der udsteder lovpligtige certifikater og klassifikationscertifikater, eller som udfører de syn, der er nødvendige for at udstede disse skibscertifikater.4. Hver skibsinspektør skal medbringe et personligt dokument i form af et identitetskort, som er udstedt af myndighederne i overensstemmelse med den nationale lovgivning, og som bemyndiger ham til at udføre skibsinspektion.En fælles model for et sådant identitetskort udformes efter proceduren i artikel 19.Artikel 13Indberetninger fra lodser og havnemyndigheder1. Medlemsstaternes lodser, som bringer skibe til eller fra kajplads, eller som er forhyret på skibe på vej mod en havn i en medlemsstat, underretter omgående henholdsvis havnestatens eller kyststatens myndigheder, hvis de under udøvelsen af deres normale opgaver bliver opmærksomme på, at skibet har fejl og mangler, som kan være til fare for sikkerheden under sejladsen, eller som indebærer risiko for skade på havmiljøet.2. Hvis havnemyndigheder under udøvelsen af deres normale opgaver bliver opmærksomme på, at et skib i havnen har fejl og mangler, som kan påvirke skibets sikkerhed, eller som udgør en urimelig trussel om skade på havmiljøet, underretter de omgående myndighederne i den pågældende havnestat.Artikel 14Samarbejde1. Hver medlemsstat træffer de fornødne foranstaltninger til at etablere et samarbejde mellem sine myndigheder, sine havnemyndigheder og andre relevante myndigheder eller kommercielle organisationer, således at dens myndigheder kan få alle relevante oplysninger om skibe, der anløber dens havne.2. Medlemsstaterne opretholder foranstaltninger til udveksling af oplysninger og samarbejde mellem deres myndigheder og alle andre medlemsstaters myndigheder og opretholder den etablerede forbindelse mellem deres myndigheder, Kommissionen og informationssystemet SIRENAC E, som er etableret i Saint-Malo, Frankrig.3. De oplysninger, der skal udveksles i medfør af stk. 2, er dels dem, der er nærmere fastlagt i bilag 4 til MOU, dels dem, der er nødvendige for at opfylde dette direktivs artikel 15.Artikel 15Offentliggørelse af tilbageholdelserAlle myndigheder offentliggør mindst kvartalsvis en liste over de skibe, der er blevet tilbageholdt i de forløbne tre måneder, og som allerede var blevet tilbageholdt mere end én gang i de seneste 24 måneder. Offentliggørelsen omfatter følgende:- skibets navn- navnet på skibets reder- IMO-nummer- flagstat- klassifikationsselskabet, hvor det er relevant, og efter omstændighederne enhver anden part, som har udstedt certifikater til skibet i overensstemmelse med konventionerne på flagstatens vegne- årsagen til tilbageholdelsen- havnen, hvor tilbageholdelsen har fundet sted, og datoen herfor.Artikel 16Godtgørelse af udgifter1. Hvis der ved inspektion som omhandlet i artikel 6 og 7 bekræftes eller konstateres fejl og mangler i forhold til kravene i den relevante konvention, som gør tilbageholdelse af skibet berettiget, skal alle udgifter i forbindelse med inspektionen under en sædvanlig regnskabsperiode afholdes af rederen eller dennes repræsentant i havnestaten.2. Alle udgifter i forbindelse med inspektion, som den kompetente myndighed i en medlemsstat udfører i medfør af artikel 10, stk. 4, opkræves hos skibets reder.3. Tilbageholdelsen kan ikke ophæves, før fuldstændig betaling er sket, eller der er stillet tilstrækkelig garanti for godtgørelse af udgifterne.Artikel 17Oplysninger om gennemførelsen1. Medlemsstaterne sender Kommissionen og MOU-sekretariatet følgende oplysninger:- Antal skibsinspektører, der arbejder på deres vegne med havnestatsinspektion i overensstemmelse med dette direktiv. For myndigheder, hvor skibsinspektørerne kun er deltidsbeskæftiget med havnestatsinspektion, omregnes antallet til det tilsvarende antal heltidsbeskæftigede.- Antal enkeltskibe, der anløb deres havne i et repræsentativt kalenderår i den forudgående femårsperiode.2. De i stk. 1 omhandlede oplysninger fremsendes senest tre måneder efter, at dette direktiv er trådt i kraft, og derefter hvert tredje kalenderår inden den 1. oktober.Artikel 18ForskriftsudvalgKommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 12 i direktiv 93/75/EØF, efter proceduren i samme artikel.Artikel 19ÆndringsprocedureDette direktiv kan ændres efter proceduren i artikel 18 med henblik på:a) at tilpasse medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til inspektion og offentliggørelse, som anført i artikel 5, bortset fra de 25 % i stk. 1, artikel 6, 7 og 15, på grundlag af erfaringerne fra direktivets anvendelse og under hensyntagen til, hvordan MOU udvikler sigb) at tilpasse bilagene for at tage hensyn til ændringer, der er trådt i kraft, af konventionerne og af protokoller, koder og resolutioner fra relevante internationale organisationer samt af MOU.Artikel 20Gennemførelse1. Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 1996. De underretter straks Kommissionen herom.2. Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 21Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen.Artikel 22Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 19. juni 1995.På Rådets vegneB. PONSFormand(1) EFT nr. C 107 af 15. 4. 1994, s. 14, og EFT nr. C 347 af 8. 12. 1994, s. 15.(2) EFT nr. C 393 af 31. 12. 1994, s. 50.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 27. oktober 1994 (EFT nr. C 347 af 8. 12. 1994, s. 15.), Rådets fælles holdning af 14. marts 1995 (EFT nr. C 93 af 13. 4. 1995, s. 25) og Europa-Parlamentets afgørelse af 18. maj 1995 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).(4) EFT nr. C 271 af 7. 10. 1993, s. 1.(5) EFT nr. L 247 af 5. 10. 1993, s. 19.BILAG ISKIBE, DER FØRST OG FREMMEST SKAL SYNES (jf. artikel 5, stk. 2) (1*)1. Skibe, der anløber en havn i en medlemsstat for første gang eller efter et fravær på tolv månder eller derover. Ved anvendelsen af dette kriterium skal medlemsstaterne også tage hensyn til inspektioner, der er foretaget af parterne i MOU. Foreligger de nødvendige oplysninger i den forbindelse ikke, baserer medlemsstaterne sig på de data, der findes i SIRENAC E, og inspicerer de skibe, der ikke er blevet registreret i SIRENAC E's database siden ibrugtagningen af denne database den 1. januar 1993.2. Skibe, hvis flagstat er opført i den rullende treårsoversigt over gennemsnitlige tilbageholdelser og forsinkelser, som offentliggøres i årsrapporten for MOU.3. Skibe, der har fået tilladelse til at forlade en havn i en medlemsstat på betingelse af, at noterede fejl og mangler afhjælpes inden en fastlagt frist, når denne frist er udløbet.4. Skibe, om hvilke lodser eller havnemyndigheder har indberettet fejl og mangler, som kan påvirke sikkerheden under sejladsen, jf. direktiv 93/75/EØF og artikel 13 i nærværende direktiv.5. Skibe, for hvilke de lovpligtige certifikater om skibets konstruktion og udrustning, udstedt i overensstemmelse med konventionerne, og klassifikationscertifikaterne er udstedt af en organisation, der ikke er anerkendt i henhold til Rådets direktiv 94/57/EF af 22. november 1994 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse hermed (2).6. Skibe, der ikke opfylder forpligtelserne i direktiv 93/75/EØF.7. Skibe, der tilhører en kategori, for hvilken der kræves udvidet inspektion, jf. artikel 7.8. Skibe, som af sikkerhedsgrunde er blevet slettet af klassen inden for de sidste seks måneder.