Avis juridique important

|

31999L0100

Kommissionens direktiv 1999/100/EF af 15. december 1999 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 80/1268/EØF om motorkøretøjers CO2-emissioner og brændstofforbrug (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 334 af 28/12/1999 s. 0036 - 0040

KOMMISSIONENS DIREKTIV 1999/100/EFaf 15. december 1999om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 80/1268/EØF om motorkøretøjers CO2-emissioner og brændstofforbrug(EØS-relevant tekst)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil(1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/91/EF(2), særlig artikel 13, stk. 2,under henvisning til Rådets direktiv 80/1268/EØF af 16. december 1980 om motorkøretøjers CO2-emissioner og brændstofforbrug(3), senest ændret ved Kommissionens direktiv 93/116/EF(4), særlig artikel 3, ogud fra følgende betragtninger:(1) Direktiv 80/1268/EØF er et af særdirektiverne under den EF-typegodkendelsesprocedure, der er fastlagt ved direktiv 70/156/EØF. Bestemmelserne i direktiv 70/156/EØF vedrørende køretøjssystemer, komponenter og separate tekniske enheder finder derfor også anvendelse på nærværende direktiv.(2) Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/69/EF af 13. oktober 1998 om foranstaltninger mod luftforurening forårsaget af emissioner fra motorkøretøjer og om ændring af Rådets direktiv 70/220/EØF(5), er type I-testcyklussen for emissionsmålinger ændret derved, at de første 40 sekunders tomgang er udgået. Testcyklussen i direktiv 80/1268/EØF for måling af CO2-emissioner og brændstofforbrug må tilpasses hertil.(3) Med henblik på den overvågning af CO2-emissionerne, der indgår i Fællesskabets strategi for nedbringelse af CO2-emissionerne fra personbiler, vil det være hensigtsmæssigt at indføre nye tekniske forskrifter for måling af CO2-emissioner og brændstofforbrug ved EF-typegodkendelse af gasdrevne køretøjer (LPG og naturgas) i direktiv 80/1268/EØF. Det vil være hensigtsmæssigt at følge de tekniske forskrifter i regulativ nr. 101 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa(6).(4) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra det Udvalg for Tilpasning til Den Tekniske Udvikling, som er nedsat ved direktiv 70/156/EØF -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Bilag I og II til direktiv 80/1268/EØF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.Artikel 21. Fra 1. januar 2000 kan medlemsstaterne ikke med begrundelse i CO2-emissioner eller brændstofforbrug:- nægte EF-typegodkendelse af en køretøjstype i henhold til artikel 4, stk. 1, direktiv 70/156/EØF- nægte national typegodkendelse- forbyde registrering, salg eller ibrugtagning af et køretøj i henhold til artikel 7 i direktiv 70/156/EØFhvis emissions- og forbrugstallene er i overensstemmelse med forskrifterne i direktiv 80/1268/EØF, som ændret ved nærværende direktiv.2. Fra 1. januar 2000 for køretøjer i klasse M1 som defineret i bilag II A til direktiv 70/156/EØF, undtagen køretøjer med totalmasse over 2500 kg, og fra 1. januar 2001 for køretøjer i klasse M1 med totalmasse over 2500 kg:- kan medlemsstaterne ikke længere meddele EF-typegodkendelse i henhold til artikel 4, stk. 1, i direktiv 70/156/EØF- skal medlemsstaterne nægte international typegodkendelse, undtagen hvis bestemmelserne i artikel 8, stk. 2, i direktiv 70/156/EØF bringes i anvendelsefor en køretøjstype, hvis CO2-emissionen eller brændstofforbruget ikke er bestemt efter forskrifterne i direktiv 80/1268/EØF, som ændret ved nærværende direktiv.3. Fra 1. januar 2001 for køretøjer i klasse M1 som defineret i afsnit A i bilag II, til direktiv 70/156/EØF, undtagen køretøjer med totalmasse over 2500 kg, og fra 1. januar 2002 for køretøjer i klasse M1 med totalmasse over 2500 kg, skal medlemsstaterne:- anse typeattester, som ledsager fabriksnye køretøjer ifølge direktiv 70/156/EØF, for ugyldige til det i artikel 7, stk. 1, i samme direktiv nævnte formål og- nægte registrering, salg og ibrugtagning af fabriksnye køretøjer, der ikke er ledsaget af en gyldig typeattest ifølge direktiv 70/156/EØF, undtagen hvis bestemmelserne i artikel 8, stk. 2, i direktiv 70/156/EØF bringes i anvendelsehvis CO2-emissionen eller brændstofforbruget ikke er bestemt efter forskrifterne i direktiv 80/1268/EØF, som ændret ved nærværende direktiv.Artikel 31. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1999. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 4Dette direktiv træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 5Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 15. december 1999.På Kommissionens vegneErkki LIIKANENMedlem af Kommissionen(1) EFT L 42 af 23.2.1970, s. 1.(2) EFT L 11 af 16.1.1999, s. 25.(3) EFT L 375 af 31.12.1980, s. 36.(4) EFT L 329 af 30.12.1993, s. 39.(5) EFT L 350 af 28.12.1998, s. 1.(6) FN/ECE-regulativ nr. 101 (E/ECE324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2/Add. 100) med senere ændringer.BILAGÆNDRINGER AF BILAG I OG II TIL DIREKTIV 80/1268/EØFI bilag I foretages følgende ændringer:1. Punkt 4.1 affattes således: "4.1. CO2-emissionerne måles under den prøvecyklus, der er beskrevet i bilag III, tillæg 1, i direktiv 70/220/EØF som ændret og simulerer kørsel i og uden for byområder."2. Punkt 4.4 affattes således: "4.4. Prøvebrændstof4.4.1. Benzin- og dieselkøretøjerTil afprøvningerne benyttes de relevante referencebrændstoffer, som er defineret i bilag IX til direktiv 70/220/EØF som ændret.4.4.2. LPG- og naturgaskøretøjerDer benyttes det brændstof, som fabrikanten har valgt til måling af nettoeffekt efter bilag I til direktiv 80/1269/EØF som ændret. Det valgte brændstof skal anføres i oplysningsdokumentet som fastsat i bilag II.4.4.3. Til beregningerne i punkt 4.3 benyttes følgende brændstofkarakteristik:a) massefylde: måles på brændstoffet ifølge ISO 3675 eller en tilsvarende metode; for benzin og autodiesel benyttes den målte massefylde; for LPG og naturgas benyttes følgende referencemassefylde:0,538 kg/liter for LPG0,654 kg/m3 for naturgas(1)b) hydrogen/carbon-forhold: der benyttes følgende faste værdier:1,85 for benzin1,86 for autodiesel2,525 for LPG4,00 for naturgas2,93 for naturgas (andre kulbrinter end methan)"3. Punkt 5.1.4, andet afsnit, affattes således: "På fabrikantens anmodning kan køretøjer med motor med styret tænding prækonditioneres efter proceduren i bilag VI, punkt 5.2.1, i direktiv 70/220/EØF, som ændret; køretøjer med kompressionstænding kan prækonditioneres efter fremgangsmåden i samme direktivs bilag III, punkt 5.3."4. Punkt 6.1 affattes således: "6.1. PrøvecyklusPrøvecyklussen er beskrevet i bilag III, tillæg 1, i direktiv 70/220/EØF som ændret og omfatter både del 1 (kørsel i byområder) og del 2 (kørsel uden for byområder). Alle kørselsforskrifterne i dette tillæg skal overholdes ved måling af CO2."5. Punkt 6.3.1 affattes således: "6.3.1. Standens effektabsorption og inerti indstilles som angivet i bilag III til direktiv 70/220/EØF som ændret."6. Punkt 6.3.2 og 6.3.3 udgår.7. Punkt 6.4.1.3 affattes således: "...Fortyndingsfaktoren beregnes således:For benzin og diesel:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>For LPG:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>For naturgas:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>hvor: ..."8. Punkt 7.2 affattes således: "7.2. Brændstofforbruget udtrykt i liter pr. 100 km (benzin, LPG og diesel) eller m3 pr. 100 km (naturgas) beregnes ved hjælp af følgende formler(2):a) for køretøjer med benzindrevet motor med styret tænding:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>b) for køretøjer med LPG-drevet motor med styret tænding:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Hvis det brændstof, der er benyttet til afprøvningen, har en anden sammensætning end den, der er forudsat ved beregningen af standardforbruget, kan fabrikanten kræve, at der anvendes en korrektionsfaktor, cf. Det sker ved følgende formel:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Korrektionsfaktoren cf beregnes således:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>hvor:nactual= det faktiske H/C-forhold i den benyttede brændstofc) for køretøjer med naturgasdrevet motor med styret tænding:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>d) for køretøjer med motor med kompressionstænding:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>I disse formler er:FC= brændstofforbruget i liter pr. 100 km (benzin, LPG og diesel) eller m3 pr. 100 km (naturgas)THC= den målte emission af kulbrinter i alt i g/kmCO= den målte emission af carbonmonoxid i g/kmCO2= den målte emission af carbondioxid i g/kmD= prøvebrændstoffets massefylde ved 15 ° C."9. Punkt 9.1.1.2.4 affattes således: "9.1.1.2.4. Til denne prøve benyttes de referencebrændstoffer, som beskrives i direktiv 70/220/EØF, bilag IX og IXa, som ændret."I bilag II foretages følgende ændringer:1. Punkt 1.7 i tillægget affattes således: ">PIC FILE= "L_1999334DA.004001.EPS">"2. Følgende fodnoter indsættes i tillægget: "(4) For køretøjer, der kan køre på både benzin og gas, foretages beregningerne for både benzin og gas. Køretøjer, der kan køre på både benzin og gas, men hvor benzinsystemet kun skal benyttes i nødstilfælde eller til start, og benzintanken højst kan indeholde 15 liter benzin, betragtes ved afprøvningen som køretøjer, der kun kan køre på gas.(5) For naturgasdrevne køretøjer erstattes enheden "1/100 km" med "m3/100 km.""(1) Gennemsnittet af værdierne for G20- og G23-reference-brændstofferne ved 15 °C.(2) For køretøjer, der kan køre på både benzin og gas, foretages beregningerne for både benzin og gas. Køretøjer, der kan køre på både benzin og gas, men hvor benzinsystemet kun skal benyttes i nødstilfælde eller til start, og benzintanken højst kan indeholde 15 liter benzin, betragtes ved afprøvningen som køretøjer, der kun kan køre på gas.


