Avis juridique important

|

31984L0535

Rådets direktiv 84/535/EØF af 17. september 1984 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilladeligt lydeffektniveau for elektriske svejseaggregater

EF-Tidende nr. L 300 af 19/11/1984 s. 0142 - 0148 den spanske specialudgave: Kapitel 15 bind 5 s. 0085  den portugisiske specialudgave: Kapitel 15 bind 5 s. 0085  den finske specialudgave: kapitel 15 bind 6 s. 0185  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 6 s. 0185

++++  RAADETS DIREKTIV  af 17 . september 1984  om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om tilladeligt lydeffektniveau for elektriske svejseaggregater   ( 84/535/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  I De europaeiske Faellesskabers handlingsprogrammer paa miljoeomraadet af 1973 og 1977 ( 4 ) understreges betydningen af problemerne i forbindelse med stoejgener og i saerdeleshed noedvendigheden af at saette ind mod de mest stoejende kilder ;  forskellen mellem de allerede gaeldende eller planlagte bestemmelser i de forskellige medlemsstater for saa vidt angaar begraensning af stoejemissionsniveauet for elektriske svejseaggregater , skaber uens konkurrencevilkaar og paavirker ad samme grund direkte funktionen af det faelles marked ; der skal derfor foretages en harmonisering af medlemsstaternes lovgivning paa dette omraade i henhold til artikel 100 i traktaten ;  i Raadets direktiv 84/532/EOEF af 17 . september 1984 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om faelles bestemmelser for entreprenoermateriel ( 5 ) fastlaegges bl.a . proceduren for EOEF-typeafproevning ; i overensstemmelse med dette direktiv boer der fastsaettes harmoniserede forskrifter , som hver materielkategori skal opfylde ;  i Raadets direktiv 79/113/EOEF af 19 . december 1978 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om bestemmelse af stoejemission fra entreprenoermateriel ( 6 ) som aendret ved direktiv 81/1051/EOEF ( 7 ) fastlaegges bl.a . den metode , som boer anvendes til at bestemme lydkriterierne for elektriske svejseaggregater ;  paa grund af elektriske svejseaggregaters stoejindvirkning paa det omgivende miljoe , og i saerdeleshed paa menneskets velvaere og helbred , boer der gradvis ske en betydelig nedsaettelse af det tilladelige lydeffektniveau for elektriske svejseaggregater ;  for at begraense gener , der skyldes stoej fra elektriske svejseaggregater , er det vigtigt at kunne udstede bestemmelser for anvendelsen af elektriske svejseaggregater i visse omraader , som anses for saerligt foelsomme ;  de tekniske forskrifter skal hurtigt tilpasses den tekniske udvikling ; dertil boer den i artikel 5 i direktiv 79/113/EOEF fastlagte procedure anvendes -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  1 . Dette direktiv gaelder for det tilladelige lydeffektniveau for elektriske svejseaggregater , som anvendes paa byggepladser og ved andet entreprenoerarbejde .  2 . Dette direktiv er et saerdirektiv i henhold til artikel 3 , stk . 2 , i direktiv 84/532/EOEF , i det foelgende benaevnt " rammedirektiv " .  Artikel 2  I dette direktiv forstaas ved et " elektrisk svejseaggregat " alle roterende maskiner , der afgiver en svejsestroem .  Artikel 3  1 . De godkendte organer udsteder EOEF-typeafproevningsattest for enhver type elektrisk svejseaggregat , hvis lydeffektniveau , maalt under de forhold , der er angivet i bilag I til direktiv 79/113/EOEF som aendret ved bilag I til naervaerende direktiv , ikke overstiger de tilladelige lydeffektniveauer , der er angivet i foelgende skema :  Hoejeste nominelle svejsestroemstyrke * Tilladeligt lydeffektniveau dB(A ) /1 pW fra *   * 18 maaneder efter direktivets meddelelse * 5 aar efter direktivets meddelelse *  200 A eller derunder * 104 * 101 *  Over 200 A * 101 * 100 *  2 . Enhver ansoegning om EOEF-typeafproevningsattest for en type elektrisk svejseaggregat med hensyn til det tilladelige lydeffektniveau skal ledsages af en beskrivelse i overensstemmelse med modellen i bilag II .  3 . For enhver type elektrisk svejseaggregat , for hvilken et godkendt organ udsteder attest , udfylder det alle rubrikker i EOEF-typeafproevningsattesten i overensstemmelse med modellen i bilag III til rammedirektivet .  4 . Gyldigheden af EOEF-typeafproevningsattesterne begraenses til fem aar . Den kan forlaenges med fem aar , saafremt der ansoeges herom i loebet af de sidste 12 maaneder inden udloebet af den foerste femaarsperiode .  Efter udloebet af en periode paa fem aar regnet fra direktivets meddelelse ophoerer gyldigheden af EOEF-typeafproevningsattesterne , medmindre de er udstedt for elektriske svejseaggregater , som opfylder de krav vedroerende hoejest tilladeligt lydeffektniveau , der traeder i kraft paa dette tidspunkt .  5 . Uanset artikel 19 , stk . 1 , i rammedirektivet kan et elektrisk svejseaggregat med en typeattest , der er udfaerdiget paa grundlag af en EOEF-typeafproevningsattest baseret paa vaerdierne i den foerste periode , ikke mere omfattes af de af denne artikel foelgende fordele efter en periode paa 5 1/2 aar fra direktivets meddelelse ; gyldighedens laengde skal fremgaa af de paagaeldende typeattester .  6 . For hvert elektrisk svejeaggregat , der er fremstillet i overensstemmelse med den type , for hvilken der er udstedt EOEF-typeattest , udfylder fabrikanten de rubrikker , der angaar EOEF-typeafproevningsattesten , i en typeattest , i overensstemmelse med modellen i bilag IV til rammedirektivet .  7 . Hvert elektrisk svejseaggregat , der fremstilles i overensstemmelse med den type , for hvilke der er udstedt EOEF-typeafproevningsattest , skal baere et synligt og varigt maerke til angivelse af det lydeffektniveau i dB ( A ) i forhold til 1 pW , som garanteres af fabrikanten , og som er fastlagt efter de forskrifter , der er angivet i bilag I til direktiv 79/113/EOEF som aendret ved bilag I til naervaerende direktiv , samt maerket e ( epsilon ) . Modellen til dette maerke findes i bilag III til dette direktiv .  Artikel 4  Medlemsstaterne kan udstede bestemmelser , der skal gaelde for anvendelse af elektriske svejseaggregater i de omraader , som de anser for foelsomme .  Artikel 5  Den kontrol af produkternes overensstemmelse med den afproevede type , der er fastsat i artikel 12 i rammedirektivet , foretages efter den tekniske fremgangsmaade , der er fastlagt i bilag IV .  Artikel 6  Raadet traeffer inden 18 maander med enstemmighed afgoerelse om det forslag til nedsaettelse af lydeffektniveauerne , som Kommissionen forelaegger snarest muligt og senest fem aar efter dette direktivs vedtagelse .  Artikel 7  I overensstemmelse med fremgangsmaaden i artikel 5 i direktiv 79/113/EOEF fastlaegges :   - de tekniske enkeltheder vedroerende bilag IV med henblik paa kontrol af produkternes overensstemmelse med den afproevede type ;   - de aendringer , som er noedvendige for at tilpasse forskrifterne i bilagene til den tekniske udvikling .  Artikel 8  Medlemsstaterne traeffer alle noedvendige foranstaltninger for at sikre , at de i artikel 2 definerede elektriske svejseaggregater kun kan markedsfoeres , dersom de er i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv og i rammedirektivet .  Artikel 9  1 . Medlemsstaterne saetter de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv ved udloebet af en frist paa 18 maaneder efter dets meddelelse ( 8 ) . De underretter straks Kommissionen herom .  2 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter , som de udsteder paa det omraade , der er omfattet af dette direktiv .  Artikel 10  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 17 . september 1984 .  Paa Raadets vegne  P . BARRY  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 54 af 8 . 3 . 1976 , s . 63 .  ( 2 ) EFT nr . C 125 af 8 . 6 . 1976 , s . 43 .  ( 3 ) EFT nr . C 197 af 23 . 8 . 1976 , s . 11 .  ( 4 ) EFT nr . C 112 af 20 . 12 . 1973 , s . 1 og EFT nr . C 139 af 13 . 6 . 1977 , s . 1 .  ( 5 ) Se side 111 i denne Tidende .  ( 6 ) EFT nr . L 33 af 8 . 2 . 1979 , s . 15 .  ( 7 ) EFT nr . L 376 af 30 . 12 . 1981 , s . 49 .  ( 8 ) Dette direktiv er meddelt medlemsstaterne den 26 . september 1984 .  BILAG I  METODE TIL MAALING AF LUFTBAAREN STOEJ FRA ELEKTRISKE SVEJSEAGGREGATER  ANVENDELSESOMRAADE  Denne maalemetode gaelder for elektriske svejseaggregater . Efter denne metode fastlaegges afproevningsprocedurerne til bestemmelse af lydeffektniveauet for dette materiel med henblik paa EOEF-typeafproevning og overensstemmelseskontrol .  Denne tekniske fremgangsmaade er i overensstemmelse med forskrifterne i bilag I til direktiv 79/113/EOEF .  Alle punkter i bilag I til direktiv 79/113/EOEF gaelder for elektriske svejseaggregater med foelgende saerlige aendringer :  4 . KRITERIER , DER SKAL BENYTTES TIL AT UDTRYKKE RESULTATERNE  4.1 . Stoejkriteriet for elektriske svejseaggregaters omgivelser udtrykkes ved deres lydeffektniveau .  6 . MAALEFORHOLD  6.2 . Stoejkildens funktion under maalingerne .  6.2.1 . Anvendes ikke .  6.2.2 . Drift under maalingerne .  Det elektriske svejseaggregat skal anvendes paa de betingelser , som fabrikanten har angivet . Det skal som angivet i rekommandation ISO/R700 - 1968 , foerste udgave , 1968 , virke med nominel effekt og afgive den nominelle svejsestroem gennem en modstand .  6.3 . Afproevningsstedet  Det elektriske svejseaggregat anbringes paa en reflekterende plan flade af beton eller ikke-poroes asfalt . Elektriske svejseaggregater uden hjul paa slaede ( skid ) anbringes paa 0,40 m hoeje stativer , medmindre der fra fabrikantens side stilles andre krav paa grund af anbringelsesforhold .  6.4.1 . Maaleflade  Den maaleflade , der skal anvendes til afproevning , er en halvkugle . Halvkuglens centrum er den vertikale projektion af det elektriske svejseaggregats geometriske midtpunkt paa den reflekterende flade . Radius skal vaere :   - 4 m , naar den stoerste dimension af det elektriske svejseaggregat , der skal afproeves , er hoejst 1,5 m ;   - 10 m , naar den stoerste dimension af det elektriske svejseaggregat , der skal afproeves , er over 1,5 m , men hoejst 4 ;   - 16 m , naar den stoerste dimension af det elektriske svejseaggregat , der skal afproeves , er over 4 m .  Maalepunkternes koordinater er angivet i tabel I i bilag I til direktiv 79/113/EOEF .  6.4.2.1 . X-aksen i det koordinatsystem , ud fra hvilket maalepunkterne fastlaegges , skal vaere parallel med det elektriske svejseaggregats hovedakse .  7 . UDFOERELSE AF MAALINGERNE  7.1.1 . Kun baggrundsstoejen tages i betragtning ved korrektionerne .  7.1.5 . Reflekterende genstande  en visuel kontrol i en kreds med en radius , der er lig med tre gange maalehalvkuglens radius , og hvis centrum falder sammen med halvkuglens centrum , er tilstraekkelig til at sikre , at bestemmelserne i punkt 6.3 , tredje afsnit , i bilag I til direktiv 79/113/EOEF overholdes .  7.2 . Maaling af lydtrykniveauet L pA  Saafremt lydtrykniveauerne ved maalepunkterne fastlaegges paa grundlag af vaerdier , som aflaeses paa en lydmaaler , skal der tages mindst fem aflaesninger med regelmaessige mellemrum .  8 . UDNYTTELSE AF RESULTATERNE  8.2 . Anvendes ikke .  8.6.2 . Under hensyn til punkt 6.3 anvendes punkt 8.6.2 ikke og C = 0 .  BILAG II  MODEL TIL BESKRIVELSE AF EN TYPE ELEKTRISK SVEJSEAGGREGAT MED HENBLIK PAA EOEF-TYPEAFPROEVNING  1 . Generelt  1.1 . Fabrikantens navn og adresse ...  1.2 . Navn og adresse paa fabrikantens eventuelle befuldmaegtigede ...  1.3 . Maerke ( firmanavn ) ...  1.4 . Handelsbetegnelse ...  1.5 . Type ...  2 . Det elektriske svejseaggregats dimensioner  2.1 . Laengde ... m  Bredde ... m  Hoejde ... m  Vaegt ... kg  2.2 . Aggregattype : slaede - vogn - andet ( 1 )  3 . Virkemaade  3.1 . Drivmotor  3.1.1 . Maerke og type ...  3.1.2 . Anvendt energiform : benzin , diesel , elektricitet , gas ( 1 )  3.1.3 . Omdrejningstal ... o/min  3.2 . Generator  3.2.1 . Maerke og type ...  3.2.2 . Omdrejningstal ... o/min  3.2.3 . Nominel svejsestroem ... A  3.2.4 . Nominel maksimalstroem ... A  4 . Saafremt der findes en teknisk vejledning , vedlaegges denne .  ( 1 ) Det ikke gaeldende overstreges .  BILAG III  MODEL TIL MAERKE TIL ANGIVELSE AF LYDEFFEKTNIVEAUET : JFR . EFT  BILAG IV  TEKNISK FREMGANGSMAADE VED KONTROL AF PRODUKTETS OVERENSSTEMMELSE MED DEN AFPROEVEDE TYPE  Kontrol af produkternes overensstemmelse med den afproevede type foretages saa vidt muligt ved stikproever .