(1*) Kriteriernes rækkefølge siger ikke noget om deres betydning.(2) EFT nr. L 319 af 12. 12. 1994, s. 20.BILAG IILISTE OVER CERTIFIKATER OG DOKUMENTER (jf. artikel 6, stk. 1)1. Internationalt målebrev (1969)2. - Sikkerhedscertifikat for passagerskibe- Konstruktionssikkerhedscertifikat for lastskibe- Udrustningssikkerhedscertifikat for lastskibe- Radiotelegrafisikkerhedscertifikat for lastskibe- Radiotelefonisikkerhedscertifikat for lastskibe- Radiosikkerhedscertifikat for lastskibe- Undtagelsescertifikat- Sikkerhedscertifikat for lastskibe3. Internationalt egnethedscertifikat for transport af flydende gasser i bulk- Egnethedscertifikat for transport af flydende gasser i bulk4. Internationalt egnethedscertifikat for transport af farlige kemikalier i bulk- Egnethedscertifikat for transport af farlige kemikalier i bulk5. Internationalt certifikat vedrørende forebyggelse af olieforurening6. Internationalt forureningsforebyggelsescertifikat for transport af giftige flydende stoffer i bulk7. Internationalt lastelinjecertifikat (1966)- Internationalt undtagelses-lastelinjecertifikat8. Oliejournal, del I og II9. Ladningsjournal10. Dokument vedrørende skibets minimumsbemanding (Minimum Safe Manning Document)- Sønæringsbeviser11. Lægeattester, jf. ILO-konvention nr. 73 om lægeundersøgelse af søfarende12. Stabilitetsoplysninger13. Kopi af overensstemmelsesattestering og certifikat udstedt i overensstemmelse med International Management Code for the Safe Operation of Ships and for Pollution Prevention (IMO-resolution A.741 (18))14. Certifikater vedrørende skibets skrogstyrke og maskineri udstedt af det pågældende klassifikationsselskab (forlanges kun, hvis skibet opretholder sin klasse i et klassifikationsselskab).BILAG IIIEKSEMPLER PÅ »BEGRUNDET MISTANKE« SOM GRUNDLAG FOR EN MERE DETALJERET INSPEKTION (jf. artikel 6, stk. 3)1. Skibet er omfattet af de tilfælde, der er beskrevet i bilag I, bortset fra punkt 1.2. Der foreligger en indberetning eller underretning fra en anden medlemsstat.3. Der foreligger en indberetning eller klage fra skibsføreren, et besætningsmedlem eller enhver person eller organisation, der har en legitim interesse i, at skibet drives på sikkerhedsmæssigt forsvarlig vis, i leve- og arbejdsvilkårene om bord eller i forebyggelse af forurening, medmindre den pågældende medlemsstat anser rapporten eller klagen for åbenbart ubegrundet. Det pågældende skibs skibsfører eller reder skal ikke have at vide, hvem der har indgivet indberetningen eller klagen.4. Skibet har været indblandet i en kollision på vej til havnen.5. Oliejournalen er ikke ført korrekt.6. Skibet er blevet anklaget for at have overtrådt bestemmelserne om udslip af skadelige stoffer.7. Der er opdaget fejl ved gennemgangen af certifikater og anden dokumentation, jf. artikel 6, stk. 1, litra a), og stk. 2.8. Der er tegn på, at besætningsmedlemmerne ikke er i stand til at opfylde kravene i artikel 8 i Rådets direktiv 94/58/EF af 22. november 1994 om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv (1).9. Der er tegn på, at laste- eller andre operationer ikke udføres sikkerhedsmæssigt forsvarligt eller i overensstemmelse med IMO's retninglinjer, f.eks. hvis iltindholdet i inertgasledningerne til lasttankene er over det foreskrevne maksimum.10. Skibsføreren på et olietankskib forelægger ikke udskriften fra systemet til overvågning og kontrol af olieudtømning for den sidste ballastrejse.11. Der foreligger ikke en ajourført mønstringsrulle, eller besætningsmedlemmer kender ikke deres opgaver under brand eller evakuering.(1) EFT nr. L 319 af 11. 12. 1994, s. 28.BILAG IVPROCEDURER FOR KONTROL AF SKIBE (jf. artikel 6, stk. 4)1. Procedures for the Control of Ships (IMO-resolution A.466 (XII) om procedurer for skibskontrol) med ændringer.2. Principles of Safe Manning (IMO-resolution A.481 (XII) om principper for sikker bemanding) med bilag, som indeholder, i bilag 1: Minimum Safe Manning Document (dokument om skibets minimumsbemanding) og i bilag 2: Guidelines for the Application of Principles of Safe Manning (retningslinjer for anvendelse af principperne for sikker bemanding).3. Procedures for the Control of Ships and Discharges (IMO-resolution A.542 (13) om procedurer for kontrol med skibe og udtømninger) i henhold til bilag I til MARPOL 73/78.4. Procedures for the Control of Ships and Discharges (IMO-resolution MEPC. 26 (23) om procedurer for kontrol med skibe og udtømninger) i henhold til bilag II til MARPOL 73/78.5. Procedures for the Control of Operational Requirements Related to the Safety of Ships and Pollution Prevention (IMO-resolution A.742 (18) om procedurer for kontrol med driftskrav af betydning for skibes sikkerhed og forebyggelse af forurening).6. Bestemmelserne i International Maritime Dangerous Goods Code (den internationale kode for søtransport af farligt gods).7. Publikationen fra Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) »Inspection of Labour Conditions on Board Ship: Guidelines for Procedure« (procedurevejledning om inspektion af arbejdsforhold på skibe).8. Bilag 1 til Paris-MOU, retningslinjer for inspektører.BILAG VA. SKIBSKATEGORIER DER UNDERKASTES UDVIDET INSPEKTION (jf. artikel 7, stk. 1)1. Olietankskibe, der er fem år eller mindre fra at skulle udfases i henhold til MARPOL 73/78, bilag I, regel 13G, dvs.:- et råolietankskib på 20 000 tons dødvægt og derover eller et produktskib på 30 000 tons dødvægt og derover, der ikke opfylder kravene til en ny olietanker som omhandlet i regel 1 (26) i bilag I til MARPOL 73/78, skal underkastes udvidet inspektion 20 år efter den leveringsdato, der er anført i formular B-supplementet til IOPP-certifikatet, eller 25 år efter denne dato, hvis skibets sidetanke eller dobbeltbundede lastrum, som ikke anvendes til transport af olie, opfylder kravene i regel 13G (4) i det pågældende bilag, medmindre skibet er blevet ombygget for at opfylde kravene i regel 13F i samme bilag- et olietankskib som omhandlet ovenfor, der opfylder kravene til et nyt olietankskib som omhandlet i regel 1 (26) i bilag I til MARPOL 73/78, skal underkastes udvidet inspektion 25 år efter den leveringsdato, der er anført i formular B-supplementet til IOPP-certifikatet, medmindre det opfylder eller er blevet ombygget til at opfylde kravene i regel 13F i samme bilag.2. Massegodsskibe, der er over tolv år gamle; alderen fastlægges på grundlag af den byggedato, der er anført i skibets sikkerhedscertifikater.3. Passagerskibe.4. Gas- og kemikalietankskibe, der er over ti år gamle; alderen fastlægges på grundlag af den byggedato, der er anført i skibets sikkerhedscertifikater.B. IKKE-OBLIGATORISKE RETNINGSLINJER FOR UDVIDET INSPEKTION AF VISSE SKIBSKATEGORIER (jf. artikel 7, stk. 2)Udvidet inspektion kan omfatte nedenstående forhold, i det omfang de er relevante. Skibsinspektørerne skal være opmærksomme på, at det kan bringe den sikre udførelse af visse operationer om bord, f.eks. lasteoperationer, i fare, hvis der samtidig kræves udført prøver, som påvirker operationen.1. SKIBE GENERELT (alle kategorier i del A):- Strømafbrydelse og igangsætning af nødgenerator.- Inspektion af nødbelysningsanlæg.