Avis juridique important

|

31992L0112

Rådets direktiv 92/112/EØF af 15. december 1992 om fastsættelse af nærmere regler for harmonisering af programmer for nedbringelse af forureningen fra affald fra titandioxidindustrien med henblik på at bringe den til ophør

EF-Tidende nr. L 409 af 31/12/1992 s. 0011 - 0016 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 12 s. 0032  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 12 s. 0032

RAADETS DIREKTIV 92/112/EOEF af 15. december  1992 om fastsaettelse af naermere regler for harmonisering af programmer for nedbringelse af  forureningen fra affald fra titandioxidindustrien med henblik paa at bringe den til ophoer  RAADET FOR DE EUROPAEISKEFAELLESSKABER HAR -under henvisning til Traktaten om Oprettelse af  Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100  A, under henvisning til forslag fra Kommissionen  (1), i samarbejde med Europa-Parlamentet  (2), under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg  (3), ogud fra foelgende  betragtninger: Raadets direktiv 89/428/EOEF af 21. juni 1989 om fastsaettelse af naermere regler for indbyrdes  tilnaermelse af programmer for nedbringelse af forureningen fra affald fra titandioxidindustrien med  henblik paa at bringe den til ophoer  (4) blev ophaevet af Domstolen ved dom af 11. juni 1991  (5) som  foelge af anvendelse af et forkert retsgrundlag; det retlige tomrum, som er opstaaet med ophaevelsen af naevnte direktiv, kan have negativ indflydelse  paa saavel miljoeet som konkurrenceforholdene i titandioxidsektoren; den materielle situationen, som  det annullerede direktiv havde skabt, boer genoprettes; hvis medlemsstaterne har truffet de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme naevnte direktiv,  behoever de ikke at vedtage nye foranstaltninger i medfoer af dette direktiv, dersom de  foranstaltninger, der allerede er truffet, er i overensstemmelse med dette; formaalet med dette direktiv er en indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes bestemmelser om  produktionsforholdene for titandioxid, saaledes at konkurrencen mellem sektorens forskellige  producenter ikke laengere forvrides, og der sikres miljoebeskyttelse paa et hoejt niveau; for industrianlaeg, der eksisterede den 20. februar 1978, skal medlemsstaterne i overensstemmelse  med Raadets direktiv 78/176/EOEF af 20. februar 1978 om affald fra titandioxidindustrien  (6), saerlig  artikel 9, udarbejde programmer for gradvis nedbringelse af forureningen fra affald fra disse anlaeg  med henblik paa at bringe den til ophoer; i disse programmer fastsaettes de generelle maal for nedbringelse af forureningen fra flydende, fast  og luftformigt affald, som skulle naas pr. 1. juli 1987; programmerne skal fremsendes til  Kommissionen, saaledes at denne kan forelaegge Raadet egnede forslag om harmonisering af disse  programmer for saa vidt angaar nedbringelse af forureningen med henblik paa at bringe den til ophoer og  forbedre konkurencevilkaarene for titandioxidindustrien; for at beskytte vandmiljoeet boer dumpning af affald og udledning af visse typer affald, saerlig fast  og staerkt syreholdigt affald, forbydes og udledningen af andre typer affald, saerlig svagt  syreholdigt og neutraliseret affald, gradvis nedbringes; de gamle industrianlaeg boer anvende hensigtsmaessig teknik til behandling af affald, saaledes at  maalene naas inden for de fastsatte frister; installation af saadan teknik til behandling af svagt syreholdigt og neutraliseret affald fra visse  anlaeg kan medfoere tekniske og oekonomiske vanskeligheder; medlemsstaterne boer derfor kunne udsaette  gennemfoerelsen af disse bestemmelser paa betingelse af, at der udarbejdes og forelaegges Kommissionen  et program for effektiv nedbringelse af forureningen; hvis medlemsstaterne har saerlige  vanskeligheder, skal Kommissionen kunne forlaenge de relevante tidsfrister; med hensyn til udledning af visse typer affald boer medlemsstaterne kunne anvende  kvalitetsmaalsaetninger, der er fastsat paa en saadan maade, at resultaterne i alle henseender svarer  til dem, der opnaas ved hjaelp af graensevaerdier; denne overensstemmelse skal paavises i et program,  der skal forelaegges Kommissionen; uden tilsidesaettelse af de forpligtelser, der paahviler medlemsstaterne i henhold til Raadets  direktiv 80/779/EOEF af 15. juli 1980 om graensevaerdier og vejledende vaerdier for luftkvaliteten med  hensyn til svovldioxid og svaevestoev  (1), og Raadets direktiv 84/360/EOEF af 28. juni 1984 om  bekaempelse af luftforurening fra industrianlaeg  (2), boer luftkvaliteten beskyttes ved fastsaettelse  af passende emissionsnormer for luftformige udledninger fra titandioxidindustrien; for at kontrollere den effektive gennemfoerelse af foranstaltningerne boer medlemsstaterne foere  tilsyn med hver enkelt virksomheds faktiske produktion; alt affald fra titandioxidindustrien boer, hvor det er teknisk og oekonomisk muligt, undgaas eller  genanvendes, og genanvendelse eller bortskaffelse af saadant affald boer ske uden risiko for  menneskers sundhed eller for miljoeet; bestemmelserne i dette direktiv griber ikke ind i medlemsstaternes ret til at opretholde eller  vedtage strengere bestemmelser til beskyttelse af miljoeet paa det omraade, der er omfattet af  direktivet -UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:Artikel 1I overensstemmelse med artikel  9, stk. 3, i direktiv 78/176/EOEF fastsaettes i naervaerende direktiv de naermere regler for  harmonisering af programmer for nedbringelse af forureningen fra affald fra eksisterende  industrianlaeg med henblik paa at bringe den til ophoer og for at forbedre konkurrencevilkaarene for  titandioxidindustrien. Artikel 21.    I dette direktiv forstaasa)   for saa vidt angaar sulfatprocessen: -   ved »fast affald«: -   uoploeselige malmrester, som ikke reagerer med svovlsyre under fremstillingsprocessen -  jernvitriol, dvs. krystalliseret ferrosulfat (FeSO47H2O) - ved »staerkt syreholdigt affald«: - moderlud, der opstaar i filtreringsfasen efter hydrolyse af titanylsulfatoploesningen. Hvis saadan  moderlud bringes i forbindelse med svagt syreholdigt affald, som samlet indeholder over 0,5  % fri  svovlsyre samt forskellige tungmetaller  (3), skal lud og affald tilsammen betragtes som staerkt  syreholdigt affald - ved »restprodukter fra affaldsbehandling«: - filtrersalte, slam og flydende affald, der opstaar ved behandling (koncentrering eller  neutralisering) af staerkt syreholdigt affald, og som indeholder forskellige tungmetaller, men ikke  neutraliserede og filtrerede eller dekanterede restprodukter, som kun indeholder spor af  tungmetaller, og som inden enhver fortynding har en pH-vaerdi paa over 5,5 - ved »svagt syreholdigt  affald«: - vaskevand, koelevand og kondensater samt andet slam og flydende affald, der ikke er omfattet af  ovennaevnte definitioner, og som indeholder hoejst 0,5  % fri svovlsyre - ved »neutraliseret  affald«: - vaesker, som har en pH-vaerdi paa over 5,5, som kun indeholder spor af tungmetaller, og som  fremstilles direkte ved filtrering eller dekantering af staerkt eller svagt syreholdigt affald efter  behandling med henblik paa at reducere syreindholdet og indholdet af tungmetaller - ved »stoev«: - stoev af en hvilken som helst art, der hidroerer fra produktionsanlaeg, herunder navnlig malm- og  pigmentstoev - ved »SOx«: - luftformigt svovldioxid og svovltrioxid, der hidroerer fra de forskellige trin i  fremstillingsprocessen og de interne affaldsbehandlingsprocesser, herunder ogsaa syreblaererb) for  saa vidt angaar chloridprocessen: - ved »fast affald«: - uoploeselige malmrester, som ikke reagerer med chlor under fremstillingsprocessen - metalchlorid  og metalhydroxid (filterstof), der opstaar i fast form ved fremstillingen af titantetrachlorid -  koksrester, som opstaar ved fremstillingen af titantetrachlorid - ved »staerkt syreholdigt affald«: - affald, der indeholder over 0,5  % fri saltsyre samt forskellige tungmetaller  (1) - ved  »restprodukter fra affaldsbehandling«: - filtrersalte, slam og flydende affald, der opstaar ved behandling (koncentrering eller  neutralisering) af staerkt syreholdigt affald, og som indeholder forskellige tungmetaller, men ikke  neutraliserede og filtrerede eller dekanterede restprodukter, som kun indeholder spor af  tungmetaller, og som inden enhver fortynding har en pH-vaerdi paa over 5,5 - ved »svagt syreholdigt  affald«: - vaskevand, koelevand og kondensater samt andet slam og flydende affald, der ikke er omfattet af  ovennaevnte definitioner, og som indeholder hoejst 0,5  % fri saltsyre - ved »neutraliseret  affald«: - vaesker, som har en pH-vaerdi paa over 5,5, som kun indeholder spor af tungmetaller, og som  fremstilles direkte ved filtrering eller dekantering af staerkt eller svagt syreholdigt affald efter  behandling med henblik paa at reducere surheden og indholdet af tungmetaller - ved »stoev«: -  stoev af en hvilken som helst art, der hidroerer fra produktionsanlaeg, herunder navnlig malm-,  pigment- og koksstoev - ved »chlor«: - gasformigt chlor, der hidroerer fra de korskellige trin i fremstillingsprocessenc) for saa vidt  angaar sulfatprocessen eller chloridprocessen: - ved »dumpning«: - enhver forsaetlig udledning i indre overfladevande, indre kystfarvande, territorialfarvande eller  i aabent hav af stoffer og materialer fra skibe og luftfartoejer  (2). 2.    