Avis juridique important

|

31990L0398

Rådets direktiv 90/398/EØF af 24. juli 1990 om ændring af direktiv 84/647/EØF om anvendelse af udlejningskøretøjer uden fører til godstransport ad landevej

EF-Tidende nr. L 202 af 31/07/1990 s. 0046 - 0046 den finske specialudgave: kapitel 7 bind 3 s. 0205  den svenske specialudgave: kapitel 7 bind 3 s. 0205

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 24. juli 1990  om aendring af direktiv 84/647/EOEF om anvendelse af udlejningskoeretoejer uden foerer til godstransport ad landevej  (90/398/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 75,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  I henhold til artikel 8 i direktiv 84/647/EOEF (4), skal Raadet foranstalte en fornyet gennemgang af artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 2, i naevnte direktiv, som indeholder restriktive bestemmelser;  disse restriktive bestemmelser har medfoert, at direktivet anvendes paa uensartet maade i Faellesskabet; en ophaevelse, i det mindste delvis, af disse bestemmelser vil kunne forbedre den finansielle forvaltning og nedsaette omkostningerne hos de virksomheder, som udfoerer transport for egen og for fremmed regning;  naevnte direktiv boer derfor aendres -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I direktiv 84/647/EOEF foretages foelgende aendringer:  1) Artikel 3, stk. 2, affattes saaledes:  »Medlemsstaterne kan undtage transport for egen regning med koeretoejer, hvis tilladte totalvaegt overstiger 6 tons, fra bestemmelserne i stk. 1.«  2) Artikel 4, stk. 2, udgaar.  Artikel 2  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for senest den 31. december 1990 at efterkomme dette direktiv og underretter straks Kommissionen herom.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 24. juli 1990.  Paa Raadets vegne  C. MANNINO  Formand  (1) EFT nr. C 296 af 24. 11. 1989, s. 7, og EFT nr. C 150 af 19. 6. 1990, s. 4.  (2) EFT nr. C 96 af 17. 4. 1990, s. 352.  (3) EFT nr. C 124 af 21. 5. 1990, s. 20.  (4) EFT nr. L 335 af 22. 12. 1984, s. 72.


title: Kommissionens direktiv 2012/36/EU af 19. november 2012 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF om kørekort  EØS-relevant tekst

text:
               20.11.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 321/54

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2012/36/EU
   af 19. november 2012
   om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF om kørekort
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekørt (1), særlig artikel 8, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I lyset af de nye køretøjskategorier, der blev indført med direktiv 2006/126/EF, skal koderne og underkoderne i bilag I til direktiv 2006/126/EF ajourføres, idet de tekniske egenskaber deri er forskellige fra dem, der gælder i Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort (2). I den forbindelse bør enhver førerret, der er tildelt, inden direktiv 2006/126/EF anvendes den 19. januar 2013, bevares.