- Funktionsprøvning af nødbrandpumpe med to brandslanger forbundet til hovedbrandledningen.- Funktionsprøvning af lænsepumper.- Lukning af vandtætte døre.- Affiring af en søværts redningsbåd.- Prøvning af fjernstyret nødstop for f.eks. kedler, ventilations- og brændstofpumper.- Prøvning af styremaskine, herunder hjælpeudstyr.- Inspektion af nødstrømkilde til radioanlæg.- Inspektion og så vidt muligt prøvning af maskinrumsseparator.2. OLIETANKSKIBEFor olietankskibe kan udvidet inspektion foruden forholdene under punkt 1 omfatte følgende forhold:- Fast installeret skumslukningssystem på dækket.- Brandbekæmpelsesudstyr generelt.- Inspektion af brandspjæld til maskinrum, pumperum og opholdsrum.- Kontrol af tryk og iltindhold for inertgas.- Kontrol af synsrapporten, jf. IMO-resolution A.744 (18) for at identificere eventuelle mistænkelige områder, der kræver inspektion.3. MASSEGODSSKIBEFor massegodsskibe kan udvidet inspektion foruden forholdene under punkt 1 omfatte følgende forhold:- Eventuel korrosion i dækmaskineriets fundering.- Eventuel deformation og/eller korrosion i lugedæksler.- Eventuelle revner eller lokal korrosion i tværskodder.- Adgang til lastrum.- Kontrol af synsrapporten, jf. IMO-resolution A.744(18) for at identificere eventuelle mistænkelige områder, der kræver inspektion.4. GAS- OG KEMIKALIETANKSKIBEFor gas- og kemikalietankskibe kan udvidet inspektion foruden forholdene under punkt 1 omfatte følgende forhold:- Lasttankkontrol og sikkerhedsanordninger vedrørende temperatur, tryk og ullage.- Iltanalyse- og eksplosionsmåleapparater, herunder justering heraf. Tilstedeværelse af kemisk sporingsudstyr (sugepumper) med et relevant antal passende gasprøverør i forhold til den transporterede last.- Redningsudstyr, der giver hensigtmæssig åndedræts- og øjenbeskyttelse, til alle ombordværende (hvis det er påkrævet for de produkter, der er opført i henholdsvis det internationale egnethedscertifikat eller egnethedscertifikat for transport af farlige kemikalier i bulk eller af flydende gasser i bulk).- Kontrol af, om det transporterede produkt er opført i henholdsvis det internationale egnethedscertifikat eller egnethedscertifikat for transport af farlige kemikalier i bulk eller af flydende gasser i bulk.- Faste brandslukningsinstallationer på dæk, indeholdende skum, et tørt kemikaliestof eller andet som krævet for det transporterede produkt.5. PASSAGERSKIBEFor passagerskibe kan udvidet inspektion foruden forholdene under punkt 1 omfatte følgende forhold:- Prøvning af brandmelde- og brandalarmsystem.- Prøvning af branddøres evne til at lukke tæt.- Prøvning af højttalersystem.- Brandøvelse, hvor - som et minimum - alle sæt brandmandsudstyr demonstreres og en del af restaurationspersonalet deltager.- Påvisning af, at nøglepersoner i besætningen er bekendt med havarikontrolplanen.Hvis det anses for relevant, kan inspektionen fortsætte, mens skibet er undervejs til eller fra medlemsstatens havn, med skibsførenes eller rederens samtykke. Inspektørerne må ikke hindre skibet i at udføre sine opgaver og ej heller fremkalde situationer, der efter skibsførernes skøn kunne bringe passagerernes, besætningens og skibets sikkerhed i fare.BILAG VIKRITERIER FOR TILBAGEHOLDELSE AF ET SIKB (jf. artikel 9, stk. 3)Indledning Skibsinspektørens afgørelse af, om mangler, der er konstateret under en inspektion, gør tilbageholdelse af det pågældende skib berettiget, baseres på kriterierne i punkt 1 og 2.Punkt 3 indeholder eksempler på fejl og mangler, der alene kan gøre tilbageholdelse af det pågældende skib berettiget, jf. artikel 9, stk. 3.1. Fundamentale kriterier Skibsinspektøren anvender følgende kriterier, når han på grundlag af sit faglige skøn afgør, om et skib skal tilbageholdes:Varighed:Skibe, som det ville være uforsvarligt at lade afsejle, skal tilbageholdes efter den første inspektion uden hensyn til det tidsrum, skibet skal tilbringe i havn.Kriterier:Et skib skal tilbageholdes, hvis dets fejl og mangler er så alvorlige, at skibsinspektøren bør aflægge skibet et nyt besøg for at sikre sig, at fejlene og manglerne er blevet udbedret, inden skibet afsejler.Det er ensbetydende med, at der er tale om så alvorlige fejl og mangler, at det er nødvendigt, at skibsinspektøren aflægger et nyt besøg om bord. Det gør dog ikke et sådant besøg obligatorisk i alle tilfælde. Det indebærer, at myndighederne på den ene eller den anden måde, helst ved et nyt besøg, skal kontrollere, at fejlene og manglerne er blevet udbedret, inden skibet afsejler.2. Anvendelse af de fundamentale kriterier Skibsinspektørens afgørelse af, om konstaterede fejl og mangler på et skib er så alvorlige, at skibet bør tilbageholdes, træffes på følgende grundlag:1) Har skibet de relevante og gyldige dokumenter?2) Er skibet bemandet i henhold til dokumentet om skibes mindstebemanding?Skibsinspektøren skal under inspektionen desuden vurdere, om skibet og/eller besætningen er i stand til:3) sikker sejlads under den forestående sejlads4) sikker håndtering, transport og overvågning af ladningen under den forestående sejlads5) sikker drift af maskinrummet under den forestående sejlads6) korrekt fremdrift og styreevne under den forestående sejlads7) om fornødent at foretage effektiv brandbekæmpelse overalt på skibet under den forestående sejlads8) om fornødet at foretage hurtig og sikker evakuering af skibet samt gennemføre redningsaktioner under den forestående sejlads9) at forhindre miljøforurening under den forestående sejlads10) at sikre tilstrækkelig stabilitet under den forestående sejlads11) tilstrækkelig sikring af, at skibet er vejrtæt under den forestående sejlads12) om fornødent at kommunikere med omverdenen i en katastrofesituation under den forestående sejlads13) sikring af forsvarlige og hygiejniske forhold om bord under den forestående sejlads.Hvis et af disse spørgsmål besvares benægtende, må det under hensyn til alle konstaterede fejl og mangler stærkt overvejes at tilbageholde skibet. Flere mindre alvorlige fejl og mangler kan også gøre en tilbageholdelse af skibet berettiget.3. Som hjælp for skibsinspektøren under anvendelse af disse retningslinjer følger nedenfor, grupperet under de relevante konventioner og/koder, en liste over fejl og mangler, der anses for at være så alvorlige, at de kan gøre en tilbageholdelse af det pågældende skib berettiget. Listen er ikke udtømmende.3.1. GenereltManglende gyldige certifikater som foreskrevet i de relevante konventioner. Skibe, der fører en ikke-konventionsstats flag, eller som ikke har gennemført en anden relevant konvention, er imidlertid ikke berettiget til certifikater i henhold til denne konvention eller andre relevante konventioner. Manglende obligatoriske certifikater er derfor ikke i sig selv en tilbageholdelsesgrund for disse skibe; under anvendelse af klausulen om ikke gunstigere behandling skal skibet dog opfylde alle væsentlige dele af bestemmelserne, inden det afsejler.3.2. Områder under SOLAS-konventionen (henvisninger i parentes)1. Svigt i den korrekte funktion af fremdriftsmaskineriet og andet væsentligt maskineri samt i elektriske anlæg2. Manglende renholdelse af maskinrummet, for store mængder olieholdige blandinger i rendestenene, isolering af rør, herunder olieforurenede