De udtryk, der er defineret i direktiv 78/176/EOEF, har samme betydning i naervaerende  direktiv.Artikel 3Dumpning af alt fast affald, alt staerkt syreholdigt affald, alle restprodukter  fra affaldsbehandling, alt svagt syreholdigt affald eller neutraliseret affald som defineret i  artikel 2, er forbudt fra den 15. juni 1993.Artikel 4Medlemsstaterne traeffer de noedvendige  foranstaltninger for at sikre, at udledning af affald i indre overfladevande, indre kystfarvande,  territorialfarvande og i aabent hav forbydes: a)   for saa vidt angaar fast affald, staerkt syreholdigt affald og restprodukter fra  affaldsbehandling fra eksisterende industrianlaeg, som anvender sulfatprocessen: -   fra den 15. juni 1993 i alle ovennaevnte vandomraaderb) for saa vidt angaar fast affald og staerkt  syreholdigt affald fra eksisterende industrianlaeg, som anvender chloridprocessen: - fra den 15. juni 1993 i alle ovennaevnte vandomraader.Artikel 5Hvis en medlemsstat har alvorlige  tekniske og oekonomiske vanskeligheder ved at overholde den i artikel 4 fastsatte dato, kan  Kommissionen give udsaettelse, under forudsaetning af, at den inden den 15. juni 1993 faar forelagt et  program for effektiv nedbringelse af udledningen af dette affald. Et saadant program skal foere til  et endeligt forbud senest den 30. juni 1993. Senest tre maaneder efter vedtagelsen af dette direktiv underrettes Kommissionen om saadanne  tilfaelde, som den skal hoeres om. Kommissionen underretter der oevrige medlemsstater herom.Artikel  6Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at udledningen af affald  nedbringes i overensstemmelse med foelgende bestemmelser: a)   affald fra eksisterende industrianlaeg, som anvender sulfatprocessen: -   svagt syreholdigt affald og neutraliseret affald nedbringes pr. 31. december 1993 i alle  vandomraader til en vaerdi paa hoejst 800 kg samlet maengde sulfat pr. ton produceret titandioxid (dvs.  svarende til de SO4-ioner, der findes i fri svovlsyre og i metalsulfater)b) affald fra  eksisterende industrianlaeg, som anvender chloridprocessen: - svagt syreholdigt affald, restprodukter fra affaldsbehandling og neutraliseret affald nedbringes  pr. 15. juni 1993 i alle vandomraader til foelgende vaerdier for samlet maengde chlorid pr. ton  produceret titandioxid (dvs. svarende til de C1-ioner, der findes i fri saltsyre og i  metalchlorider): -   130 kg, naar der anvendes naturligt rutil - 228 kg, naar der anvendes syntetisk rutil - 450 kg,  naar der anvendes slagge. Saafremt virksomheden anvender mere end én type malm, gaelder vaerdierne i forhold til maengden af de  anvendte malmtyper.Artikel 7Undtagen for saa vidt angaar indre overfladevande kan medlemsstaterne  forlaenge den i artikel 6, litra a), anfoerte frist til senest den 31. december 1994, hvis stoerre  tekniske og oekonomiske vanskeligheder kraever det, og paa den betingelse, at der senest den 15. juni  1993 forelaegges Kommissionen et program for effektiv nedbringelse af udledningen af dette affald.  Et saadant program skal goere det muligt at naa foelgende graensevaerdi pr. ton produceret titandioxid paa  den angivne dato: -   svagt syreholdigt affald og neutraliseret affald: 1  200 kg den 15. juni 1993- svagt  syreholdigt affald og neutraliseret affald: 800 kg den 31. december 1994. Senest tre maaneder efter vedtagelsen af dette direktiv underrettes Kommissionen om saadanne  tilfaelde, som den skal hoeres om. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom.Artikel  81.    For saa vidt angaar kravene i artikel 6 kan medlemsstaterne vaelge at anvende kvalitetsmaal  med dertil passende graensevaerdier paa en saadan maade, at de har samme virkninger med hensyn til  miljoebeskyttelse og modvirkning af konkurrenceforvridning som de i dette direktiv fastsatte  graensevaerdier. 2.    Hvis en medlemsstat vaelger at anvende kvalitetsmaal, forelaegger den Kommissionen et program   (1), der viser, at foranstaltningernes virkninger med hensyn til miljoebeskyttelse og modvirkning af  konkurrenceforvridning svarer til virkningen af graensevaerdierne paa de tidspunkter, hvor disse  graensevaerdier anvendes i overensstemmelse med artikel 6. Dette program forelaegges Kommissionen mindst seks maaneder foer medlemsstaten agter at anvende  kvalitetsmaalene. Kommissionen vurderer programmet efter fremgangsmaaderne i artikel 10 i direktiv 78/176/EOEF. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom.Artikel 91     Medlemsstaterne traeffer de  noedvendige foranstaltninger for at sikre, at udledningerne i luften nedbringes i overensstemmelse  med foelgende bestemmelser: a)   for saa vidt angaar eksisterende industrianlaeg, som anvender sulfatprocessen: i)   nedbringes udledningerne for saa vidt angaar stoev pr. 31. december 1993 til en vaerdi paa hoejst 50  mg/Nm3  (2) fra stoerre kilder og hoejst 150 mg/Nm3  (2) fra andre kilder  (3);  ii) nedbringes udledningerne for saa vidt angaar SOx, der hidroerer fra forbraendings- og  kalcineringstrinnet ved fremstilling af titandioxid, pr. 1. januar 1995 til en vaerdi paa hoejst 10 kg  SO2-aekvivalenter pr. ton produceret titandioxid iii) skal medlemsstaterne kraeve, at der  installeres midler til at forhindre emissionen af syreblaerer iv) maa anlaeg til koncentration af  affaldssyrer ikke udlede mere end 500 mg/Nm3 SOx beregnet som SO2-aekvivalenter  (1) v) skal anlaeg  til braending af salte, der er frembragt ved affaldsbehandling, raade over den bedste, tilgaengelige  teknologi, der ikke medfoerer urimelige omkostninger, med henblik paa at nedbringe  SOx-emissionerneb)   for saa vidt angaar eksisterende industrianlaeg, som anvender chloridprocessen: i)   nedbringes udledningerne for saa vidt angaar stoev pr. 15. juni 1993 til en vaerdi paa hoejst 50  mg/Nm3  (2) fra stoerre kilder og paa hoejst 150 mg/Nm3  (2) fra andre kilder  (3) ii) nedbringes  udledningerne for saa vidt angaar chlor pr. 15. juni 1993 til en daglig gennemsnitskoncentration paa  hoejst 5 mg/Nm3  (4) og maa ikke overstige 40 mg/Nm3 paa noget tidspunkt. 2.    Bestemmelserne i dette direktiv beroerer ikke direktiv 80/779/EOEF. 3.    Kontrolproceduren for referencemaalinger for udledning af SOx i atmosfaeren er beskrevet i  bilaget.Artikel 10Medlemsstaterne kontrollerer de i artikel 6, 8 og 9 anfoerte vaerdier og den  deri foreskrevne nedbringelse i forhold til hvert anlaegs faktiske produktion.Artikel  11Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at alt affald fra  titandioxidindustrien og  navnlig affald, som er omfattet af forbud mod udledning eller dumpning i  vand eller udledning i luften-   begraenses mest muligt eller genanvendes, hvis dette er teknisk og  oekonomisk muligt- genanvendes eller bortskaffes, hvis dette kan ske uden risiko for menneskers  sundhed eller fare for miljoeet. Det samme gaelder affald, som opstaar ved genanvendelse eller behandling af ovennaevnte  affald.Artikel 121.    De medlemsstater, som endnu ikke har truffet de foranstaltninger, der er  noedvendige for at efterkomme dette direktiv, saetter dem i kraft senest den 15. juni 1993.  Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om de nationale bestemmelser, de har vedtaget for  at efterkomme dette direktiv. Naar medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette  direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler  for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne. 2.    Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de  udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. Artikel 13Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Bruxelles, den 15. december 1992. Paa Raadets vegneM. HOWARDFormand (1)  EFT nr. C 317 af 7. 12. 1991, s. 5.  (2)  EFT nr. C 94 af 13. 4. 1992, s. 158 ogEFT nr. C 305 af 23. 11. 1992.  (3)  EFT nr. C 98 af 21. 4. 1992, s. 9.  (4)  EFT nr. L 201 af 14. 7. 1989, s. 56.  (5)Dom af 11. juni 1991, sag C 300/89, Kommissionen mod Raadet (endnu ikke offentliggjort).  (6)  EFT nr. L 54 af 25. 2. 1978, s. 19. Direktivet er senest aendret ved direktiv 83/29/EOEF (EFT  nr. L 32 af 3. 2. 1983, s. 28.  (1)  EFT nr. L 229 af 30. 8. 1980, s. 30. Direktivet er senest aendret ved direktiv 89/427/EOEF (EFT  nr. L 201 af 14. 7. 1989, s. 53).  (2)  EFT nr. L 188 af 16. 7. 1984, s. 20.  (3)  Staerkt syreholdigt affald, der er blevet fortyndet, indtil det indeholder hoejst 0,5  % fri  svovlsyre, er ligeledes omfattet af denne definition.  (1)Staerkt syreholdigt affald, der er blevet fortyndet, indtil det indeholder hoejst 0,5  % fri  svovlsyre, er ligeledes omfattet af denne definition.  (2)  Ved »skibe of luftfartoejer« forstaas soegaaende fartoejer og luftbaarne fartoejer af hvilken som  helst art, herunder ogsaa luftpudefartoejer, selvdrevne og ikke selvdrevne fartoejer samt fastgjorte  eller flydende platforme.  (1)  Disse oplysninger gives i henhold til artikel 14 i direktiv 78/17/EOEF eller separat, hvis  omstaendighederne kraever det.  (2)Kubikmeter ved en temperatur paa 273 K og et tryk paa 101,3 KPa.  (3)Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de mindre kilder, der ikke er omfattet af deres  maalinger.  (1)  Med hensyn til nye koncentrationsprocesser kan Kommissionen godkende en anden vaerdi, hvis  medlemsstaterne kan paavise, at de ikke raader over teknikker, der goer det muligt at naa denne  standard.  (2)Kubikmeter ved en temperatur paa 273  K og et tryk paa 101,3  KPa.  (3)Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de mindre kilder, der ikke er omfattet af deres  maalinger.  (4)Det anslaas, at disse vaerdier svarer til et maksimum paa 6 g/ton produceret titandioxid.   BILAG Kontrolprocedure for referencemaalinger for udledning af luftformigt SOx Maengderne  af SO2 og SO3 samt syreblaerer i SO2-aekvivalenter, som udledes fra bestemte anlaeg, beregnes paa  grundlag af det luftvolumen, der udledes under de specifikke operationer, og det gennemsnitlige  maalte indhold af SO2 og SO3 i denne periode. Bestemmelsen af luftstroemmen og indholdet af SO2 og  SO3 skal foretages under samme temperatur- og fugtighedsforhold.