               (2)

               Indholdet af køreprøver for kategori C1-køretøjer bør tilpasses de forskellige egenskaber ved de køretøjer, der hører under denne kategori. I modsætning til kategori C, som omfatter køretøjer til erhvervsmæssig transport af varer, er kategori C1-køretøjer heterogene og omfatter en bred vifte af køretøjer, såsom fritids- eller privatbiler, udryknings- eller brandslukningskøretøjer eller erhvervskøretøjer, der anvendes til erhvervsmæssig brug, men hvor kørsel ikke er førerens hovedbeskæftigelse. For førere af sådanne køretøjer bør det ikke kræves, at de under køreprøven skal demonstrere deres viden om regler eller udstyr, som kun er relevant for førere, der er omfattet af lovgivningen i forbindelse med den erhvervsmæssige transportsektor, f.eks. Rådets og Europa-Parlamentets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport (3) og Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport (4). En sådan tilpasning af de eksisterende regler vil nedbringe risikoen for, at førere kører med overbelastede kategori B-køretøjer for at undgå omkostningerne ved at uddanne sig og tage køreprøven for kategori C eller C1 køretøjer, og dermed forbedre færdselssikkerheden. Det vil ligeledes nedbringe den administrative og økonomiske byrde på de små og mellemstore virksomheder og mikrovirksomheder, der anvender sådanne erhvervskøretøjer i forbindelse med deres virksomhed.

               (3)

               Kravene i forbindelse med motorcykler af kategori A1, A2 og A, der anvendes til den praktiske prøve, bør revideres i lyset af den tekniske udvikling, især udviklingen og den bredere anvendelse af elektriske motorcykler. Prøvekøretøjernes tekniske specifikationer bør ligeledes tilpasses for at sikre, at kørekortansøgere prøves i køretøjer, der er repræsentative for den kategori, som kørekortet udstedes for.

               (4)

               Mindstekravene til prøvekøretøjer og indholdet af den praktiske prøve for kategori C- og D-køretøjer bør ændres i betragtning af den tekniske udvikling, især for at tage højde for transportindustriens øgede udvikling og anvendelse af mere moderne, sikrere og mindre forurenende køretøjer, der er udstyret med en bred vifte af halvautomatiske eller hybride transmissionssystemer. Førernes kompetencer bør prøves på deres evne til at bruge køretøjernes transmissionssystemer på en sikker, økonomisk og miljøvenlig måde. En forenkling af de nuværende begrænsninger for at køre automatiske køretøjer vil også kunne nedbringe den administrative og økonomiske byrde på de små og mellemstore virksomheder og mikrovirksomheder, der arbejder inden for vejtransport.

               (5)

               Eftersom direktiv 2006/126/EF vil skulle anvendes i fuldt omfang fra den 19. januar 2013, bør nærværende direktiv træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

               (6)

               Direktiv 2006/126/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (7)

               De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Kørekortudvalget —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I og II til direktiv 2006/126/EF ændres som angivet i bilaget til dette direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 2013. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser.
   Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. november 2012.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 403 af 30.12.2006, s. 18.

      (2)  EFT L 237 af 24.8.1991, s. 1.

      (3)  EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1.

      (4)  EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8.

      BILAG

                  I.

                  I bilag I til direktiv 2006/126/EF, punkt 3, vedrørende kørekortets side 2, foretages i litra a), nr. 12, følgende ændringer:

                              1)

                              Følgende indsættes som kode 46:

                                          »46.

                                          Kun trehjulede motorcykler«

                              2)

                              Kode 72 udgår

                              3)

                              Kode 73 affattes således:

                                          »73.

                                          Begrænset til kategori B-køretøjer, quadricykler med motor (B1)«

                              4)

                              Kode 74-77 udgår

                              5)

                              Kode 79 affattes således:

                                          »79.

                                          (…) Begrænset til køretøjer, som opfylder de i parentes anførte specifikationer i forbindelse med anvendelse af artikel 13 i dette direktiv.

                                                      79.01.

                                                      Begrænset til tohjulede køretøjer med eller uden sidevogn

                                                      79.02.

                                                      Begrænset til kategori AM-køretøjer, trehjulede og lette quadricykler

                                                      79.03.

                                                      Begrænset til trehjulede motorcykler

                                                      79.04.

                                                      Begrænset til trehjulede motorcykler, hvortil der kobles et påhængskøretøj med en tilladt totalmasse på ikke over 750 kg

                                                      79.05.

                                                      Kategori A1-motorcykler med et forhold mellem effekt og vægt på over 0,1 kW/kg

                                                      79.06.

                                                      Kategori BE-køretøjer, hvor påhængskøretøjets tilladte totalmasse overstiger 3 500 kg«

                              6)

                              Følgende kode 80 og 81 indsættes:

                                          »80

                                          Begrænset til indehavere af kørekort til kategori A-køretøjer, trehjulede motorcykler, der endnu ikke er fyldt 24 år

                                          81.

                                          Begrænset til indehavere af kørekort til kategori A-køretøjer, tohjulede motorcykler, der endnu ikke er fyldt 21 år«

                              7)

                              Følgende indsættes som kode 90:

                                          »90.

                                          Koder anvendt i kombination med koder for tilpasning af køretøjet«

                              8)

                              Kode 96 affattes således:

                                          »96.

                                          Kategori B-køretøjer, hvortil er koblet et påhængskøretøj, hvis tilladte totalmasse overstiger 750 kg, hvor den tilladte totalmasse af en sådan kombination overstiger 3 500 kg, men ikke overstiger 4 250 kg«

                              9)

                              Følgende indsættes som kode 97:

                                          »97.

                                          Ikke godkendt til at føre et kategori C1-køretøj, der falder inden for anvendelsesområdet for Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport (1).

                  II.

                  I bilag II til direktiv 2006/126/EF foretages følgende ændringer:

                              1)

                              Punkt 4.1.1 affattes således:

                                          »4.1.1.

                                          Regler om køre- og hviletid som fastlagt i Rådets og Europa-Parlamentets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport (2) samt om anvendelse af kontrolapparat som fastlagt i forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport.

                              2)

                              Følgende indsættes som punkt 4.1a:

                                          »4.1a.

                                          Medlemsstaterne kan fritage ansøgere om kørekort til kategori C1- eller C1E-køretøjer, der falder uden for anvendelsesområdet for forordning (EØF) nr. 3821/85, for at demonstrere viden om de emner, der er anført i punkt 4.1.1. til 4.1.3.«

                              3)

                              Punkt 5.1 affattes således:
                              »5.1.   Køretøjets gearkasse
                              5.1.1.   Kørsel med et køretøj med manuelt gear er betinget af en bestået praktisk prøve i et køretøj med manuelt gear.
                              Ved et »køretøj med manuelt gear« forstås et køretøj, der indeholder en koblingspedal (eller et håndtag, der betjenes manuelt, for kategori A, A2 og A1), som skal betjenes af føreren, når bilen skal starte eller stoppe, og når der skiftes gear.
                              5.1.2.   Køretøjer, der ikke overholder kriterierne i punkt 5.1.1., vil blive betragtet som værende med automatgear.
                              Består ansøgeren den praktiske prøve i et køretøj med automatgear, jf. dog punkt 5.1.3., anføres dette på det kørekort, som udstedes på grundlag af prøven. Kørekort, der indeholder denne angivelse, kan kun benyttes til kørsel med køretøjer med automatgear.
                              5.1.3.   Særlige bestemmelser for køretøjer i kategori C, CE, D og DE
                              Hvis ansøgeren allerede har kørekort til et køretøj med manuelt gear i mindst én af følgende kategorier: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, D1 eller D1E og under den praktiske prøve er blevet prøvet i de færdigheder, der er omhandlet i punkt 8.4., kan medlemsstaterne beslutte, at der ikke skal anføres begrænsninger på kørekortet for kategori C-, CE-, D- eller DE-køretøjer indeholdende automatgear som beskrevet i punkt 5.1.2.«

                              4)

                              I punkt 5.2 foretages følgende ændringer:

                                          a)

                                          Første afsnit affattes således:

                                                      »5.2.