udstødningsrør i maskinrummet, ukorrekt funktion af lænsepumpeanordningerne3. Svigt i den korrekte funktion af nødgeneratorer, -belysning, -batterier og -kontakter4. Svigt i den korrekte funktion af hoved- og hjælpestyreanlæg5. Manglende, utilstrækkelig mængde af eller alvorlig beskadigelse på personlige redningsmidler, redningsbåde og udsætningsanordninger6. Manglende, ikke forskriftsmæssige eller væsentlig beskadigelse af brandmeldeanlæg, brandalarmer, brandslukningsudstyr, fast installeret brandslukningsudstyr, ventilationsspjæld, brandspjæld, hurtiglukkere, således at de ikke kan anvendes til den tiltænkte brug7. Manglende, væsentlig beskadigelse af eller svigt i den korrekte funktion af brandslukningsudstyr på dækket8. Manglende, ikke forskriftsmæssige eller alvorlig beskadigelse af navigationslys, signalfigurer eller lydsignalapparater9. Manglende radioudstyr til udsending af nødsignaler og meddelelser om sikkerhed, eller svigt i dets korrekte funktion10. Manglende eller svigt i den korrekte funktion af navigationsudstyr, under hensyn til SOLAS-reglement V/12(o)11. Manglende ajourførte søkort, og/eller alle andre relevante nautiske publikationer, der er nødvendige for den påtænkte sejlads; dog kan elektroniske kort anvendes i stedet for nævnte kort12. Mangel på ikke gnistdannende ventilatorer fra lastpumperummene (SOLAS-reglement II-2/59.3.1).3.3. Områder under IBC-koden (henvisninger i parentes)1. Transport af et stof, der ikke er opført i egnethedscertifikatet, eller manglende oplysninger om ladningen (16.2)2. Manglende eller beskadigede overtrykssikkerhedsanordninger (8.2.3)3. Elektriske anlæg, der aldrig har opfyldt sikkerhedskraverne, eller som ikke svarer til kodens krav (10.2.3)4. Mulighed for antændelse i farlige områder som omhandlet under 10.2 (11.3.15)5. Overtrædelse af særlige krav (15)6. Overskridelse af den højst tilladte lastmængde pr. tank (16.1)7. Utilstrækkelig varmebeskyttelse af følsomme produkter (16.6).3.4. Områder under IGC-koden (henvisninger i parentes)1. Transport af et stof, der ikke er opført i egnethedscertifikatet, eller manglende oplysninger om lasten (18.1)2. Manglende lukkeanordninger til opholdsrum eller tjenesterum (3.2.6)3. Skotter, der ikke er gastætte (3.3.2)4. Defekte luftsluser (3.6)5. Manglende eller defekte hurtiglukkende ventiler (5.6)6. Manglende eller defekte sikkerhedsventiler (8.2)7. Elektriske anlæg, der ikke er egensikre (eksplosionssikre), eller som ikke svarer til kodens krav (10.2.4)8. Ventilatorer i lastområdet fungerer ikke (12.1)9. Overtryksanordningerne for lasttankene fungerer ikke (13.4.1)10. Defekt gasdetektionsanlæg og/eller detektionsanlæg for giftige gasser (13.6)11. Transport af stoffer uden gyldigt inhibitorcertifikat, hvor der skal tilsættes en inhibitor (17/19).3.5. Områder under konventionen om lastelinjer1. Væsentlige områder med skader, korrosion eller huller i yderklædningen og tilhørende forstærkning i dæk og skrog, som påvirker sødygtigheden eller skibets styrke til at modstå lokal belastning, medmindre der er foretaget en tilstrækkelig midlertidig reparation for sejlads til en havn med henblik på endelig reparation2. Konstateret utilistrækkelig stabilitet3. Mangel på tilstrækkelige og pålidelige oplysninger i godkendt form, der hurtigt og på en nem måde giver skibsføreren mulighed for at arrangere skibets ladning og ballast på en sådan måde, at der altid og under varierende forhold under sejladsen er en tilstrækkelig sikker stabilitetsmargen, og at der ikke forekommer en urimelig påvirkning på skibets konstruktion4. Manglende, væsentlig beskadigelse af eller defekte lukkeanordninger, lugelukningsanordninger og vandtætte døre5. Overlastning6. Manglende eller ulæselige dybgangsmærker.3.6. Områder under MARPOL-konventionen, bilag I (henvisninger i parentes)1. Manglende, alvorlig beskadigelse af eller svigt i den korrekte funktion af oliefiltreringsanlæg, olieudtømningsovervågningen og -kontrolsystemet eller 15 ppm alarmanordningerne2. Utilstrækkelig resterende kapacitet i slop- og/eller slamtanken til den påtænkte sejlads3. Oliejournal foreligger ikke (20(5))4. Installation af uautoriserede by-pass ventiler til lænsning.3.7. Områder under MARPOL-konventionen, bilag II (henvisninger i parentes)1. Ingen P& A-manual2. Ladningen er ikke kategoriseret (3(4))3. Ingen lastejournal (9(6))4. Transport af olielignende stoffer uden at kravene herfor er opfyldt eller uden relevant ændring af certifikatet (14)5. Installation af uautoriserende by-pass ventiler til lænsning.3.8. Områder under STCW-konventionenAntallet af besætningsmedlemmer, besætningens sammensætning eller certificering svarer ikke til dokumentet om sikker bemanding.3.9. Områder under ILO-konventionerne1. Utilstrækkelig proviantering til sejlads til næste havn2. Mangel på tilstrækkeligt drikkevand til sejlads til næste havn3. Udpræget uhygiejniske forhold om bord4. Ingen opvarmningsmuligheder i kamre, opholdsrum m.m. på et skib, der sejler i områder, hvor temperaturerne kan være meget lave5. Usædvanligt store mængder affald, blokering med udrustning eller last eller på anden måde uforsvarlige forhold i korridorer/opholdsrum.3.10. Områder, der måske ikke gør tilbageholdelse berettiget, men hvor f.eks. lasteoperationer må indstillesSvigt i den korrekte funktion (eller vedligeholdelse) af inertgasanlægget, lasterelateret udstyr eller maskineri anses for tilstrækkelig grund til at standse lasteoperationer.BILAG VIISKIBSINSPEKTØRERS MINIMUMSKVALIFIKATIONER (jf. artikel 12, stk. 1)1. Skibsinspektører skal af medlemsstatens myndigheder være bemyndiget til at udføre havnestatskontrol.2. Skibsinspektører skalenten- have mindst et års erfaring som flagstatsinspektør, hvor de har været beskæftiget med syn og certificering i overensstemmelse med de relevante konventioner, og- være i besiddelse afa) bevis som skibsfører, der sætter dem i stand til at tage kommandoen over et skib på 1 600 BT og derover, jf. STCW, Reg. II/2, ellerb) bevis som maskinchef, der sætter dem i stand til at udføre dette arbejde om bord på et skib, hvis hovedmaskineri har en maskineffekt på 3 000 kW og derover, jf. STCW, Reg. III/2, ellerc) eksamensbevis som skibsingeniør, maskiningeniør eller ingeniør med speciale inden for søfartsområdet og have arbejdet som sådan i mindst fem år.- En skibsinspektør med de uddannelser, der er nævnt under litra a) og b), skal i en periode på mindst fem år have arbejdet til søs som dæksofficer eller som officer i maskinafsnittet.eller- have en relevant universitetseksamen eller tilsvarende uddannelse, og- være uddannet på og udgået fra en skole for skibsinspektører, og- have arbejdet mindst to år som flagstatsinspektør, hvor de har været beskæftiget med syn og certificering i overensstemmelse med konventionerne.3. Skibsinspektører skal mundtligt og skriftligt kunne kommunikere med søfarere på det mest talte sprog til søs.4. Skibsinspektører skal have passende kendskab til bestemmelserne i de internationale konventioner og de relevante procedurer for havnestatskontrol.5. Skibsinspektører, der ikke opfylder ovennævnte kriterier, kan også godkendes, hvis de på datoen for direktivets vedtagelse er ansat hos en medlemsstats myndigheder til at udføre havnestatskontrol.