Avis juridique important

|

32002L0003

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/3/EF af 12. februar 2002 om luftens indhold af ozon

EF-Tidende nr. L 067 af 09/03/2002 s. 0014 - 0030

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/3/EFaf 12. februar 2002om luftens indhold af ozonEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(3),efter proceduren i traktatens artikel 251(4), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 10. december 2001, ogud fra følgende betragtninger:(1) I overensstemmelse med principperne i traktatens artikel 174 tager det femte handlingsprogram på miljøområdet, som blev godkendt ved resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, den 1. februar 1993 om et program for Fællesskabets politik og virke inden for miljø og bæredygtig udvikling(5), suppleret af afgørelse nr. 2179/98/EF(6), bl. a. sigte på, at den gældende lovgivning om luftforurenende stoffer ændres. Programmet anbefaler, at der opstilles langsigtede luftkvalitetsmålsætninger.(2) I henhold til artikel 4, stk. 5, i Rådets direktiv 96/62/EF af 27. september 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet(7) skal Rådet vedtage de bestemmelser, der er omhandlet i nævnte artikels stk. 1, 3 og 4.(3) Det er vigtigt at sikre effektiv beskyttelse mod de skadelige sundhedsmæssige virkninger af eksponering for ozon. De negative virkninger af ozon for plantevækst, økosystemer og miljøet som helhed bør mindskes, så vidt det er muligt. Da ozonforureningen er grænseoverskridende, er det nødvendigt at træffe foranstaltninger på fællesskabsplan.(4) I henhold til direktiv 96/62/EF skal de numeriske tærskelværdier baseres på resultaterne af det arbejde, der udføres af internationale videnskabelige grupper, som er aktive på dette område. Kommissionen skal tage hensyn til de seneste forskningsdata på de pågældende epidemiologiske og miljømæssige områder og til de seneste fremskridt på det metrologiske område, for at tage de forhold, som disse tærskelværdier er baseret på, op til fornyet undersøgelse.(5) I henhold til direktiv 96/62/EF skal der opstilles grænse- og/eller målværdier for ozon. Som følge af ozonforureningens grænseoverskridende natur bør der opstilles målværdier på fællesskabsplan til beskyttelse af menneskers sundhed og af plantevæksten. Disse målværdier bør fastsættes under hensyntagen til de foreløbige målsætninger, der er baseret på Fællesskabets integrerede strategi til bekæmpelse af forsuring og ozon ved jordoverfladen, som også danner grundlag for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/81/EF af 23. oktober 2001 om nationale emissionslofter for visse luftforurenende stoffer(8).(6) I overensstemmelse med direktiv 96/62/EF bør der for de zoner og bymæssige områder, hvor ozonkoncentrationerne overskrider målværdierne, gennemføres planer og programmer til at sikre, at målværdierne så vidt muligt opfyldes inden for den fastsatte frist. Sådanne planer og programmer vil i vid udstrækning bestå i bekæmpelsestiltag, der skal gennemføres i overensstemmelse med relevant fællesskabslovgivning.(7) Der bør opstilles langsigtede målsætninger med henblik på effektiv beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet. De langsigtede målsætninger bør opstilles på grundlag af ozon- og forsuringsbekæmpelsesstrategien, der tager sigte på at mindske afstanden mellem de nuværende ozonniveauer og de langsigtede mål.(8) Målinger bør være obligatoriske i zoner, hvor de langsigtede målsætninger overskrides. Anvendes der supplerende midler til vurdering af ozonkoncentrationen, kan det krævede antal stationære prøveudtagningssteder nedsættes.(9) Der bør fastsættes en varslingstærskelværdi for ozon til beskyttelse af befolkningen. Der bør fastsættes en informationstærskelværdi til beskyttelse af følsomme befolkningsgrupper. Ajourførte oplysninger om luftens koncentrationer af ozon bør rutinemæssigt videregives til offentligheden.(10) Der bør udarbejdes kortsigtede handlingsplaner i tilfælde, hvor risikoen for overskridelser af varslingstærskelværdien kan reduceres betydeligt. Mulighederne for at reducere risikoen og overskridelsernes varighed og omfang bør undersøges og vurderes. Der bør ikke kræves lokale foranstaltninger, hvis det kan påvises, at omkostningerne herved vil blive for store i forhold til fordelene.(11) Som følge af ozonforureningens grænseoverskridende natur kan der være behov for en vis samordning mellem nabomedlemsstater i forbindelse med udarbejdelse og gennemførelse af planer, programmer og kortsigtede handlingsplaner og med underretning af offentligheden. Når det er relevant bør medlemsstaterne fortsætte samarbejdet med tredjelande, idet især kandidatlande bør inddrages på et tidligt tidspunkt.(12) Der bør indgives oplysninger om de målte koncentrationer til Kommissionen, som på dette grundlag udarbejder regelmæssige rapporter.(13) Kommissionen bør tage bestemmelserne i dette direktiv op til revision, navnlig på baggrund af den seneste forskning i sundheds- og miljøvirkningerne af ozon. Kommissionens rapport bør forelægges som en integrerende del af en luftkvalitetsstrategi, der har til formål at revidere og foreslå luftkvalitetsmålsætninger på fællesskabsplan og opstille gennemførelsesstrategier til sikring af, at disse målsætninger opfyldes. I den forbindelse bør rapporten tage hensyn til muligheden for at opfylde de langsigtede målsætninger inden for en bestemt frist.(14) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(9).(15) Da målene for de foreslåede foranstaltninger, der er at sikre effektiv beskyttelse mod de skadelige sundhedsmæssige virkninger af eksponering for ozon samt at reducere de negative virkninger af ozon for plantevækst, økosystemer og miljøet som helhed ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne på grund af ozonforureningens grænseoverskridende natur, kan de derfor i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet i traktatens artikel 5 bedre gennemføres på fællesskabsplan. Dette direktiv går i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet i nævnte artikel ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.(16) Rådets direktiv 92/72/EØF af 21. september 1992 om luftforurening med ozon(10) bør ophæves -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1FormålFormålet med dette direktiv er:a) at opstille langsigtede målsætninger, målværdier, en varslingstærskelværdi og en informationstærskelværdi for luftens ozonkoncentrationer i Fællesskabet med henblik på at undgå, forebygge eller mindske skadelige virkninger på menneskers sundhed og miljøet som helhedb) at sikre, at der anvendes fælles metoder og kriterier til vurdering af luftens koncentrationer af ozon og, i givet fald, ozonprækursorer (nitrogenoxider og flygtige organiske forbindelser) i medlemsstaternec) at sikre, at der indhentes fyldestgørende oplysninger om luftens ozonniveauer, og at disse oplysninger videregives til offentlighedend) at sikre, at luftens kvalitet, for så vidt angår ozon, bevares, hvis den er god, og forbedres i andre tilfældee) at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne om nedbringelse af ozonværdierne, udnyttelsen af mulighederne i grænseoverskridende foranstaltninger og fremme enighed om sådanne foranstaltninger.Artikel 2DefinitionerI dette direktiv forstås ved:1) "luft": udeluft i troposfæren, undtagen på arbejdssteder2) "forurenende stof": et stof, som mennesket udsender direkte eller indirekte til luften, og som kan have skadelige virkninger på menneskers sundhed og/eller miljøet som helhed3) "ozonprækursorer": stoffer, der bidrager til dannelse af ozon ved jordoverfladen, og hvoraf nogle er opført på listen i bilag VI4) "niveau": koncentrationen i luften eller depositionen af et forurenende stof på overflader inden for en given tid5) "vurdering": en metode til måling, beregning, forudsigelse eller estimering af forureningsniveauet i luften6) "stationære målinger": målinger, der foretages i overensstemmelse med artikel 6, stk. 5, i direktiv 96/62/EF7) "zone": en del af en medlemsstats område, som afgrænset af denne medlemsstat8) "bymæssigt område": en zone med en befolkning på mere end 250000 indbyggere eller, når befolkningen er mindre end eller lig med 250000 indbyggere, en befolkningstæthed pr. km², der for den berørte medlemsstat begrunder vurdering og styring af luftkvaliteten9) "målværdi": et niveau, der er fastsat for på lang sigt at undgå skadelige virkninger på menneskets sundhed og/eller miljøet som helhed, og som så vidt muligt skal nås inden for en given periode10) "langsigtet målsætning": en ozonkoncentration i luften, under hvilken der i henhold til den nuværende viden ikke kan ventes direkte skadelige virkninger på menneskers sundhed og/eller miljøet som helhed. Denne målsætning skal nås på lang sigt, medmindre det ikke kan lade sig gøre ved hjælp af forholdsmæssigt afpassede foranstaltninger, med henblik på effektiv beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet11) "varslingstærskelværdi": et niveau, over hvilket der er sundhedsrisiko ved kortvarig påvirkning for den almene befolkning, og hvor medlemsstaterne øjeblikkeligt skal træffe foranstaltninger efter artikel 6 og 712) "informationstærskelværdi": et niveau, over hvilket der er sundhedsrisiko ved kortvarig påvirkning for særlig følsomme befolkningsgrupper, og hvor det er nødvendigt at give ajourførte oplysninger13) "flygtige organiske forbindelser": alle organiske forbindelser fra antropogene og biogene kilder, bortset fra methan, som kan danne fotokemiske oxidanter ved reaktion med nitrogenoxider i nærvær af sollys.Artikel 3Målværdier1. Målværdierne for luftens koncentrationer af ozon i 2010 er anført i bilag I, afsnit II.2. Medlemsstaterne opstiller en fortegnelse over zoner og bymæssige områder, hvor luftens ozonniveauer, vurderet i overensstemmelse med artikel 9, er højere end de målværdier, der er nævnt i stk. 1.3. I de zoner og bymæssige områder, der er nævnt i stk. 2, træffer medlemsstaterne foranstaltninger til at sørge for, i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 2001/81/EF, at der udarbejdes og iværksættes en plan eller et program for at nå målværdien fra det i bilag I, afsnit II, nævnte tidspunkt, medmindre det ikke kan lade sig gøre ved hjælp af forholdsmæssigt afpassede foranstaltninger.Hvis der i overensstemmelse med artikel 8, stk. 3, i direktiv 96/62/EF skal udarbejdes eller iværksættes planer eller programmer for andre forurenende stoffer end ozon, udarbejder og iværksætter medlemsstaterne, hvor det er hensigtsmæssigt, samlede planer eller programmer, der omfatter alle de pågældende forurenende stoffer.4. De planer eller programmer, der er nævnt i stk. 3, omfatter mindst de i bilag IV til direktiv 96/62/EF nævnte oplysninger og gøres tilgængelige for offentligheden og for relevante organisationer, såsom miljøorganisationer, forbrugerorganisationer, organisationer, der varetager følsomme befolkningsgruppers interesser, og andre relevante sundhedsrelaterede organer.Artikel 4Langsigtede målsætninger1. De langsigtede målsætninger for luftens koncentrationer af ozon er anført i bilag I, afsnit III.2. Medlemsstaterne opstiller en fortegnelse over zoner og bymæssige områder, hvor luftens ozonniveauer, vurderet i overensstemmelse med artikel 9, overskrider de langsigtede målsætninger, der er nævnt i stk. 1, men ikke de målværdier, der er anført i bilag I i afsnit II. For sådanne zoner og bymæssige områder udarbejder og iværksætter medlemsstaterne