                                                      Køretøjer, der anvendes til praktiske prøver, skal opfylde nedenstående mindstekrav. Medlemsstaterne kan fastsætte strengere krav eller tilføje flere. Medlemsstaterne kan for kategori A1-, A2- og A-køretøjer, der anvendes til praktiske prøver, anvende en tolerance på 5 cm3 slagvolumen under den mindste påkrævede slagvolumen.«

                                          b)

                                          Bestemmelserne vedrørende Kategori A1, Kategori A2 og Kategori A affattes således:
                                          »Kategori A1
                                          Motorcykel af kategori A1 uden sidevogn med en maksimal motoreffekt på 11 kW og med et forhold mellem effekt og vægt på ikke over 0,1 kW/kg, og som kan opnå en hastighed på mindst 90 km/t.
                                          Hvis motorcyklen er drevet af en forbrændingsmotor, skal dens slagvolumen være på mindst 120 cm3.
                                          Hvis motorcyklen er drevet af en elektrisk motor, skal forholdet mellem effekt og vægt være mindst 0,08 kW/kg.
                                          Kategori A2
                                          Motorcykel uden sidevogn med en motoreffekt på mindst 20 kW, men ikke over 35 kW, og med et forhold mellem effekt og vægt på ikke over 0,2 kW/kg.
                                          Hvis motorcyklen er drevet af en forbrændingsmotor, skal dens slagvolumen være på mindst 400 cm3.
                                          Hvis motorcyklen er drevet af en elektrisk motor, skal forholdet mellem effekt og vægt være mindst 0,15 kW/kg.
                                          Kategori A
                                          Motorcykel uden sidevogn med en ubelastet masse på over 180 kg, som har en motoreffekt på mindst 50 kW. En tolerance på 5 kg under den mindste påkrævede masse kan godkendes af medlemsstaten.
                                          Hvis motorcyklen er drevet af en forbrændingsmotor, skal dens slagvolumen være på mindst 600 cm3.
                                          Hvis motorcyklen er drevet af en elektrisk motor, skal forholdet mellem effekt og vægt være mindst 0,25 kW/kg.«

                                          c)

                                          Bestemmelserne vedrørende Kategori C og Kategori CE affattes således:
                                          »Kategori C
                                          Køretøj af kategori C med en tilladt totalmasse på mindst 12 000 kg, en længde på mindst 8 m og en bredde på mindst 2,4 m, som kan opnå en hastighed på mindst 80 km/t; med ABS-bremser og med et transmissionssystem, der tillader føreren at vælge gear manuelt, og fartskriverudstyr i henhold til forordning (EØF) nr. 3821/85; lastrummet skal være en lukket vognkasse, som er mindst lige så høj og bred som førerhuset; køretøjet skal have en faktisk totalmasse på mindst 10 000 kg.
                                          Kategori CE
                                          Enten et leddelt køretøj eller en enhed bestående af et kategori C-prøvekøretøj og et påhængskøretøj, som er mindst 7,5 m lang; både det leddelte køretøj og enheden skal have en tilladt totalmasse på mindst 20 000 kg, en længde på mindst 14 m og en bredde på mindst 2,4 m og skal kunne opnå en hastighed på mindst 80 km/t samt have ABS-bremser og et transmissionssystem, der tillader føreren at vælge gear manuelt, og fartskriverudstyr i henhold til forordning (EØF) nr. 3821/85; lastrummet skal være en lukket vognkasse, som er mindst lige så høj og bred som førerhuset; både det leddelte køretøj og enheden skal have en faktisk totalmasse på mindst 15 000 kg.«

                              5)

                              Punkt 8.1.4 affattes således:

                                          »8.1.4.

                                          Kontrol af servobremse og servostyring; kontrollere tilstanden af hjul, hjulbolte, stænklapper, forrude, vinduer og vinduesviskere, væsker (f.eks. motorolie, kølervæske og sprinklervæske); kontrollere og anvende instrumentbræt, herunder fartskriverudstyr i henhold til forordning (EØF) nr. 3821/85. Sidstnævnte krav gælder ikke for ansøgere om kørekort til et kategori C1- eller C1E-køretøj, der ikke hører under anvendelsesområdet for dette forordning.«

                              6)

                              Følgende indsættes som punkt 8.4:
                              »8.4.   Sikker og energieffektiv kørsel

                                          8.4.1.

                                          Kørsel på en måde, som er sikker, og som mindsker brændstofforbruget og emissionen under acceleration, deceleration, kørsel op og ned ad bakke, ved når det er nødvendigt manuelt at vælge gear.«

                              7)

                              Punkt 9.3.2 affattes således:

                                          »9.3.2.

                                          Økonomisk, sikker og energieffektiv kørsel under hensyntagen til omdrejningstallet, gearskift, bremsning og acceleration (kun kategori B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 og D1E).«

         (1)  EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8.«

         (2)  EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1.«


Avis juridique important

|

31988L0364

Rådets direktiv 88/364/EØF af 9. juni 1988 om beskyttelse af arbejdstagere ved forbud mod bestemte agenser og/eller arbejdsaktiviteter (fjerde særdirektiv i henhold til artikel 8 i direktiv 80/1107/EØF)

EF-Tidende nr. L 179 af 09/07/1988 s. 0044 - 0047 den finske specialudgave: kapitel 5 bind 4 s. 0128  den svenske specialudgave: kapitel 5 bind 4 s. 0128