Avis juridique important

|

31979L1071

Rådets direktiv 79/1071/EØF af 6. december 1979 om ændring af direktiv 76/308/EØF om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med foranstaltninger, der er finansieret af Den europæiske udviklings- og garantifond for Landbruget, samt af landbrugsafgifter og told

EF-Tidende nr. L 331 af 27/12/1979 s. 0010 - 0010 den finske specialudgave: kapitel 2 bind 2 s. 0158  den græske specialudgave: Kapitel 02 bind 8 s. 0035  den svenske specialudgave: kapitel 2 bind 2 s. 0158  den spanske specialudgave: Kapitel 02 bind 6 s. 0120  den portugisiske specialudgave: Kapitel 02 bind 6 s. 0120

++++  RAADETS DIREKTIV  af 6 . december 1979  om aendring af direktiv 76/308/EOEF om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med foranstaltninger , der er finansieret af Den europaeiske udviklings - og garantifond for Landbruget , samt af landbrugsimportafgifter og told   ( 79/1071/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 99 og 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Et fordringsdokument , som er udfaerdiget af myndighederne i en medlemsstat , og som vedroerer mervaerdiafgift , kan paa nuvaerende tidspunkt principielt ikke inddrives i en anden medlemsstat ;  da anvendelsen af nationale bestemmelser om inddrivelse af mervaerdiafgift er begraenset til det nationale omraade , udgoer disse bestemmelser en hindring for det faelles markeds oprettelse og funktion ; det er derfor noedvendigt af fastsaette faelles regler om gensidig bistand mellem medlemsstaterne med henblik paa inddrivelse ; de boer ligeledes finde anvendelse paa inddrivelse af renter og omkostninger i forbindelse med fordringer ;  for inddrivelse af fordringer i forbindelse med foranstaltninger , der er finansieret af Den europaeiske udviklings - og garantifond for Landbruget , samt af landbrugsimportafgifter og told har Raadet ved direktiv 76/308/EOEF ( 3 ) vedtaget faelles regler ;  paa det skattemaessige omraade kan de samme regler anvendes ; det er derfor tilstraekkeligt at udvide anvendelsesomraadet for direktiv 76/308/EOEF -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Titlen paa direktiv 76/308/EOEF affattes saaledes :   " Raadets direktiv af 15 . marts 1976 om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med foranstaltninger , der er finansieret af Den europaeiske udviklings - og garantifond for Landbruget , samt af landbrugsimportafgifter og told , og i forbindelse med mervaerdiafgift . "  Artikel 2  Artikel 2 i direktiv 76/308/EOEF aendres saaledes :  a ) litra d ) bliver litra e ) ;  b ) der indfoejes efter litra c ) foelgende litra :   " d ) mervaerdiafgift " .  Artikel 3  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for senest den 1 . januar 1981 at efterkomme dette direktiv .  Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 6 . december 1979 .  Paa Raadets vegne  L . PRETI  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 57 af 7 . 3 . 1977 , s . 62 .  ( 2 ) EFT nr . C 56 af 7 . 3 . 1977 , s . 79 .  ( 3 ) EFT nr . L 73 af 19 . 3 . 1976 , s . 18 .


Avis juridique important

|

31981L0432

Kommissionens direktiv 81/432/EØF af 29. april 1981 om fastlæggelse af Fællesskabets analysemetode til officiel kontrol med vinylchlorid afgivet til levnedsmidler af materialer og genstande

EF-Tidende nr. L 167 af 24/06/1981 s. 0006 - 0011 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 11 s. 0140  den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 11 s. 0203  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 11 s. 0140  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 11 s. 0203