omkostningseffektive foranstaltninger med henblik på opfyldelse af de langsigtede målsætninger. De pågældende foranstaltninger skal mindst være i overensstemmelse med alle de planer eller programmer, der er nævnt i artikel 3, stk. 3. De skal desuden bygge på foranstaltninger, der er truffet i henhold til bestemmelserne i direktiv 2001/81/EF og anden relevant eksisterende og fremtidig EF-lovgivning.3. Fællesskabets fremskridt med henblik på opfyldelse af de langsigtede målsætninger underkastes regelmæssige revisioner som led i den i artikel 11 omhandlede procedure og i forbindelse med direktiv 2001/81/EF, idet 2020 benyttes som referencepunkt, og idet der tages hensyn til fremskridt med henblik på at nå de i nævnte direktiv fastsatte nationale emissionslofter.Artikel 5Krav i zoner og bymæssige områder, hvor ozonniveauerne opfylder de langsigtede målsætningerMedlemsstaterne opstiller en fortegnelse over zoner og bymæssige områder, hvor luftens ozonniveauer opfylder de langsigtede målsætninger. I det omfang faktorer som bl.a. ozonforureningens grænseoverskridende karakter og de meteorologiske betingelser tillader det, fastholder de ozonniveauerne i disse zoner og bymæssige områder under niveauet for de langsigtede målsætninger og bevarer ved hjælp af forholdsmæssigt afpassede foranstaltninger den bedst mulige luftkvalitet, som er forenelig med en bæredygtig udvikling, samt et højt beskyttelsesniveau for miljøet og folkesundheden.Artikel 6Oplysninger til offentligheden1. Medlemsstaterne tager passende skridt til følgende:a) Sikre, at ajourførte oplysninger om luftens koncentrationer af ozon rutinemæssigt videregives til offentligheden og til relevante organisationer som miljøorganisationer, forbrugerorganisationer og organisationer, der varetager følsomme befolkningsgruppers interesser, og til andre relevante sundhedsrelaterede organer.Disse oplysninger ajourføres mindst dagligt og, hvis det er hensigtsmæssigt og praktisk muligt, hver time.Oplysningerne skal mindst vise alle overskridelser af de koncentrationer, der er opstillet som langsigtede målsætninger for beskyttelse af sundheden, informationstærskelværdien og varslingstærskelværdien for den relevante formidlingstid. Oplysningerne bør også indeholde en kortfattet vurdering af sundhedsvirkningerne.Informationstærskelværdien og varslingstærskelværdien for luftens koncentrationer af ozon er anført i bilag II, afsnit I.b) Gøre omfattende årsberetninger tilgængelige for offentligheden og for relevante organisationer som miljøorganisationer, forbrugerorganisationer og organisationer, der varetager følsomme befolkningsgruppers interesser, og for andre relevante sundhedsrelaterede organer; årsberetningerne skal, for så vidt angår menneskers sundhed, mindst indeholde oplysninger om alle overskridelser af de koncentrationer, der er opstillet i målværdien og i den langsigtede målsætning, informationstærskelværdien samt varslingstærskelværdien for den relevante gennemsnitsberegningsperiode, og, for så vidt angår plantevækst, mindst indeholde oplysninger om enhver overskridelse af målværdier og den langsigtede målsætning, eventuelt ledsaget af en kortfattet vurdering af virkningerne af disse overskridelser. De kan, hvor det er relevant, indeholde yderligere oplysninger om og vurderinger af beskyttelse af skove, jf. bilag III, afsnit I. De kan også indeholde oplysninger om relevante prækursorer, for så vidt som disse ikke er omfattet af gældende fællesskabslovgivning.c) Sikre, at sundhedsinstitutioner og befolkningen rettidigt får oplysninger om faktiske eller forudselige overskridelser af varslingstærskelværdien.Ovennævnte oplysninger og beretninger offentliggøres ved hjælp af passende midler, f.eks. - afhængig af den konkrete situation - ved hjælp af radio og tv, pressen, publikationer, informationstavler eller edb-net, f.eks. Internettet.2. Oplysninger, der i medfør af artikel 10 i direktiv 96/62/EF gives offentligheden, når en af tærskelværdierne overskrides, skal omfatte oplysningerne i bilag II, afsnit II. Medlemsstaterne skal, hvor det er praktisk muligt, også tage skridt til at give disse oplysninger, når det forudses, at informationstærskelværdien eller varslingstærskelværdien vil blive overskredet.3. Oplysninger, der gives i henhold til stk. 1 og 2 skal være klare, letforståelige og tilgængelige.Artikel 7Kortsigtede handlingsplaner1. I overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, i direktiv 96/62/EF udarbejder medlemsstaterne på de relevante administrative niveauer specifikke handlingsplaner, der under hensyn til særlige lokale omstændigheder skal iværksættes på kort sigt for de zoner, hvor der er risiko for overskridelser af varslingstærskelværdien, hvis der er gode muligheder for, at denne risiko eller varigheden eller omfanget af overskridelserne af varslingstærsklen kan reduceres. Hvis det viser sig, at der ikke er gode muligheder for at reducere risikoen, overskridelsernes varighed eller omfang i de pågældende zoner, er medlemsstaterne undtaget fra bestemmelserne i artikel 7, stk. 3, i direktiv 96/62/EF. Medlemsstaterne skal afgøre, om der er gode muligheder for at reducere risikoen, overskridelsernes varighed eller omfang, under hensyntagen til de nationale geografiske, meteorologiske og økonomiske betingelser.2. Udarbejdelsen af kortsigtede handlingsplaner, herunder udløsningsniveauer for specifikke foranstaltninger, henhører under medlemsstaternes ansvar. Afhængigt af det enkelte tilfælde kan planerne omfatte graduerede, omkostningseffektive foranstaltninger til kontrol og om nødvendigt begrænsning eller indstilling af visse aktiviteter, herunder motorkøretøjstrafikken, som bidrager til emissioner, der resulterer i, at varslingstærskelværdien overskrides. Disse effektive foranstaltninger vil også kunne vedrøre brugen af industrianlæg eller produkter.3. Når medlemsstaterne udarbejder og iværksætter de kortsigtede handlingsplaner overvejer de eksempler på foranstaltninger (hvis effektivitet er blevet vurderet), som bør medtages i den i artikel 12 omhandlede vejledning.4. Medlemsstaterne giver offentligheden og relevante organisationer såsom miljøorganisationer, forbrugerorganisationer, organisationer, der varetager følsomme befolkningsgruppers interesser, og andre relevante sundhedsrelaterede organer adgang til såvel resultaterne af deres undersøgelser som indholdet af særlige kortsigtede handlingsplaner og oplysninger om gennemførelsen af disse planer.Artikel 8Grænseoverskridende forurening1. Hvis overskridelser af målværdier eller langsigtede målsætninger for ozonkoncentrationen i vid udstrækning skyldes emissioner af prækursorer i andre medlemsstater, samarbejder de pågældende medlemsstater i givet fald om at udarbejde fælles planer og programmer for at nå målværdierne eller de langsigtede målsætninger, medmindre det ikke kan lade sig gøre ved hjælp af forholdsmæssigt afpassede foranstaltninger. Kommissionen bistår hermed. Når Kommissionen opfylder sine forpligtelser i henhold til artikel 11, overvejer den under hensyntagen til direktiv 2001/81/EF, navnlig artikel 9 heri, om der bør træffes yderligere foranstaltninger på fællesskabsplan for at mindske emissionen af prækursorer, der forårsager sådan grænseoverskridende ozonforurening.2. Hvis det er nødvendigt i medfør af artikel 7, udarbejder og iværksætter medlemsstaterne fælles kortsigtede handlingsplaner for nabozoner i forskellige medlemsstater. Medlemsstaterne sikrer, at nabozoner i forskellige medlemsstater, som har udarbejdet kortsigtede handlingsplaner, modtager alle relevante oplysninger.3. Forekommer der overskridelser af informationstærskelværdien eller varslingstærskelværdien i zoner, der ligger tæt på landegrænser, bør de kompetente myndigheder i de berørte nabomedlemsstater hurtigst muligt underrettes herom, så offentligheden i disse medlemsstater kan blive oplyst om situationen.4. I forbindelse med udarbejdelsen af de i stk. 1 og 2 omhandlede planer og programmer, samt når offentligheden underrettes i henhold til stk. 3, fortsætter medlemsstaterne, når det er relevant, samarbejdet med tredjelande, især kandidatlande.Artikel 9Vurdering af luftens koncentrationer af ozon og prækursorer1. I zoner og bymæssige områder, hvor der i de foregående fem år er forekommet overskridelser af en langsigtet målsætning for ozon, er stationære kontinuerlige målinger obligatoriske.Foreligger der ikke data for så lang en periode, kan medlemsstaterne bestemme overskridelsernes omfang ved at kombinere kortvarige målekampagner på tidspunkter og steder, som formodes at være typiske for de højeste forureningsniveauer, med resultater fra emissionsopgørelser og modelberegninger.Bilag IV indeholder kriterierne for placering af prøveudtagningssteder til måling af ozon.Bilag V, afsnit I, opstiller mindsteantallet af stationære prøveudtagningssteder for kontinuerlig måling af ozon i hver zone eller hvert bymæssigt område, hvor måling er den eneste informationskilde til vurdering af luftkvaliteten.Der foretages tillige målinger af nitrogendioxid ved mindst 50 % af de ozonprøveudtagningssteder, der er fastsat i bilag V, afsnit I. Nitrogendioxidmålingerne skal foretages kontinuerligt undtagen på baggrundsstationer i landdistrikter som defineret i bilag IV, afsnit I, hvor der kan anvendes andre målemetoder.For zoner og bymæssige områder, hvor oplysninger fra prøveudtagningssteder for stationære målinger suppleres med oplysninger fra modelberegninger og/eller indikative målinger, kan det samlede antal prøveudtagningssteder i bilag V, afsnit I, nedsættes, forudsat at:a) de supplerende metoder giver tilstrækkelige oplysninger til, at der kan foretages en vurdering af luftkvaliteten for så vidt angår målværdier, underretnings- og varslingstærskelværdierb) antallet af prøveudtagningssteder og de øvrige metoders opløsningsevne er tilstrækkeligt til, at ozonkoncentrationen kan bestemmes i overensstemmelse med de datakvalitetsmålsætninger, der er anført i bilag VII, afsnit I, og fører til vurderingsresultater som anført i bilag VII, afsnit IIc) antallet af prøveudtagningssteder i hver zone eller hvert bymæssigt område er mindst et prøveudtagningssted for hver 2 mio. indbyggere eller et prøveudtagningssted for hver 50000 km², alt efter hvad der giver det største antal prøveudtagningsstederd) hver zone eller hvert bymæssigt område har mindst et prøveudtagningssted, oge) nitrogendioxid måles ved alle resterende prøveudtagningssteder med undtagelse af baggrundsstationer i landdistrikter.I dette tilfælde skal der tages hensyn til resultaterne fra modelberegninger og/eller indikative målinger i forbindelse med vurderingen af luftkvalitet for så vidt angår målværdierne.2. I zoner og bymæssige områder, hvor koncentrationerne i hvert af de foregående fem år har været lavere end de langsigtede målsætninger, fastsættes antallet af stationer for kontinuerlig måling i overensstemmelse med bilag V, afsnit II.3. Hver medlemsstat sikrer, at der på dens område installeres og drives mindst én målestation til indsamling af data om koncentrationerne af ozonprækursorerne i bilag VI. Hver medlemsstat bestemmer antallet og placeringen af stationer, hvor ozonprækursorerne skal måles, under hensyntagen til målsætningerne, metoderne og rekommandationerne i nævnte bilag.Som led i den vejledning, der udarbejdes i henhold til artikel 12, opstilles der retningslinjer for en passende strategi til måling af ozonprækursorer, under hensyntagen til eksisterende krav i fællesskabslovgivningen og samarbejdsprogrammet