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 9. juni 1988  om beskyttelse af arbejdstagere ved forbud mod bestemte agenser og/eller arbejdsaktiviteter (fjerde saerdirektiv i henhold til artikel 8 i direktiv 80/1107/EOEF)  (88/364/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 118 A,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Raadet vedtager ved udstedelse af direktiver de minimumsforskrifter, der skal gennemfoeres gradvis med henblik paa at forbedre navnlig arbejdsmiljoeet for at beskytte arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;  ifoelge Raadets resolution af 27. februar 1984 om De Europaeiske Faellesskabers andet handlingsprogram vedroerende sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen (4) skal der udvikles en forebyggende aktion over for de stoffer, der er erkendt som kraeftfremkaldende, samt andre farlige stoffer og processer, der kan have en alvorlig skadelig indvirkning paa helbredet;  en gennemgang af de foranstaltninger, der er vedtaget af medlemsstaterne til beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved at vaere udsat for bestemte angenser og aktiviteter under arbejdet, viser, at der bestaar en raekke forskelle; disse foranstaltninger boer derfor med henblik paa at sikre en afbalanceret udvikling harmoniseres og forbedres paa et stadigt stigende niveau; denne harmonisering og forbedring boer ske paa grundlag af faelles principper;  saadanne principper er indeholdt i Raadets direktiv 80/1107/EOEF af 27. november 1980 om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved at vaere udsat for kemiske, fysiske og biologiske agenser under arbejdet (5);  i henhold til samme direktiv boer naevnte beskyttelse sikres i videst muligt omfang ved foranstaltninger til at hindre, at arbejdstagerne udsaettes for visse agenser eller at fastholde et saa lavt niveau, som det med rimelighed er muligt; saafremt anvendelsen af de oevrige metoder ikke goer det muligt at sikre en tilstraekkelig beskyttelse, er det endvidere i henhold til disse bestemmelser noedvendigt, for at sikre denne beskyttelse, paa arbejdspladsen at forbyde bestemte agenser og/eller arbejdsaktiviteter, som kan faa alvorlige sundhedsmaessige foelger;  med forbehold af visse undtagelser boer visse agenser og/eller arbejdsaktiviteter paa arbejdspladsen derfor forbydes;  repraesentanterne for arbejdsmarkedets parter har en opgave at varetage i forbindelse med beskyttelse af arbedjstagerne;  disse principper boer gennemfoeres paa ensartet maade og snarest muligt finde anvendelse, saaledes at der, hvor som helst det er muligt, hurtigt udvikles alternative, ufarlige agenser og/eller arbejdsaktiviteter -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  1. Formaalet med dette direktiv er at beskytte arbejdstagerne mod forhold, der indebaerer fare for sundheden, og indfoere forbud mod bestemte agenser og/eller arbejdsaktiviteter.  Forbuddet efter dette direktiv, herunder bilaget, indfoeres paa grundlag af foelgende faktorer:  - der bestaar alvorlig fare for arbejdstagernes sundhed og sikkerhed  - forholdsreglerne goer det ikke muligt at sikre en tilfredsstillende beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed  - forbuddet foerer ikke til, at der anvendes alternative produkter, der kan indebaere en tilsvarende eller stoerre fare for arbejdstagernes sundhed og sikkerhed.  2. Dette direktiv finder ikke anvendelse paa  - soefart,  - luftfart.  3. Dette direktiv indskraenker ikke medlemsstaternes ret til under overholdelse af Traktaten at anvende eller indfoere love eller administrative bestemmelser, der sikrer en mere vidtgaaende beskyttelse af arbejdstagerne.  Artikel 2  I dette diretiv forstaas ved:  a) »stoffer«: kemiske grundstoffer og deres forbindelser, saaledes som de forekommer i naturlig tilstand eller er fremstillet industrielt, herunder alle tilsaetningsstoffer, som er noedvendige for markedsfoeringen  b) »agenser«: kemiske, fysiske eller biologiske arbejdsmiljoefaktorer, der er til stede under arbejdet, og som kan indebaere fare for sundheden  c) »praeparater«: blandinger eller oploesninger bestaaende af to eller flere stoffer  d) »urenheder«: stoffer, der a priori forefindes i ubetydelige maengder i andre stoffer  e) »mellemprodukter«: stoffer, der dannes ved en kemisk reaktion, og som omdannes og saaledes forsvinder inden reaktionens eller processens afslutning  f) »biprodukter«: stoffer, der dannes ved en kemisk reaktion, og som fortsat bestaar ved reaktionens eller processens afslutning  g) »spildprodukter«: resterne fra en kemiske reaktion, som skal bortskaffes ved reaktionens eller processens afslutning.  Artikel 3  1. For at beskytte arbejdstagerne mod visse naermere angivne sundhedsfarlige agenser og/eller arbejdsaktiviteter i de i artikel 1 omhandlede tilfaelde indfoerer medlemsstaterne forbud mod disse agenser og/eller aktiviteter efter de regler, der er fastsat i bilaget.  2. Raadet kan med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen, i samarbejde med Europa-Parlamentet og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, aendre bilaget, bl.a. med henblik paa at inddrage yderligere agenser eller aktiviteter.  Artikel 4  I forbindelse med de i bilaget fastsatte undtagelser skal medlemsstaterne soerge for, at arbejdsgiveren overholder foelgende procedurer og foranstaltninger:  a) arbejdsgiveren skal traeffe de fornoedne forholdsregler til at beskytte de paagaeldende arbejdstageres sundhed og sikkerhed, og  b) arbejdsgiveren skal mindst give den kompetente myndighed foelgende oplysninger:  - de anvendte maengder pr. aar  - de paagaeldende aktiviteter og/eller reaktioner eller processer  - antallet af eksponerede arbejdstagere  - tekniske og andre foranstaltninger, som er truffet for at hindre arbejdstagernes eksponering.  Medlemsstaterne kan endvidere indfoere en ordning med individuelle tilladelser.  Artikel 5  1. Arbejdstagerne og/eller disses repraesentanter i et firma eller en virksomhed skal i overensstemmelse med den nationale lovgivning have adgang til de i medfoer af artikel 4 indgivne dokumenter, der vedroerer deres eget firma eller virksomhed.  2. De i stk. 1 naevnte dokumenter skal indeholde de noedvendige oplysninger, med henblik paa at arbejdstagerne og/eller disse repraesentanter i firmaet eller virksomheden sikres fuldt kendskab til, hvilke sundheds- og sikkerhedsmaessige farer der er forbundet med de agenser eller arbejdsaktiviteter, der er eller kan blive udsat for, samt om, hvilke forholdsregler der skal traeffes for at imoedegaa disse farer.  Artikel 6  1. Inden den 1. Januar 1995 forelaegger Kommissionen Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg en rapport, hvori den saerlig redegoer for, hvilke erfaringer der er gjort ved anvendelsen af dette direktiv, og hvilke fremskridt der er opnaaet i videnskabelig og teknologisk henseende.  2. Paa grundlag af den i stk. 1 naevnte rapport tager Raadet direktivet op til fornyet overvejelse inden den 1. januar 1996. Artikel 7  1. Medlemsstaterne vedtager de noedvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 1990. De underretter straks Kommissionen herom.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 8  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 9. juni 1988.  Paa Raadets vegne  N. BLUEM  Formand  (1) EFT nr. C 270 af 10. 10. 1984, s. 3.  (2) EFT nr. C 72 af 18. 3. 1985, s. 131.  (3) EFT nr. C 104 af 25. 4. 1985, s. 6.  (4) EFT nr. C 67 af 5. 3. 1984, s. 2.  (5) EFT nr. L 327 af 3. 12. 1980, s. 8.  BILAG  1. Det er paa nedennaevnte betingelser forbudt at fremstille og anvende foelgende stoffer:  1.2 // - 2-naphtylamin og salte heraf   // (CAS nr. 91-59-8)  // - 4-aminodiphenyl og salte heraf   // (CAS nr. 92-67-1)  // - benzidin og salte heraf   // (CAS nr. 92-87-5)   // - 4-nitrodiphenyl   // (CAS nr. 92-93-3).  2. Forbuddet gaelder ikke, hvis agenserne er til stede i et stof eller et praeparat i form af urenheder, biprodukter eller som bestanddel af spildprodukter, og koncentrationen af den enkelte agens er mindre end 0,1 vaegtprocent.  3. De af medlemsstaterne indfoerte undtagelser fra punkt 1 tillades kun:  - i rent videnskabeligt forsknings- og forsoegsoejemed, herunder analyser  - med henblik paa aktiviteter, der har til formaal at tilintetgoere agenser, der har karakter af biprodukter eller spildprodukter  - med henblik paa fremstilling af de under punkt 1 naevnte stoffer til anvendelse som mellemprodukter samt for saa vidt angaar anvendelsen af stofferne til dette formaal.  4. Det boer undgaas, at arbejdstagere udsaettes for de i punkt 1 naevnte stoffer, hvilket bl.a. kan ske ved, at produktion og den hurtigst mulige anvendelse af disse stoffer som mellemprodukter udelukkende kommer til at foregaa i et lukket system, hvorfra ovennaevnte stoffer kun maa undtages i det omfang, det er noedvendigt, for at processen eller systemets vedligeholdelse kan kontrolleres.


Avis juridique important

|

31985L0611

Rådets direktiv 85/611/EØF af 20. december 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter)

EF-Tidende nr. L 375 af 31/12/1985 s. 0003 - 0018 den finske specialudgave: kapitel 6 bind 2 s. 0116  den spanske specialudgave: Kapitel 06 bind 3 s. 0038  den svenske specialudgave: kapitel 6 bind 2 s. 0116  den portugisiske specialudgave: Kapitel 06 bind 3 s. 0038