++++  KOMMISSIONENS DIREKTIV  af 29 . april 1981  om fastlaeggelse af Faellesskabets analysemethode til officiel kontrol med vinylchlorid afgivet til levnedsmidler af materialer og genstande   ( 81/432/EKSF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets direktiv 78/142/EOEF af 30 . januar 1978 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning vedroerende materialer og genstande , som indeholder monomert vinylchlorid , og som er bestemt til at komme i beroering med levnedsmidler ( 1 ) , saerlig artikel 3 , og  ud fra foelgende betragtninger :  I henhold til artikel 2 i direktiv 78/142/EOEF maa materialer og genstande ikke til levnedsmidler , som er eller har vaeret i beroering med disse materialer og genstande , afgive vinylchlorid der kan bestemmes med en metode med en detektionsgraense paa 0,01 mg/kg , i henhold til artikel 3 skal denne graense kontrolleres ved en faellesskabsanalysemetode ;  den i bilaget angivne metode har paa grundlag af faellesafproevninger paa forskellige laboratorier vist sig tilstraekkelig noejagtig og reproducerbar til at blive vedtaget som faellesskabsanalysemetode ;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelsen fra Den staaende Levnedsmiddelkomité -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  De analyser , der er noedvendige for en officiel kontrol med vinylchlorid afgivet af materialer og genstande til levnedsmidler foretages efter den metode , der er beskrevet i bilaget .  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love eller administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1 . oktober 1982 . De underretter straks Kommissionen herom .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 29 . april 1981 .  Paa Kommissionens vegne  Karl-Heinz NARJES  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 44 af 15 . 2 . 1978 , s . 15 .  BILAG  BESTEMMELSE AF MAENGDEN AF VINYLCHLORID AFGIVET AF MATERIALER OG GENSTANDE TIL LEVNEDSMIDLER  1 . ANVENDELSESFORMAAL OG -OMRAADE  Med denne metode er det muligt at bestemme indholdet af vinylchlorid i levnedsmidler .  2 . PRINCIP  Indholdet af vinylchlorid i levnedsmidler bestemmes ved gaskromatografi under anvendelse af " headspace " .  3 . REAGENSER  3.1 . Vinylchlorid ( VC ) , over 99,5 % ( v/v ) rent .  3.2 . N,N-dimethylacetamid ( DMA ) , fri for urenheder med samme retentionstid som VC eller som den interne standard ( 3.3 . ) under proevebetingelserne .  3.3 . Diethylether eller cis-2-buten oploest i DMA  ( 3.2 . ) som intern standardoploesning . Disse interne standarder skal vaere fri for urenheder med samme retentionstid som VC under proevebetingelserne .  3.4 . Destilleret vand eller demineraliseret vand med tilsvarende renhed .  4 . APPARATUR  N.B :  Kun specielle instrumenter og apparater , der kraever saerlige specifikationer , er naevnt ; saedvanligt laboratorieudstyr forudsaettes at vaere til stede .  4.1 . Gaskromatograf enten med automatisk headspace-proeveudtagning eller med udstyr til manuel proeveindsproejtning .  4.2 . Flammeionisationsdetektor eller andre under punkt 7 . naevnte detektorer .  4.3 . Gaskromatografikolonne  Kolonnen skal vaere i stand til at adskille toppene fra luft , VC og den interne standard , hvis en saadan benyttes . Ioevrigt skal det kombinerede system 4.2 . og 4.3 . have en saadan foelsomhed , at det signal , som opnaas med en oploesning indeholdende 0,005 mg VC/l DMA eller 0,005 mg VC/kg DMA , er mindst fem gange saa kraftig som baggrundsstoejen .  4.4 . Glas eller kolber med silicone - eller butylgummimembran . Naar der anvendes manuel proeveindsproejtning , kan udtagelse af headspaceproeven med sproejten bevirke et delvist vakuum i glasset eller kolben . Ved manuel fremgangsmaade anbefales det derfor at anvende et stoerre glas , dersom glasset ikke saettes under tryk foer udtagelsen af proeven .  4.5 . Mikrosproejter .  4.6 . Gastaette sproejter til manuel headspace-proeveudtagning .  4.7 . Analysevaegt , noejagtighed 0,1 mg .  5 . FREMGANGSMAADE  ADVARSEL : VC er et farligt stof og er i gasform ved stuetemperatur . Tilberedningen af oploesninger boer derfor udfoeres i et stinkskab med god udluftning .  N . B :   - Der maa traeffes alle fornoedne foranstaltninger for at undgaa tab af VC eller DMA ;   - Naar der benyttes manuel proeveudtagning , boer der anvendes en intern standard ( 3.3 . ) ;   - Hvis der anvendes en intern standard , skal den samme oploesning anvendes under hele proceduren .  5.1 . Fremstilling af VC-standardoploesning  ( Oploesning A )  5.1.1 . Koncentreret VC-standardoploesning paa ca . 2 000 mg/kg  En egnet glasbeholder afvejes med en noejagtighed paa 0,1 mg . Derefter anbringes en vis maengde ( f.eks . 50 ml ) DM ( 3.2 . ) i beholderen , der vejes paa ny . Der tilsaettes en vis maengde ( f.eks . 0,1 g ) VC ( 3.1 . ) i flydende form eller som gas til DMA ved langsomt at sproejte det ind . VC kan ogsaa tilsaettes ved at blaese det gennem DMA paa betingelse af , at der benyttes en indretning , hvorved man undgaar tab af DMA . Der vejes igen med en noejagtighed 0,1 mg og ventes to timer for at opnaa ligevaegt . Hvis der anvendes intern standard , skal der tilsaettes intern standard , saaledes at koncentrationen af denne i den koncentrerede VC-standardoploesning er den samme som i den interne standardoploesning forberedt under pkt . 3.3 . Standardoploesningen opbevares i koeleskab .  5.1.2 . Fremstilling af fortyndet VC-standardoploesning  Der udtages en afvejet maengde koncentreret VC-standardoploesning ( 5.1.1 . ) , som fortyndes med DMA ( 3.2 . ) eller med intern standardsoploesning ( 3.3 . ) til et kendt rumfang eller en kendt vaegt . Den fremkomme fortyndede standardoploesnings ( oploesning A ) koncentration udtrykkes i henholdsvis mg/l eller mg/kg .  5.1.3 . Udarbejdelse af standardkurve med oploesning A  N.B :   - kurven skal omfatte mindst syv dobbeltpunkter ;   - repeterbarheden af svarene ( 1 ) skal vaere mindre end 0,002 mg VC/l eller kg DMA ;   - kurven skal beregnes fra disse punkter ved hjaelp af de mindste kvadraters metode , dvs . standardkurven skal beregnes efter foelgende ligning : JFR . EFT  y = a1 x + a o   - kurven skal vaere lineaer , dvs . standardafvigelsen  ( s ) af differencerne mellem det maalte udslag ( y1 ) og den tilsvarende beregnede vaerdi fra regressionslinien  ( z1 ) divideret med det gennemsnitlige udslag ( y ) af alle udslagene maa ikke vaere stoerre end 0,07 .  