for overvågning og vurdering af transport af luftforurenende stoffer over store afstande i Europa (EMEP).4. Referencemetoderne til analyse af ozon er opstillet i bilag VIII, afsnit I. Bilag VIII, afsnit II, omhandler referencemodelberegningsmetoder for ozon.5. De nødvendige ændringer for at tilpasse denne artikel og bilag IV til VIII til den videnskabelige og tekniske udvikling vedtages efter proceduren i artikel 13, stk. 2.Artikel 10Fremsendelse af oplysninger og rapportering1. Når medlemsstaterne tilsender Kommissionen oplysninger i henhold til artikel 11 i direktiv 96/62/EF, skal de tillige og for første gang for kalenderåret efter den i artikel 15, stk. 1, nævnte dato:a) for hvert kalenderår og senest den 30. september det følgende år sende Kommissionen de fortegnelser over zoner og bymæssige områder, der er nævnt i artikel 3, stk. 2, artikel 4, stk. 2, og artikel 5b) sende Kommissionen en situationsrapport om overskridelser af de i bilag I, afsnit II, fastsatte målværdier. Denne rapport skal redegøre for årsagerne til årlige overskridelser af målværdien for beskyttelse af menneskers sundhed. Rapporten skal endvidere indeholde de i artikel 3, stk. 3 omhandlede planer og programmer. Rapporten sendes til Kommissionen senest to år efter udløbet af den periode, hvor overskridelserne af ozonmålværdierne er observeretc) hvert tredje år underrette Kommissionen om deres fremskridt med gennemførelsen af disse planer eller programmer.2. Medlemsstaterne skal endvidere og for første gang for kalenderåret efter den i artikel 15, stk. 1, nævnte dato:a) hver måned fra april til september hvert år, på et foreløbigt grundlagi) senest ved udgangen af den følgende måned for hver dag med overskridelser af informations- og/eller varslingstærsklen sende Kommissionen følgende oplysninger: dato, samlet antal timer med overskridelser, maksimal 1-timesozonværdiii) senest den 31. oktober hvert år sende Kommissionen alle andre oplysninger i bilag IIIb) for hvert kalenderår og senest den 30. september det følgende år sende Kommissionen de validerede oplysninger i bilag III og de årlige gennemsnitskoncentrationer for det pågældende år af ozonprækursorerne i bilag VIc) hvert tredje år som led i den sektorspecifikke rapport, der er omhandlet i artikel 4 i Rådets direktiv 91/692/EØF(11), og senest den 30. september efter udløbet af hver treårsperiode, sende Kommissionen:i) oplysninger om de konstaterede eller vurderede ozonniveauer i de zoner og bymæssige områder, der er nævnt i artikel 3, stk. 2, artikel 4, stk. 2, og artikel 5ii) oplysninger om foranstaltninger, der er truffet eller planlagt i medfør af artikel 4, stk. 2, ogiii) oplysninger om beslutninger om kortsigtede handlingsplaner og om udformningen og indholdet samt en vurdering af virkningerne af sådanne planer udarbejdet i henhold til artikel 7.3. Kommissionen skal:a) sikre, at de oplysninger, der tilsendes i medfør af stk. 2, litra a), hurtigt stilles til rådighed på passende vis og fremsendes til Det Europæiske Miljøagenturb) hvert år offentliggøre en fortegnelse over de zoner og bymæssige områder, den har fået tilsendt i medfør af stk. 1, litra a), og senest den 30. november hvert år en rapport om ozonsituationen i sommeren samme år og i det foregående kalenderår, med det formål at fremlægge oversigter, i et sammenligneligt format, over situationen i hver enkelt medlemsstat under hensyntagen til de forskellige meteorologiske forhold og den grænseoverskridende forurening, samt en oversigt over alle overskridelser af de langsigtede målsætninger i medlemsstaternec) regelmæssigt kontrollere gennemførelsen af de planer og programmer, den har fået tilsendt i henhold til stk. 1, litra b), ved at undersøge de fremskridt der gøres, og udviklingstendenserne i luftforureningen, samtidig med at der tages højde for de meteorologiske betingelser og oprindelsen af ozonprækursorerne (biogene eller antropogene)d) tage hensyn til de oplysninger, den får forelagt i henhold til stk. 1 og 2, ved udarbejdelsen af treårige beretninger om luftkvaliteten i overensstemmelse med artikel 11, nr. 2, i direktiv 96/62/EFe) sørge for passende udveksling af de erfaringer og oplysninger, der er forelagt i overensstemmelse med stk. 2, litra c), iii), vedrørende udformning og gennemførelse af kortsigtede handlingsplaner.4. Ved udførelsen af de opgaver, der er nævnt i stk. 3, udnytter Kommissionen i nødvendigt omfang den ekspertise, som er til rådighed i Det Europæiske Miljøagentur.5. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de metoder, der er anvendt til den foreløbige vurdering af luftkvaliteten i henhold til artikel 11, nr. 1, litra d), i direktiv 96/62/EF, senest den 9. september 2003.Artikel 11Revision og rapportering1. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2004 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om erfaringerne med anvendelsen af dette direktiv. I rapporten skal Kommissionen navnliga) gennemgå resultaterne af den seneste videnskabelige forskning i sundheds- og miljøvirkningerne af eksponering for ozon, der er udført på videnskabelige grundlag af WHO's retningslinjer, i hvilken forbindelse der særligt tages højde for følsomme befolkningsgrupper; der skal tages hensyn til udviklingen af mere nøjagtige modellerb) sammenfatte den teknologiske udvikling, herunder fremskridt inden for metoder til måling og anden vurdering af koncentrationerne og af udviklingen i ozonkoncentrationerne i Europac) sammenligne modelforudsigelser med faktiske målingerd) gennemgå fastlæggelsen af og niveauet for langsigtede målsætninger, målværdier, informations- og varslingstærskelværdiere) gennemgå resultaterne af Det Internationale Samarbejdsprogram under FN/ECE-konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande vedrørende ozons virkninger på afgrøder og naturlig vegetation.2. Rapporten forelægges som en integrerende del af en luftkvalitetsstrategi, der har til formål at revidere og foreslå luftkvalitetsmålsætninger på fællesskabsplan og opstille gennemførelsesstrategier til sikring af, at disse målsætninger opfyldes. I den forbindelse skal rapporten tage hensyn til:a) mulighederne for yderligere at nedbringe forureningsemissionerne fra alle relevante kilder, under hensyntagen til teknisk gennemførlighed og omkostningseffektivitetb) forholdet mellem de forskellige forurenende stoffer, samt mulighederne for kombinerede strategier til at opfylde Fællesskabets luftkvalitetsmålsætninger og de dertil knyttede målsætningerc) muligheden for yderligere tiltag på fællesskabsplan for at reducere emissionen af prækursorerd) de fremskridt, som er gjort med opfyldelsen af målværdierne i bilag I, herunder planer og programmer udarbejdet og gennemført i henhold til stk. 3 og 4, erfaringerne med gennemførelsen af de i artikel 7 omhandlede kortsigtede handlingsplaner og de betingelser, jf. bilag IV, hvorunder målingen af luftens kvalitet er udførte) hvilke muligheder der er for at nå de i bilag I, afsnit III, opstillede langsigtede målsætninger inden for et nærmere bestemt tidsrumf) de nuværende og fremtidige krav om oplysning af offentligheden og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissioneng) forholdet mellem dette direktiv og forventede ændringer, der skyldes foranstaltninger, som Fællesskabet og medlemsstaterne træffer for at opfylde forpligtelser i forbindelse med klimaændringerh) forureningens bevægelser over landegrænserne under hensyntagen til foranstaltninger, der træffes i kandidatlandene.3. Rapporten skal endvidere indeholde en vurdering af direktivets bestemmelser sammenholdt med, hvad der konstateres i rapporten, og den ledsages i givet fald af forslag til ændring af dette direktiv, hvorved der navnlig lægges vægt på ozons indvirkning på miljø og menneskers sundhed, idet der tages særlig hensyn til følsomme befolkningsgrupper.Artikel 12Vejledning1. Kommissionen udarbejder en vejledning i gennemførelsen af dette direktiv inden den 9. september 2002. Den udnytter i denne forbindelse den ekspertise, der findes i medlemsstaterne, i Det Europæiske Miljøagentur eller i andre ekspertorganer og tager hensyn til kravene i fællesskabslovgivningen og EMEP.2. Vejledningen vedtages efter proceduren i artikel 13, stk. 2. Vejledningen må hverken direkte eller indirekte bevirke, at målværdier, langsigtede målsætninger, varslingstærskelværdier eller informationstærskelværdier ændres.Artikel 13Udvalgsprocedure1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 12, stk. 2, i direktiv 96/62/EF.2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.Artikel 14SanktionerMedlemsstaterne fastsætter, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af dette direktiv. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have præventiv virkning.Artikel 15Gennemførelse1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 9. september 2003. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 16OphævelseDirektiv 92/72/EØF ophæves fra den 9. september 2003.Artikel 17IkrafttrædenDette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 18AdressaterDette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2002.På Europa-Parlamentets vegneP. CoxFormandPå Rådets vegneJ. Piqué i CampsFormand(1) EFT C 56 E af 29.2.2000, s. 40, ogEFT C 29 E af 30.1.2001, s. 291.(2) EFT C 51 af 23.2.2000, s. 11.(3) EFT C 317 af 6.11.2000, s. 35.(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 15.3.2000 (EFT C 377 af 29.12.2000, s. 154), Rådets fælles holdning af 8.3.2001 (EFT C 126 af 26.4.2001, s. 1) og Europa-Parlamentets afgørelse af 13.6.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT). Europa-Parlamentets afgørelse af 17.1.2002 og Rådets afgørelse af 19.12.2001.(5) EFT C 138 af 17.5.1993, s. 1.(6) EFT L 275 af 10.10.1998, s. 1.(7) EFT L 296 af 21.11.1996, s. 55.(8) EFT L 309 af 27.11.2001, s. 22.(9) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.(10) EFT L 297 af 13.10.1992, s. 1.