RAADETS DIREKTIV af 20. december 1985 om samordning af love og administrative  bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i vaerdipapirer  (investeringsinstitutter) (85/611/EOEF) RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig  artikel 57, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen(1), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg(3), og ud fra foelgende betragtninger: Medlemsstaternes lovgivning paa omraadet for institutter for kollektiv investering afviger vaesentligt  fra hinanden, navnlig med hensyn til de kontrolforpligtelser, saadanne institutter er underlagt;  disse afvigelser skaber forstyrrelser i konkurrencevilkaarene for disse institutter og sikrer ikke  en ligelig beskyttelse af deltagerne; en samordning af de nationale lovgivninger, der gaelder for institutterne for kollektiv investering,  forekommer derfor hensigtmaessig med henblik paa indbyrdes at tilnaerme konkurrencevilkaarene for disse  institutter paa faellesskabsplan og derved gennemfoere en mere effektiv og ensartet beskyttelse af  deltagerne; en saadan samordning forekommer hensigtsmaessig med henblik paa at goere det lettere for et  institut for kollektiv investering hjemmehoerende i én medlemsstat at markedsfoere sine andele paa de  oevrige medlemsstaters omraade; med gennemfoerelsen af disse maalsaetninger bliver det lettere at ophaeve begraensningerne i den frie  bevaegelighed paa faellesskabsplan for andele fra institutter for kollektiv inve- stering; en saadan samordning fremmer oprettelsen af et europaeisk kapitalmarked; under hensyn til disse maalsaetninger boer der indfoeres faelles minimumsbestemmelser for institutter  for kollektiv investering hjemmehoerende i Faellesskabet for saa vidt angaar deres godkendelse, tilsyn,  struktur, aktiviteter samt de oplysninger, de skal offentliggoere; med forbehold af bestemmelserne for kapitalbevaegelser vil anvendelsen af saadanne faelles bestemmelser vaere en tilstraekkelig garanti for, at institutter  for kollektiv investering hjemmehoerende i en medlemsstat kan markedsfoere deres andele i andre  medlemsstater, uden at disse kan underlaegge disse institutter eller deres andele nogen som helst  bestemmelser, bortset fra bestemmelser som i de paagaeldende stater ikke henhoerer under de omraader,  der omfattes af dette direktiv; det boer dog fastsaettes, at hvis et institut for kollektiv  investering markedsfoerer sine andele i en anden medlemsstat end den, hvori det er hjemmehoerende,  skal det i denne anden medlemsstat traeffe alle noedvendige foranstaltninger, for at deltagerne i  denne anden medlemsstat frit kan udoeve deres oekonomiske rettigheder og raade over de relevante  oplysninger; samordningen boer i foerste omgang begraenses til medlemsstaternes lovgivning vedroerende institutter  for kollektiv investering (bortset fra den lukkede type), som udbyder deres andele til  offentligheden i Faellesskabet, og hvis eneste maal er at foretage investering i vaerdipapirer (i det  vaesentlige vaerdipapirer, der er noteret paa officielle fondsboerser eller lignende regulerede  markeder); ordningen for de institutter for kollektiv investering, som direktivet ikke finder  anvendelse paa, rejser forskellige problemer, som boer loeses gennem andre bestemmelser, og saadanne  institutter vil foelgelig blive gjort til genstand for en senere samordning; indtil en saadan  samordning har fundet sted, kan medlemsstaterne navnlig fastlaegge, hvilke kategorier af  investeringsinstitutter der skal holdes uden for direktivets anvendelsesomraade paa grund af deres  investerings- og laaneoptagelsespolitik, og fastsaette de saerlige regler, der skal gaeldefor disse  investeringsinstitutter, naar de udoever deres virk- somhed paa den paagaeldende medlemsstats omraade; den frie markedsfoering af andele fra investeringsinstitutter, der har tilladelse til at placere op  til 100 % af deres aktiver i vaerdipapirer, som er udstedt af en og samme emittent (stat, lokal  offentlig myndighed osv.), maa hverken direkte eller indirekte bevirke, at kapitalmarkedet  forstyrres, at en medlemsstats finansiering vanskeliggoeres, eller at der skabes oekonomiske  situationer svarende til dem, som artikel 68, stk. 3, i traktaten sigter mod at undgaa, der boer tages hensyn til den saerlige situation paa finansmarkederne i Den hellenske Republik og  republikken Portugal, idet der indroemmes disse stater en laengere frist for gennemfoerelsen af dette  direktiv - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV: AFDELING I Almindelige bestemmelser og anvendelsesomraade Artikel 1 1.  Medlemsstaterne lader bestemmelserne i dette direktiv gaelde for saadanne institutter  for kollektiv investering i vaerdipapirer (investeringsinstitutter), som er beliggende paa deres  omraade. 2.  Ved anvendelsen af dette direktiv og med forbehold af artikel 2 forstaas ved  investeringsinstitutter saadanne foretagender, -der har som eneste formaal at foretage kollektiv investering i vaerdipapirer af kapital tilvejebragt  ved henvendelse til offentligheden, og hvis virksomhed bygger paa princippet om risikospredning, og -hvis andele paa forlangende af ihaendehaverne, skal tilbagekoebes eller indloeses direkte eller  indirekte for midler af disse institutters formue. Det forhold, at et investeringsinstitut traeffer  foranstaltninger med henblik paa, at kursvaerdien for dets andele ikke afviger vaesentligt fra  nettovaerdien, ligestilles med saadanne tilbagekoeb eller indloesninger. 3.  Disse institutter kan i henhold til loven oprettes ifoelge aftale (investeringsfonde  administreret af administrationsselskaber) eller som »trusts« (»unit trusts«) eller i henhold til  vedtaegter (investeringsselskab). I henhold til dette direktiv omfatter udtrykket »investeringsfond« ligeledes begrebet »unit  trust«. 4.  Dette direktiv omfatter imidlertid ikke investeringsselskaber, hvis formue gennem  datterselskaber hovedsagelig investeres i andre vaerdier end vaerdipapirer. 5.  Medlemsstaterne forbyder investeringsinstitutter, der er omfattet af dette direktiv, at aendre  status til investeringsinstitutter, som ikke er underlagt dette direktiv. 6.  Med forbehold af bestemmelserne om kapitalbevaegelser og i artikel 44 og 45 og artikel 52, stk.  2, maa en medlemsstat ikke fastsaette andre bestemmelser paa det omraade, der omfattes af direktivet,  for investeringsinstitutter i en anden medlemsstat, eller for saadanne institutters andele, saafremt  disse markedsfoeres paa den paagaeldende medlemsstats omraade. 7.  Med forbehold af stk. 6 kan medlemsstaterne for inve- steringsinstitutter paa deres eget omraade fastsaette strengere bestemmelser end dem, der er fastsat i artikel 4 ff., samt supplerende bestemmelser, saafremt  saadanne bestemmelser finder almindelig anvendelse og ikke strider mod bestemmelserne i dette  direktiv. Artikel 2 1.  Foelgende investeringsinstitutter anses ikke for inve- steringsinstitutter omfattet af dette direktiv: -lukkede investeringsinstitutter, -investeringsinstitutter, der tilvejebringer kapital uden at soege at tilbyde deres andele til  offentligheden i Faellesskabet eller en del af dette, -investeringsinstitutter, hvis andele i henhold til fondsbestemmelserne eller  investeringsselskabers vedtaegter kun maa saelges til offentligheden i tredjelande, -de kategorier af investeringsinstitutter, der er fastlagt i bestemmelserne i den medlemsstat, hvor  investeringsinstituttet er beliggende, og for hvilke reglerne i afdeling V og artikel 36 paa grund  af investeringsinstitutternes investerings- og laaneoptagelsespolitik er uhensigtsmaessige. 2.  Ved udloebet af en frist paa fem aar fra direktivets ivaerksaettelse forelaegger Kommissionen en  rapport for Raadet om anvendelsen af stk. 1, navnlig fjerde led. Den foreslaar om fornoedent passende  foranstaltninger med henblik paa at udvide anvendelsesomraadet. Artikel 3 Ved anvendelsen af dette direktiv betragtes et investeringsinstitut som beliggende i  den medlemsstat, hvor investeringsfondens administrationsselskab eller investeringsselskabet har  sit vedtaegtsmaessige hjemsted. Medlemsstaterne skal kraeve, at hovedadministrationen er beliggende i  samme medlemsstat som det vedtaegtsmaessige hjemsted. AFDELING II Godkendelse af et investeringsinstitut Artikel 4 1.  Et investeringsinstitut skal for at kunne udoeve sin virksomhed vaere godkendt af de  kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor det paagaeldende investeringsinstitut er beliggende, i  det foelgende benaevnt »kompetente myndigheder«. En saadan godkendelse har gyldighed i samtlige medlemsstater. 2.  