Beregningen udfoeres saaledes : JFF . EFT  Der fremstilles to serier hver paa mindst 7 glas  ( 4.4 ) . Til hvert glas saettes en saadan maengde fortyndet VC-standardoploesning ( 5.1.2 . ) og DMA ( 3.2 . ) eller intern standardoploesning i DMA ( 3.3 . ) , at den endelige VC-koncentration i paralleloploesningerne vil vaere paa 0 , 0,005 , 0,010 , 0,020 , 0,030 , 0,040 , 0,050 osv . mg/l eller mg/kg DMA og saaledes , at det samlede rumfang er ens i alle glas . Maengden af tilsat fortyndet VC oploesning ( 5.1.2 . ) skal vaere saaledes , at forholdet mellem rumfang ( ml ) af tilsat VC oploesning og maengde ( g ) DMA eller intern standardoploesning ( 3.3 . ) er mindre end 5 . Glassene forsegles , og der fortsaettes som beskrevet under punkterne 5.4.1 . , 5.4.3 . og 5.4.5 . Der konstrueres en kurve med arealerne ( eller hoejderne ) af VC-toppene fra de to serier eller forholdene mellem disse arealer ( eller hoejderne ) og arealerne af toppene for den interne standard som ordinat og koncentrationerne af de to serier af oploesninger som abcisse .  5.2 . Kontrol af fremstilling af standardoploesningerne under punkt 5.1 .  5.2.1 . Fremstilling af endnu en VC-standardoploesning  ( Oploesning B )  Den under punkterne 5.1.1 . og 5.1.2 . beskrevne fremgangsmaade gentages for at faa endnu en fortyndet standardoploesning med i dette tilfaelde en koncentration paa ca . 0,02 mg VC/l eller 0,02 mg VC/kg DMA eller intern standardoploesning . Denne oploesning fyldes paa to glas  ( 4.4 . ) , som forsegles . Derefter fortsaettes som beskrevet . Derefter fortsaettes som beskrevet under punkterne 5.4.2 . , 5.4.5 .  5.2.2 . Kontrol af oploesning A  Gennemsnittet af to gaskromatografiske bestemmelser af oploesning B ( se punkt 5.2.1 . ) maa ikke afvige mere end 5 % fra det tilsvarende punkt paa den under punkt 5.2.2 . opnaaede standardkurve . Er forskellen stoerre end 5 % , bortkastes alle oploesninger fremkommet under punkterne 5.1 . of 5.2 . , og der begyndes forfra .  5.3 . Udarbejdelse af tilsaetningskurven  N.B :   - kurven skal omfatte mindst syv dobbeltpunkter ;   - kurven skal beregnes fra disse punkter ved hjaelp af de mindste kvadraters metode ( se punkt 5.1.3 . , tredje led ) ;   - kurven skal vaere lineaer , dvs . standardafvigelsen  ( s ) af differencerne mellem det maalte udslag ( y i ) og den tilsvarende beregnede vaerdi fra regressionslinjen  ( z i ) divideret med det gennemsnitlige udslag ( y ) af alle udslagene maa ikke vaere stoerre end 0,07 ( se punkt 5.1.3 . , fjerde led ) .  5.3.1 . Fremstilling af proever  Den levnedsmiddelproeve , der bliver analyseret , skal vaere repraesentativ for det levnedsmiddel , der skal undersoeges . Levnedsmidlet skal derfor vaere blandet eller findelt og blandet , inden proeven udtages .  5.3.2 . Fremgangsmaade  Der fremstilles to serier hver paa mindst 7 glas  ( 4.4 . ) . Til hvert glas saettes en maengde , ikke under 5 g , af det levnedsmiddel , der skal undersoeges  ( se punkt 5.3.1 . ) . Man maa forsoege at sikre , at der kommer en lige stor maengde i hvert glas . Glasset lukkes straks . Hvert glas tilsaettes for hvert gram proeve 1 ml destilleret vand eller demineraliseret vand af mindst tilsvarende renhed eller et andet egnet oploesningsmiddel om noedvendigt ( anm : ved homogene levnedsmidler er det unoedvendigt at tilsaette destilleret eller demineraliseret vand ) . Hvert glas tilsaettes saadanne maengder fortyndet VC-standardoploesning  ( 5.1.2 . ) , om noedvendigt indeholdende den interne standard ( 3.3 . ) , at koncentrationerne af den tilsatte VC er 0 , 0,005 , 0,010 , 0,020 , 0,030 , 0,040 og 0,050 osv . mg/kg levnedsmiddel . Det samlede rumfang DMA eller DMA indeholdende intern standard ( 3.3 . ) skal vaere ens i alle glas . Maengden af fortyndet VC standardoploesning ( 5.2.1 . ) og tilsat DMA skal vaere saaledes , at forholdet mellem det samlede rumfang ( ml ) af disse oploesninger og maengden ( g ) af levnedsmiddel i glasset er lavest muligt og ikke over 5 og er ens i alle glas . Glassene forsegles , og der fortsaettes som beskrevet under punkt 5.4 .  5.4 . Gaskromatografisk bestemmelse  5.4.1 . Glassene rystes paa en saadan maade , at man undgaar kontakt mellem vaesken i glasset og menbranen  ( 4.4 . ) , for at opnaa en saa homogen oploesning eller suspensen af levnedsmiddelproeverne som muligt .  5.4.2 . Alle de forseglede glas ( 5.2 . og 5.3 . ) anbringes i to timer i vandbad ved 60 * mere aller mindre 1 * C , saa temperaturligevaegt opnaas . Om noedvendigt rystes glassene igen .  5.4.3 . Der udtages en headspaceproeve i glasset . Anvendes manuel proeveudtagning , maa der anvendes stor omhu for at opnaa en reproducerbar proeve ( se punkt 4.4 . ) . Det er navnlig vigtigt , at sproejten paa forhaand opvarmes til proevens temperatur . Man maaler arealet ( eller hoejden ) af de toppe , der stammer fra VC og fra den interne standard , hvis en saadan anvendes .  5.4.4 . Der tegnes en kurve , hvis ordinatvaerdi viser arealerne ( eller hoejderne ) af VC-toppe eller forholdet mellem arealerne ( eller hoejderne ) af VC-toppe og arealerne ( eller hoejderne ) af toppene fra den interne standard , og abscissevaerdien viser maengden ( mg ) af tilsat VC i forhold til maengden af levnedsmiddelproeve i hvert glas ( kg ) . Kurvens skaeringspunkt med abscissen maales . Det saaledes fremkomne resultat er koncentrationen af VC i den undersoegte levnedsmiddelproeve .  5.4.5 . Overskydende DMA fjernes fra kolonnen ( 4.3 . ) ved en egnet metode , saa snart der viser sig toppe fra DMA paa kromatogrammet .  6 . RESULTATER  Det af det undersoegte materiale eller den undersoegte genstand til levnedsmidler afgivne VC udtrykt i mg/kg er defineret som gennemsnittet af de to bestemmelser ( se punkt 5.4 . ) , under forudsaetning af at kriteriet for repeterbarhed i punkt 8 . er opfyldt .  7 . BEKRAEFTELSE AF VC  Hvis den af materialer eller genstande til levnedsmidler afgivne maengde VC , som beregnet under punkt 6 , overstiger den graense , der er angivet i bilag II , stk . 2 , i Raadets direktiv 78/142/EOEF af 30 . januar 1978 , skal resultaterne af hver af de to bestemmelser ( 5.4 . ) bekraeftes paa en af foelgende tre maader :  i ) ved anvendelse af mindst én anden kolonne ( 4.3 . ) med en stationaer fase med en anden polaritet . Denne fremgangsmaade fortsaettes , indtil der fremkommer et kromatogram uden tegn paa overlapning af VC - og/eller interne standardtoppe med bestanddele for levnedsmidlet ;  ii ) ved anvendelse af andre detektorer som f.eks . den mikroelektrolytiske ledningsevnedetektor ( 2 ) ;  iii ) ved anvendelse af massespektrometri ; i dette tilfaelde kan tilstedevaerelsen af molekylioner med masse ( m/e ) 62 og 64 i forholdet 3 : 1 med stor sandsynlighed betragtes som en bekraeftelse paa tilstedevaerelsen af VC . I tvivlstilfaelde skal hele massespektret kontrolleres .  8 . REPETERBARHED  Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser  ( 5.4 . ) udfoert samtidigt eller hurtigt efter hinanden af samme person paa samme proeve under samme betingelser maa ikke overstige 0,003 mg VC/kg levnedsmiddel .  ( 1 ) Se ISO rekommandationen DIS 5725 : 1977 .  ( 2 ) Se Journal af Chromatographic Science , bind 12 , marts 1974 , side 152 .