(11) EFT L 377 af 31.12.1991, s. 48.BILAG IDEFINITIONER, MÅLVÆRDIER OG LANGSIGTEDE MÅLSÆTNINGER FOR OZONI. DefinitionerAlle værdier skal udtrykkes i µg/m³. Volumen skal standardiseres ved følgende temperatur- og trykforhold: 293 K og 101,3 kPa. Tiden angives i mellemeuropæisk tid.Med AOT40 (udtrykt i µg/m³·h) menes summen af forskellen mellem 1-timeskoncentrationer over 80 µg/m³ (40 milliardtedele (ppb)) og 80 µg/m³ i et givet tidsrum, alene på basis af 1-timesværdier målt dagligt mellem kl. 8 og 20 mellemeuropæisk tid(1).De årlige data om overskridelser, der bruges til at kontrollere overensstemmelsen med de nedenstående målværdier og langsigtede målsætninger, skal opfylde kriterierne i bilag III, afsnit II.II. Målværdier for ozon>TABELPOSITION>III. Langsigtede målsætninger for ozon>TABELPOSITION>(1) Eller den relevante tid for udkantsområder.BILAG IIINFORMATIONSTÆRSKELVÆRDIER OG VARSLINGSTÆRSKELVÆRDIERI. Informations- og varslingstærskelværdier for ozon>TABELPOSITION>II. Mindsteoplysninger, der skal gives offentligheden, når informationstærskelværdien eller varslingstærskelværdien overskrides eller forventes at blive overskredetDe oplysninger, der hurtigst muligt skal gives offentligheden i tilstrækkeligt omfang, skal omfatte:1) Oplysninger om observerede overskridelser:- sted eller område for overskridelsen- type tærskelværdi, der er overskredet (for underretning eller varsling)- begyndelsestidspunkt for overskridelsen og dennes varighed- højeste 1-times- og 8-timersmiddelkoncentration.2) Prognose for den følgende eftermiddag/dag(e):- geografisk område for de forventede overskridelser af informationstærskelværdien og/eller varslingstærskelværdien- forventet ændring i forureningen (bedring, stabilisering eller forværring).3) Oplysninger om den berørte befolkningsgruppe, mulige sundhedsvirkninger og anbefalet adfærd:- oplysninger om risikoudsatte befolkningsgrupper- beskrivelse af sandsynlige symptomer- anbefalede forholdsregler, den berørte befolkning bør træffe- angivelse af, hvor der kan fås yderligere oplysninger.4) Oplysninger om forebyggende foranstaltninger til nedbringelse af forureningen og/eller udsættelse for den:Angivelse af de vigtigste kildesektorer; anbefalede forholdsregler til at nedbringe emissionerne.BILAG IIIOPLYSNINGER, MEDLEMSSTATERNE FORELÆGGER KOMMISSIONEN, OG KRITERIER FOR SAMMENFATNING AF DATA OG BEREGNING AF STATISTISKE PARAMETREI. Oplysninger, der skal forelægges KommissionenFølgende tabel angiver arten og mængden af de data, medlemsstaterne skal forelægge Kommissionen:>TABELPOSITION>Den årlige rapportering skal også omfatte følgende, medmindre alle forhåndenværende 1-timesdata for ozon, nitrogendioxid og nitrogenoxid for det pågældende år allerede er indgivet i medfør af Rådets beslutning 97/101/EF(1):- for ozon, nitrogendioxid, nitrogenoxid og summerne af ozon og nitrogendioxid (tilføjet som milliardtedele og udtrykt i µg/m³ ozon): maksimum, 99,9-, 98- og 50-percentilen samt den årlige middelværdi og det årlige antal af validerede data fra 1-timesserier- maksimum, 98- og 50-percentilen samt den årlige middelværdi fra serier af daglige 8-timersozonmaksima.Data, der indgives i de månedlige rapporter, betragtes som foreløbige og skal om nødvendigt ajourføres i efterfølgende rapporter.II. Kriterier for sammenfatning af data og beregning af statistiske parametrePercentiler beregnes efter metoden i Rådets beslutning 97/101/EF.Følgende kriterier anvendes til kontrol med dataenes validitet i forbindelse med sammenfatning af data og beregning af statistiske parametre:>TABELPOSITION>(1) EFT L 35 af 5.2.1997, s. 14.BILAG IVKRITERIER FOR KLASSIFICERING OG PLACERING AF PRØVEUDTAGNINGSSTEDER TIL VURDERING AF OZONKONCENTRATIONENFølgende betingelser gælder for stationære målinger:I. Generelle placeringskriterier>TABELPOSITION>For stationer i landdistrikter og for baggrundskoncentrationen i landdistrikter, bør samordning med overvågningskravene i Kommissionens forordning (EF) nr. 1091/94(1) om beskyttelse af skove i Fællesskabet mod luftforurening i givet fald overvejes.II. Individuel opsætningFølgende retningslinjer bør så vidt muligt følges:1) Strømningen omkring prøveudtagningsindtaget skal være fri (i en bue på mindst 270°) uden hindringer, der påvirker luftstrømmen i nærheden af prøvetageren, dvs. at afstanden fra bygninger, balkoner, træer og andre hindringer, skal være mere end dobbelt så stor som den del af hindringen, der rager op over prøvetageren.2) Generelt skal indtaget for prøveudtagningsstedet være mellem 1,5 m (indåndingszonen) og 4 m over jorden. Indtaget kan under visse omstændigheder placeres højere for stationer i byområder og i skovbevoksede områder.3) Prøvetagerens indtag skal placeres fjernt fra kilder som f.eks. røgemissioner fra industriovne og forbrændingsanlæg og over 10 m fra den nærmeste vej, jo fjernere, jo tættere trafikken er.4) Prøvetagerens udledning skal være placeret således, at genindtag af udledningsluften undgås.Følgende faktorer kan ligeledes tages i betragtning:1) interfererende kilder2) sikkerhed3) adgangsforhold4) adgang til elkraft og telefonforbindelser5) stedets synlighed i forhold til omgivelserne6) offentlighedens og operatørernes sikkerhed7) det ønskelige i at kombinere prøveudtagningssteder for forskellige forurenende stoffer8) plankrav.III. Dokumentation om og revision af placeringsvalgetFremgangsmåderne ved valg af placering bør dokumenteres fuldt ud på klassifikationstrinnet ved hjælp af kompaspunktbilleder af omgivelserne og et detaljeret kort. Placeringer bør regelmæssigt tages op til revision med fornyet dokumentation for at sikre, at udvælgelseskriterierne stadig opfyldes.Dette kræver, at overvågningsdataene undersøges og fortolkes korrekt på baggrund af de meteorologiske og fotokemiske processer, der påvirker de ozonkoncentrationer, som måles ved en given målestation.(1) EFT L 125 af 18.5.1994, s. 1.BILAG VKRITERIER FOR FASTSÆTTELSE AF MINDSTEANTALLET AF PRØVEUDTAGNINGSSTEDER TIL STATIONÆR MÅLING AF KONCENTRATIONERNE AF OZONI. Mindsteantal af prøveudtagningssteder til stationære kontinuerlige målinger til vurdering af luftkvaliteten med henblik på overholdelsen af målværdier, langsigtede målsætninger og informationstærskelværdier og varslingstærskelværdier, hvor kontinuerlig måling er eneste informationskilde>TABELPOSITION>II. Mindsteantal prøveudtagningssteder til stationære målinger i zoner og bymæssige områder, der opfylder de langsigtede målsætningerAntallet af prøveudtagningssteder for ozon skal, kombineret med andre midler til supplerende vurdering, som f.eks. modelberegning af luftkvaliteten og sideløbende nitrogendioxidmålinger, være tilstrækkeligt stort til, at udviklingstendensen i ozonforureningen kan undersøges og overholdelsen af de langsigtede målsætninger kontrolleres. Antallet af stationer i bymæssige områder og andre zoner kan nedsættes til en tredjedel af det antal, der er angivet i afsnit I. Hvor oplysninger fra stationære målestationer er den eneste informationskilde, bør der bevares mindst 1 overvågningsstation. Hvis dette i zoner, hvor der foretages supplerende vurdering, resulterer i, at der i en zone ikke længere er nogen målestation, skal man gennem samordning med antallet af stationer i nabozoner sikre passende måling af ozonkoncentrationerne i forhold til de langsigtede målsætninger. Antallet af stationer til måling af baggrundskoncentrationer i landdistrikter bør være 1 pr. 100000 km².BILAG VIMÅLINGER AF OZONPRÆKURSORERFormålHovedformålet med sådanne målinger er at analysere udviklingstendensen i ozonprækursorerne, at kontrollere, om emissionsreduktionsstrategierne er effektive og om emissionsopgørelserne er korrekte, og at identificere emissionskilderne til foureningen.Et yderligere formål er at forbedre foståelsen af processerne for ozondannelse og spredningen af prækursorer såvel som at fremme anvendelsen af fotokemiske modeller.StofferMålig af ozonprækursorer skal mindst omfatte nitrogenoxider og relevante flygtige organiske forbindelser (VOC). Nedenfor følger en liste over flygtige organiske forbindelser, som det anbefales at måle.EthanEthylenAcetylenPropanPropenn-Butani-Butan1-Butentrans-2-Butencis-2-Buten1,3-Butadienn-Pentani-Pentan1-Penten2-PentenIsoprenn-Hexani-Hexann-Heptann-Octani-OctanBenzenToluenEthylbenzenm+p-Xyleno-Xilen1,2,4-Trimethylbenzen1,2,3-Trimethylbenzen1,3,5-TrimethylbenzenFormaldehydHydrocarboner i alt, bortset fra methanReferencemetoderFor nitrogenoxider anvendes referencemetoden i direktiv 1999/30/EF(1) eller i senere fællesskabslovgivning.Hver medlemsstat skal underrette Kommissionen om de metoder, den anvender til prøvetagning og måling af VOC. Kommissionen skal snarest muligt gennemføre sammenlignelige undersøgelser og undersøge mulighederne for at opstille referencemetoder for prøvetagning og måling af prækursorer med henblik på at forbedre målingernes sammenlignelighed og nøjagtighed, med sigte på revisionen af dette direktiv i medfør af artikel 11.Placering af målestationerDer bør navnlig tages målinger i by- og forstadsområder ved overvågningsstationer, der er etableret i overensstemmelse med kravene i direktiv 96/62/EF, og som betragtes som hensigtsmæssige i forhold til de ovennævnte overvågningsmålsætninger.(1) EFT L 163 af 29.6.1999, s. 41.BILAG VIIDATAKVALITETSMÅLSÆTNINGER OG SAMMENFATNING AF RESULTATERNE AF LUFTKVALITETSVURDERINGI. DatakvalitetsmålsætningerFølgende datakvalitetsmålsætninger for et minimalt tidsrum og minimal datafangst forudsættes af hensyn til vurderingsmetodernes tilladte usikkerhed og opstilles til vejledning for kvalitetssikringsprogrammer.>TABELPOSITION>Målemetodernes usikkerhed (inden for en pålidelighedsmargen på 95 %) vil blive evalueret i overensstemmelse med principperne i ISO's "Guide to the Expression of Uncertainty in Measurement" (1993) eller den i ISO 5725-1 "Accuracy (trueness and precision) of measurement methods and results" (1994) omhandlede metodologi eller tilsvarende. Procenterne i tabellen er angivet for individuelle målinger, beregnet som gennemsnit for den periode, der anvendes til beregning af målværdier og langsigtede målsætninger, for et 95 % konfidensinterval. For kontinuerlige stationære målinger bør usikkerheden fortolkes som gældende i det koncentrationsområde, der anvendes for den relevante tærskelværdi.For modelberegning og objektiv estimering defineres usikkerheden som den maksimale afvigelse af de målte og beregnede koncentrationsniveauer over perioden for beregning af den relevante tærskelværdi, uden hensyntagen til tidspunktet for hændelserne."Tidsdækning" defineres som procentdelen af det tidsrum, hvor det forurenende stof måles med henblik på opstilling af tærskelværdi."Dataregistrering" defineres som procentdelen af den måletid, hvor instrumentet giver validerede data, i forhold til det statistiske parameter eller den aggregerede værdi, som skal udregnes.Mindstekravene til dataregistrering og tidsdækning omfatter ikke tab af data som følge af regelmæssig kalibrering eller normal vedligeholdelse af instrumenterne.II. Resultaterne af luftkvalitetsvurderingenFølgende oplysninger skal indsamles for zoner eller bymæssige områder, hvor måleresultaterne suppleres med oplysninger fra andre kilder:- en beskrivelse af det udførte vurderingsarbejde- de anvendte metoder, med henvisning til metodebeskrivelser- data- og informationskilder- en beskrivelse af resultaterne, herunder usikkerheder og navnlig arealet af eventuelle områder inden for zonen eller det bymæssige område, hvor koncentrationerne overskrider de langsigtede målsætninger eller målværdierne- for langsigtede målsætninger eller målværdier, der er fastsat med henblik på beskyttelse af menneskers sundhed: den befolkning, der potentielt er udsat for koncentrationer, der overskrider tærskelværdien.Medlemsstaterne bør om muligt fremstille kort, der viser koncentrationsfordelingerne i de enkelte zoner og bymæssige områder.III. StandardiseringFor ozon skal volumen standardiseres ved følgende temperatur- og trykforhold: 293 K, 101,3 kPa. For nitrogenoxider anvendes den standardisering, der er anført i direktiv 1999/30/EF.BILAG VIIIREFERENCEMETODE TIL ANALYSE AF OZON OG KALIBRERING AF OZONINSTRUMENTERI. Referencemetode til analyse af ozon og kalibrering af ozoninstrumenter- analysemetode: UV-fotometrisk metode (ISO FDIS 13964)- kalibreringsmetode: reference UV-fotometer (ISO FDIS 13964, VDI 2468, B1.6)Der er ved at ske en standardisering af denne metode i Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN). Så snart CEN har offentliggjort standarden, vil den metode og de teknikker, der er beskrevet heri, udgøre dette direktivs referencemetode.En medlemsstat kan anvende enhver anden metode, hvis den kan påvise, at den giver resultater svarende til dem, der opnås ved ovennævnte metode.II. Referencemodelberegningsmetode for ozonDer kan ikke på nuværende tidspunkt angives referencemodelberegningsmetoder. Ændringer, der behøves for at tilpasse dette afsnit til den videnskabelige og tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i artikel 13, stk. 2, i nærværende direktiv.