En investeringsfonds godkendelse er betinget af, at de kompetente myndigheder har godkendt  administrationsselskabet, fondsbestemmelserne samt valget af depositar. Et investeringsselskabs  godkendelse er betinget af, at de kompetente myndigheder har godkendt dets vedtaegter og valget af  depositar. 3.  De kompetente myndigheder maa ikke godkende et investeringsinstitut, hvis medlemmerne af  ledelsen af administrationsselskabet, investeringsselskabet eller depositaren ikke er i besiddelse  af den fornoedne haederlighed eller erfaring til udoevelsen af deres virksomhed. Med henblik herpaa  skal navn mv. paa medlemmerne af administrationsselskabets, investeringsselskabets og depositarens  ledelse saavel som enhver udskiftning inden for ledelsen straks anmeldes til de kompetente  myndigheder. Ved ledelse forstaas de personer, som i medfoer af lov eller vedtaegter repraesenterer  administrationsselskabet, investeringsselskabet eller depositaren, eller som rent faktisk  fastlaegger retningslinjerne for administrationsselskabets, inve- steringsselskabets eller depositarens virksomhed. 4.  Enhver udskiftning af administrationsselskab eller af depositar saavel som enhver aendring af  fondsbestemmelserne eller af vedtaegterne for et investeringsselskab skal godkendes af de kompetene  myndigheder. AFDELING III Forpligtelser med hensyn til investeringsfondes struktur Artikel 5 Administrationsselskabet skal raade over tilstraekkelige midler til rent faktisk at kunne udoeve sin virksomhed og opfylde sine forpligtelser. Artikel 6 Administrationsselskabets virksomhed skal indskraenke sig til administration af  investeringsfonde og investeringsselskaber. Artikel 7 1.  Investeringsfondens formue skal opbevares hos en depositar. 2.  Depositarens ansvar som omhandlet i artikel 9 beroeres ikke af, at depositaren overlader  opbevaringen af formuen eller en del af denne til tredjemand. 3.  Depositaren skal endvidere a)sikre sig, at salg, udstedelse, tilbagekoeb, indloesning og mortifikation af andele, for fondens  regning eller foretaget af administrationsselskabet, foregaar i overensstemmelse med loven og  fondsbestemmelserne; b)sikre sig, at vaerdiansaettelsen af andelene foregaar i overensstemmelse med loven og  fondsbestemmelserne; c)udfoere administrationsselskabets instrukser, medmin- dre disse strider mod loven og fondsbestemmelserne; d)sikre sig, at modydelsen i forbindelse med transaktioner, der beroerer fondens formue modtages  inden for den saedvanlige frist; e)sikre sig, at fondens udbytte anvendes i henhold til loven og fondsbestemmelserne. Artikel 8 1.  Depositaren skal enten have vedtaegtsmaessigt hjemsted i den medlemsstat, hvor  administrationsselskabet har sit vedtaegtsmaessige hjemsted, eller vaere etableret dér, saafremt det  vedtaegtsmaessige hjemsted er beliggende i en anden medlemsstat. 2.  Depositaren skal vaere et foretagende under offentligt tilsyn. Depositaren skal yde  tilstraekkelig finansiel og faglig sikkerhed for reelt at kunne udoeve hvervet som depositar og til  at kunne opfylde de forpligtelser, der foelger af bestridelsen af dette hverv. 3.  Medlemsstaten fastlaegger, hvilke kategorier af de i stk. 2 omhandlede foretagender der kan  vaelges som depositar. Artikel 9 Depositaren er i henhold til gaeldende lov i den stat, hvori administrationsselskabet  har sit vedtaegtsmaessige hjemsted, ansvarlig over for administrationsselskabet og deltagerne for  enhver skade, disse maatte lide som foelge af retsstridig, manglende eller mangelfuld opfyldelse af  depositarens forpligtelser. For deltagernes vedkommende kan ansvaret goeres gaeldende direkte eller  indirekte gennem administrationsselskabet, alt efter arten af det juridiske forhold mellem  depositaren, administrationsselskabet og deltagerne. Artikel 10 1.  Virksomhed som administrationsselskab og som depositar maa ikke udoeves af samme  selskab. 2.  Administrationsselskabet og depositaren skal under udoevelsen af deres respektive virksomhed  handle uafhaengigt og udelukkende i deltagernes interesse. Artikel 11 Det skal ved lov eller i fondsbestemmelserne fastsaettes, paa hvilke betingelser  udskiftning af administrationsselskabet og depositaren kan finde sted, og hvorledes deltagerne skal  beskyttes ved en saadan udskiftning. AFDELING IV Forpligtelser med hensyn til investeringsselskabernes struktur og deres depositar Artikel 12 Medlemsstaterne fastsaetter investeringsselskabets juridiske form. Selskabet skal raade  over en tilstraekkelig stor indbetalt kapital til rent faktisk at kunne udoeve sin virksomhed og  opfylde sine forpligtelser. Artikel 13 Et investeringsselskab maa ikke udoeve anden virksomhed end den i artikel 1, stk. 2,  omhandlede. Artikel 14 1.  Investeringsselskabets formue skal opbevares hos en depositar. 2.  Depositarens ansvar som omhandlet i artikel 16 beroeres ikke af, at depositaren overlader  opbevaringen af formuen eller en del af denne til tredjemand. 3.  Depositaren skal endvidere sikre sig, a)at salg, udstedelse, tilbagekoeb, indloesning og mortifikation af andele foretaget af  investeringsselskabet eller for dettes regning, foregaar i overensstemmelse med loven og selskabets  vedtaegter; b)at modydelsen i forbindelse med transaktioner, der beroerer selskabets formue, modtages inden for  den saedvanlige frist; c)at selskabets udbytte anvendes i overensstemmelse med loven og vedtaegterne. 4.  En medlemsstat kan beslutte, at investeringsselskaber, der er beliggende paa dens omraade, og som  udelukkende omsaetter deres andele paa en eller flere fondsboerser, som optager selskabernes andele  til offentlig notering, ikke er forpligtet til at have en depositar, som omhandlet i dette  direktiv. Artikel 34, 37 og 38 gaelder ikke for saadanne selskaber. De regler, der anvendes for at fastsaette  vaerdien af disse selskabers formue, skal dog fremgaa af loven og/eller selskabernes vedtaegter. 5.  En medlemsstat kan beslutte, at investeringsselskaber, der er beliggende paa dens omraade, og som  omsaetter mindst 80 % af deres andele paa en eller flere boerser, som er anfoert i vedtaegterne, ikke er  forpligtet til at have en depositar som omhandlet i dette direktiv paa den betingelse at de naevnte  andele noteres officielt paa fondsboerserne i de medlemsstater, paa hvis omraade andelene markedsfoeres  samt paa betingelse af, at de transaktioner, der foretages af selskabet uden for boersen, kun finder  sted til boerskursen. I investeringsselskabets vedtaegter skal vaere angivet den boers i  omsaetningslandet, hvis notering er bestemmende for prisen for de transaktioner, der uden for boersen  foretages af dette selskab i det paagaeldende land. En medlemsstat benytter sig kun af den i foregaaende afsnit omhandlede mulighed, hvis den finder, at  deltagerne nyder en beskyttelse, der svarer til den, deltagerne i investeringsinstitutter, der har  en depositar som omhandelt i dette direktiv, nyder. Disse selskaber samt de i stk. 4 naevnte selskaber skal specielt a)i deres vedtaegter anfoere beregningsmaaden for nettoopgoerelsesvaerdien af andelene, medmindre dette  er anfoert i loven; b)intervenere paa markedet for at undgaa, at boersvaerdien af deres andele afviger mere en 5 % fra  nettoopgoerelsesvaerdien af disse andele; c)fastsaette nettoopgoerelsesvaerdien af andelene, meddele de kompetente myndigheder den mindst to  gange om ugen og offentliggoere den to gange om maaneden. En uafhaengig revisor skal mindst to gange om maaneden sikre sig, at beregningen af andelenes vaerdi  sker i overensstemmelse med loven og selskabets vedtaegter. Ved samme lejlighed skal revisoren  efterproeve, at selskabets formue investeres i henhold til forskrifterne i loven og vedtaeg- terne. 6.  Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om, hvilke selskaber der omfattes af de i stk. 4  og 5 omhandlede undtagelser. Senest fem aar efter dette direktivs ivaerksaettelse aflaegger Kommissionen rapport til kontaktudvalget  om gennemfoerelsen af stk. 4 og 5. Om noedvendigt foreslaar den egnede foranstaltninger efter  udtalelse fra kontaktudvalget. Artikel 15 1.  Depositaren skal enten have vedtaegtsmaessigt hjemsted i den medlemsstat, hvor  investeringsselskabet har sit vedtaegtsmaessige hjemsted, eller vaeret etableret dér, saafremt det  vedtaegtsmaessige hjemsted er beliggende i en anden medlemsstat. 2.  Depositaren skal vaere et foretagende under offentligt tilsyn. Depositaren skal yde  tilstraekkelig finansiel og faglig sikkerhed for reelt at kunne udoeve hvervet som depositar og til  at kunne opfylde de forpligtelser, der foelger af bestridelsen af dette hverv. 3.  