Avis juridique important

|

32003L0115

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/115/EF af 22. december 2003 om ændring af direktiv 94/35/EF om sødestoffer til brug i levnedsmidler

EU-Tidende nr. L 024 af 29/01/2004 s. 0065 - 0071

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/115/EFaf 22. december 2003om ændring af direktiv 94/35/EF om sødestoffer til brug i levnedsmidlerEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2),efter høring af Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler i henhold til artikel 6 i Rådets direktiv 89/107/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilsætningsstoffer, som må anvendes i levnedsmidler(3),efter proceduren i traktatens artikel 251(4), ogud fra følgende betragtninger:(1) Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/35/EF af 30. juni 1994 om sødestoffer til brug i levnedsmidler(5) indeholder en liste over sødestoffer, det er tilladt at anvende i Fællesskabet, og betingelserne for deres anvendelse.(2) Siden 1996 har Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler fundet, at to nye sødestoffer, sucralose og aspartam-acesulfamsalt, kan accepteres til brug i levnedsmidler.(3) Udtalelsen fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler om cyclaminsyre og dens natrium- og calciumsalte (som førte til fastsættelsen af en ny acceptabel daglig indtagelse (ADI)) og de seneste undersøgelser af indtagelse af cyclamater medfører, at de maksimale anvendelsesdoser for cyclaminsyre og dens natrium- og calciumsalte bør reduceres.(4) Betegnelsen på visse fødevarekategorier i direktiv 94/35/EF bør tilpasses for at tage hensyn til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/46/EF af 10. juni 2002 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om kosttilskud(6) og til særdirektiver vedrørende visse grupper af fødevarer i bilag I til Rådets direktiv 89/398/EØF(7).(5) Anvendelse af de pågældende tilsætningsstoffer overholder de generelle kriterier i bilag II til direktiv 89/107/EØF.(6) Artikel 53 og 54 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed(8), fastlægger procedurer for vedtagelse af beredskabsforanstaltninger for fødevarer med oprindelse i Fællesskabet eller importeret fra et tredjeland. De sætter Kommissionen i stand til at vedtage sådanne foranstaltninger, hvis fødevarer må formodes at udgøre en alvorlig risiko for menneskers sundhed, dyresundheden eller miljøet, og hvis denne risiko ikke kan styres på tilfredsstillende vis ved hjælp af de foranstaltninger, der træffes af den eller de berørte medlemsstater.(7) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af direktiv 94/35/EF bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(9).(8) Direktiv 94/35/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1I direktiv 94/35/EF foretages følgende ændringer:1) Artikel 4 affattes således:"Artikel 4Efter proceduren i artikel 7 kan det afgøres,- om et bestemt levnedsmiddel skal betragtes som tilhørende en af de kategorier, der er omhandlet i tredje kolonne i bilaget, hvis der er divergerende opfattelser med hensyn til, om der i henhold til dette direktiv kan anvendes sødestoffer i det pågældende levnedsmiddel, og- om et tilsætningsstof, der er opført i bilaget og tilladt 'quantum satis', anvendes i overensstemmelse med kriterierne i artikel 2."2) I artikel 5, stk. 2, indsættes følgende som tredje led:"- aspartam-acesulfamsalt: 'indeholder en phenylalanin-kilde'."3) Artikel 7 affattes således:"Artikel 71. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, oprettet i medfør af artikel 58 i forordning (EF) nr. 178/2002(10), i det følgende benævnt 'komitéen'.2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF(11), jf. dennes artikel 8.Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden."4) Bilaget ændres som anført i bilaget til dette direktiv.Artikel 2Senest den 29. januar 2006 forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet indeholdende en redegørelse for situationen med hensyn til igangværende reevalueringer af tilsætningsstoffer og den forventede tidsplan for fremtidige reevalueringer, navnlig af sucralose og aspartam-acesulfamsalt. Disse reevalueringer foretages på grundlag af forbrugsdata forelagt af medlemsstaterne og tager hensyn til tilsætningsstoffernes indvirkninger på sårbare samfundsgrupper.Artikel 3Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv, således at:- handel med og anvendelse af produkter, der er i overensstemmelse med dette direktiv, tillades senest den 29. januar 2005- handel med og anvendelse af produkter, der ikke er i overensstemmelse med dette direktiv, forbydes senest den 29. juli 2005. Produkter, der er markedsført inden denne dato, og som ikke er i overensstemmelse med dette direktiv, kan dog markedsføres indtil den 29. januar 2006.De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 4Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.Artikel 5Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2003.På Europa-Parlamentets vegneP. CoxFormandPå Rådets vegneA. MatteoliFormand(1) EFT C 262 E af 29.10.2002, s. 429.(2) EUT C 85 af 8.4.2003, s. 34.(3) EFT L 40 af 11.2.1989, s. 27. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/34/EF (EFT L 237 af 10.9.1994, s. 1).(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 10.4.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT), Rådets fælles holdning af 25.6.2003 (EUT C 277 E af 18.11.2003, s. 1) og Europa-Parlamentets beslutning af 22.10.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT).(5) EFT L 237 af 10.9.1994, s. 3. Senest ændret ved direktiv 96/83/EF (EFT L 48 af 19.2.1997, s. 16).(6) EFT L 183 af 12.7.2002, s. 51.(7) EFT L 186 af 30.6.1989, s. 27. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/41/EF (EFT L 172 af 8.7.1999, s. 38).(8) EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.(9) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.(10) EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.(11) Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbestemmelser, der tillægges Kommissionen (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23).BILAGBilaget til direktiv 94/35/EF ændres således:1) I den tredje kolonne i skemaerne omformuleres følgende kategorier af levnedsmidler:a) "komplette slankekostprodukter, som skal erstatte et enkelt måltid eller hele den daglige fødeindtagelse" ændres til "levnedsmidler til anvendelse i energifattige diæter med henblik på vægttab, som omhandlet i direktiv 1996/8/EF (*)"b) "fuldkostpræparater og kosttilskud til brug under lægekontrol" ændres til "diætpræparater til særlige medicinske formål, jf. definitionen i direktiv 1999/21/EF (**)"c) "kosttilskud i flydende form" ændres til "kosttilskud, jf. definitionen i direktiv 2002/46/EF (***), i flydende form"d) "kosttilskud i fast form" ændres til "kosttilskud, jf. definitionen i direktiv 2002/46/EF, i fast form"e) "Kosttilskud på basis af vitaminer og/eller mineraler i form af sirup eller tyggetabletter" ændres til "Kosttilskud, jf. definitionen i direktiv 2002/46/EF, på basis af vitaminer og/eller mineraler i form af sirup eller tyggetabletter".2) Følgende fodnoter indsættes efter skemaerne:"(*) Kommissionens direktiv 96/8/EF af 26. februar 1996 om levnedsmidler til anvendelse i energifattige diæter med henblik på vægttab (EFT L 55 af 6.3.1996, s. 22).(**) Kommissionens direktiv 1999/21/EF af 25. marts 1999 om diætpræparater til særlige medicinske formål (EFT L 91 af 7.4.1999, s. 29).(***) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/46/EF af 10. juni 2002 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om kosttilskud (EFT L 183 af 12.7.2002, s. 51)."3) Under E 951 Aspartam indsættes følgende kategori under "konfektureprodukter":">TABELPOSITION>"4) Under E 952 Cyclaminsyre og dens natriums- og calciumsalte:a) ændres den maksimale anvendelsesdosis fra "400 mg/l" til "250 mg/l" for følgende kategorier af levnedsmidler:- aromatiserede drikkevarer på basis af vand, energireducerede eller uden tilsat sukker- drikkevarer på basis af mælk og mælkeprodukter eller frugtsaft, energireducerede eller uden tilsat sukkerb) udgår følgende kategorier af levnedsmidler og maksimale anvendelsesdoser:">TABELPOSITION>"5) Følgende skemaer indsættes:">TABELPOSITION>"