Avis juridique important

|

31976L0933

Kommissionens sekstende direktiv 76/933/EØF af 1. december 1976 om ændring af bilagene til Rådets direktiv 70/524/EØF af 23. november 1970 om tilsætningsstoffer til foderstoffer

EF-Tidende nr. L 364 af 31/12/1976 s. 0018 - 0019 den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 16 s. 0209

++++  KOMMISSIONENS SEKSTENDE DIREKTIV  af 1 . december 1976  om aendring af bilagene til Raadets direktiv 70/524/EOEF af 23 . november 1970 om tilsaetningsstoffer til foderstoffer   ( 76/933/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets direktiv af 23 . november 1970 om tilsaetningsstoffer til foderstoffer ( 1 ) , senest aendret ved Kommissionens femtende direktiv af 21 . juni 1976 ( 2 ) , saerlig artikel 6 , og  ud fra foelgende betragtninger :  I det ovennaevnte direktiv fastsaettes , at bilagenes indhold til stadighed skal tilpasses den videnskabelige og tekniske udvikling ;  forskning , der har fundet sted paa faellesskabsplan , har vist , at de oevre graenser , der er fastsat i bilag I for indhold af vitamin D3 i foderstoffer til fjerkrae , er utilstraekkelige til at daekke disse arters behov ; der boer i dette tilfaelde fastsaettes en hoejere graense for det stoerste indhold i den udstraekning , dette ikke medfoerer nogen sundhedsrisiko for dyr eller mennesker ;  anvendelse af det vaekstfremmende stof olaquindox til svin er med held blevet afproevet i visse medlemsstater ; anvendelse heraf boer paa visse betingelser godkendes i det mindste paa nationalt plan , mens godkendelse paa faellesskabsplan afventes ;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den staaende Foderstotkomité -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Bilagene til Raadets direktiv af 23 . november 1970 om tilsaetningsstoffer til foderstoffer aendres som fastsat i foelgende artikler .  Artikel 2  Bilag I , del H " Vitaminer , provitaminer og lignende virkende stoffer , som er beskrevet kemisk entydigt " aendres for tilsaetningsstof nr . E 671 " Vitamin D3 " saaledes :  1 . Ordene " AEglaeggende hoens " i kolonnen med overskriften " Dyreart " samt tallet " 3000 " ud for denne dyreart i kolonnen med overskriften  " Stoerste indhold IE/kg af fuldfoder eller af dagsrationer " erstattes med ordene " Kyllinger til opfedning , kalkuner " og tallet " 5000 " .  2 . Tallet " 2000 " , der er opfoert i kolonnen med overskriften " Stoerste indhold IE/kg af fuldfoder eller af dagsrationer " ud for dyrearten " Fjerkrae i oevrigt " erstattes med tallet " 3000 " .  Artikel 3  Foelgende nummer tilfoejes i bilag II , del F  " Vaekstfremmende stoffer " :  Nr . * Tilsaetningsstoffer * Kemisk betegnelse , beskrivelse * Dyreart * Maksimumsalder * Mg pr . kg af fuldfoderet * Bestemmelser i oevrigt * Tilladelsens varighed *   * * * * * Mindste indhold * Stoerste indhold * * *  3 * Olaquindox * 2-(N-2'-hydroxyethylcarbamoyl ) 3-methylquinoxalin-1,4-dioxid * svin * 4 maaneder * 15 * 50 * Anvendelse i mindst 4 uger foer slagtningen forbudt . Blanding med eller anvendelse samtidig med antibiotika forbudt . * 31 . december 1978 *   * * * * * 50 * 100 * Kun i maelkeerstatningsfoder . * *  Artikel 4  Medlemsstaterne saetter de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for senest 1 . februar 1977 at efterkomme bestemmelserne i dette direktiv . De underretter straks Kommissionen herom .  Artikel 5  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 1 . december 1976 .  Paa Kommissionens vegne  P . J . LARDINOIS  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 270 af 14 . 12 . 1970 , s . 1 .  ( 2 ) EFT nr . L 198 af 23 . 7 . 1976 , s . 10 .