Medlemsstaterne fastlaegger, hvilke kategorier af de i stk. 2 omhandlede foretagender der kan  vaelges som depositar. Artikel 16 Depositaren er i henhold til gaeldende lov i den stat, hvori investeringsselskabet har  sit vedtaegtsmaessige hjemsted, ansvarlig over for investeringsselskabet og deltagerne for enhver  skade, disse maatte lide som foelge af retsstridig, manglende eller mangelfuld opfyldelse af  depositarens forpligtelser. Artikel 17 1.  Virksomheden som investeringsselskab og som depositar maa ikke udoeves af samme  selskab. 2.  Depositaren skal under varetagelsen af sit hverv udelukkende handle i deltagernes interesse. Artikel 18 Det skal ved lov eller i investeringsselskabets vedtaegter fastsaettes, paa hvilke  betingelser udskiftning af depositaren kan finde sted, og hvorledes deltagerne skal beskyttes ved  en saadan udskiftning. AFDELING V Forpligtelser med hensyn til investeringsinstitutters investeringspolitik Artikel 19 1.  En investeringsfonds eller et investeringsselskabs portefoelje maa udelukkende bestaa  af a)vaerdipapirer, der er optaget til officiel notering paa en medlemsstats fondsboers; b)vaerdipapirer, der handles paa et andet marked i en medlemsstat, saafremt dette er reguleret,  regelmaessigt arbejdende, anerkendt og offentligt; c)vaerdipapirer, der er optaget til officiel notering paa en fondsboers i et tredjeland, eller som  handles paa et andet reguleret marked i et tredjeland, som er regelmaessigt arbejdende, anerkendt og  offentligt, saafremt valget af en saadan boers eller et saadant marked er godkendt af de kompetente  myndigheder eller fastsat i loven og/eller fondsbestemmelserne eller i investeringsselskabets  vedtaegter; d)nyemitterede vaerdipapirer, -saafremt der i emissionsbetingelserne gives tilsagn om, at der vil blive fremsat begaering om  optagelse til officiel notering paa en fondsboers eller paa et andet reguleret marked, som er  regelmaessigt arbejdende, anerkendt og offentligt, og saafremt valget af en saadan boers eller et  saadant marked er tiltraadt af de kompetente myndigheder, eller fastsat i loven og/eller  fondsbestemmelserne eller i investeringsselskabets vedtaegter; -og saafremt der opnaas tilladelse til optagelse til notering inden udloebet af ét aar efter  emissionen. 2.  Dog a)kan et inveseringstinstitut investere hoejst 10 % af sin formue i andre vaerdipapirer end de i stk.  1 naevnte; b)kan medlemsstaterne fastsaette, at investeringsinstitutter kan investere hoejst 10 % af deres  formue i fordringer, som, ved anvendelsen af dette direktiv, paa grundlag af deres karakteristika  kan sidestilles med vaerdipapirer, og som navnlig kan overdrages, omsaettes og til enhver tid eller i  det mindste lige saa hyppigt som anfoert i artikel 34, vaerdiansaettes; c)kan et investeringsselskab erhverve loesoere og fast ejendom, som er absolut paakraevet for den  direkte udoevelse af dets virksomhed; d)maa et investeringsinstitut hverken erhverve aedle metaller eller certifikater for disse. 3.  De i stk. 2, litra a) og b), omhandlede investeringer maa under ingen omstaendigheder tilsammen  overstige 10 % af investeringsinstituttets formue. 4.  En investeringsfond og et investeringsselskab kan accessorisk besidde likvide midler. Artikel 20 1.  Medlemsstaterne tilstiller Kommissionen a)senest paa tidspunktet for dette direktivs gennemfoerelse, en fortegnelse over de fordringer, som  de i henhold til artikel 19, stk. 2, litra b), har til hensigt at sidestille med vaerdipapirer, med  angivelse af de sidestillede fordringers karakteristika samt begrundelsen for denne sidestilling; b)de aendringer, som de agter at foretage i den i litra a) naevnte fortegnelse, samt de nye former  for sidestilling, som de har til hensigt at foretage, samt begrundelsen for saadanne aendringer eller  nye former for sidestilling. 2.  Kommissionen meddeler straks de oevrige medlemsstater disse oplysninger samt de bemaerkninger,  som den finder hensigtsmaessige. Saadanne meddelelser kan droeftes i konktaktudvalget efter  fremgangsmaaden i artikel 53, stk. 4. Artikel 21 1.  Medlemsstaterne kan, paa de vilkaar og med de begraensninger, som de fastsaetter,  tillade investeringsinstitutterne at goere brug af saadan teknik og saadanne hjaelpemidler, som angaar  vaerdipapirtransaktioner, saafremt denne teknik og disse hjaelpemidler benyttes med henblik paa en  effektiv forvaltning af portefoeljen. 2.  Medlemsstaterne kan desuden bemyndige investeringsinstitutterne til at goere brug af teknik og  hjaelpemidler, der er beregnet til at daekke kursrisici i forbindelse med forvaltningen af  institutternes formue. Artikel 22 1.  Et investeringsinstitut maa ikke for mere end 5 % af sin formue investere i  vaerdipapirer, der er udstedt af samme emittent. 2.  Medlemsstaterne kan forhoeje den i stk. 1 naevnte graense til hoejst 10 %. I tilfaelde, hvor et  investeringsinstitut fra samme emittent investerer i vaerdipapirer for mere end 5 % af sin formue,  maa den samlede vaerdi af saadanne erhvervede vaerdipapirer, som instituttet ligger inde med,  imidlertid ikke overstige 40 % af instituttets formue. 3.  Medlemsstaterne kan forhoeje den i stk. 1 naevnte graense til hoejst 35 %, naar vaerdipapirerne er  udstedt eller garanteret af en medlemsstat, af dennes lokale offentlige myndigheder, af et  tredjeland eller af internationale institutioner af offentlig karakter, som en eller flere  medlemsstater deltager i. Artikel 23 1.  Uanset artikel 22 og med forbehold af traktatens artikel 68, stk. 3, kan  medlemsstaterne tillade, at investeringsinstitutter i henhold til princippet om risikospredning  investerer op til 100 % af deres formue i forskellige emissioner af vaerdipapirer, der er udstedt  eller garanteret af en medlemsstat, af dennes lokale myndigheder, af et tredjeland eller af  internationale institutioner af offentlig karakter, in hvilke en eller flere medlemsstater  deltager. De kompetente myndigheder indroemmer kun denne undtagelse, saafremt de finder, at deltagerne i  investeringsinstituttet opnaar den samme beskyttelse som deltagerne i et investeringsinstitut, der  overholder graenserne i artikel 22. Disse investeringsinstitutter skal ligge inde med vaerdipapirer fra mindst seks forskellige  emissioner, uden at vaerdipapirerne fra en og samme emission dog maa overstige 30 % af  investeringsinstituttets samlede aktiver. 2.  De i stk. 1 omhandlede investeringsinstitutter skal udtrykkeligt i fondsbestemmelserne eller  for investeringsselskabers vedkommende i vedtaegterne anfoere de stater, lokale offentlige  myndigheder eller internationale institutioner af offentlig karakter, som udsteder eller garanterer  de vaerdipapirer, hvori de agter at investere mere end 35 % af deres formue; disse fondsbestemmelser  eller vedtaegter skal godkendes af de kompetente myndigheder. 3.  Endvidere skal de i stk. 1 omhandlede investeringsinstitutter i deres prospekter og i alle  reklameskrifter i en ioejnefaldende erklaering goere opmaerksom paa, at en saadan godkendelse er givet  med angivelse af de stater, lokale offentlige myndigheder samt internationale institutter af  offentlig karakter, i hvis vaerdipapirer de har investeret eller har til hensigt at investere mere  end 35 % af deres formue. Artikel 24 1.  Et investeringsinstitut maa kun erhverve andele i andre aabne institutter for  kollektiv investering, saafremt de anses for investeringsinstitutter i henhold til artikel 1, stk.  2, foerste og andet led. 2.  Et investeringsinstitut maa ikke investere i andele i saadanne investeringsinstitutter for mere  end 5 % af sin formue. 3.  Erhvervelse af andele i en investeringsfond, der administreres af samme administrationsselskab  eller af ethvert andet selskab, som er knyttet til administrationssel- skabet inden for et administrations- eller tilsynsfaellesskab eller ved en vaesentlig direkte eller  indirekte deltagelse, er kun tilladt, naar det drejer sig om en investeringsfond, som i  overensstemmelse med sine bestemmelser har specialiseret sig i at investere sin formue i vaerdier,  der hidroerer fra en saerlig geografisk eller oekonomisk sektor, og saafremt de kompetente myndigheder  har givet tilladelse til erhvervelsen. Denne tilladelse gives kun, hvis investeringsfonden har  givet meddelelse om, at den har til hensigt at goere brug af denne mulighed, og saafremt denne  mulighed udtrykkeligt er naevnt i dens bestemmelser. Administrationsselskabet kan ikke for transaktioner vedroerende andele i investeringsfonden paa  regnskabet optage afgifter eller udgifter, naar dele af en investeringsfonds formue er anbragt i  andele i en anden investeringsfond, som ligeledes administreres af samme administrationsselskab,  eller af ethvert andet selskab, der er knyttet til administrationsselskabet inden for et  administrations- eller tilsynsfaellesskab eller ved en vaesentlig direkte eller indirekte  deltagelse. 4.  Stk. 3 finder ligeledes anvendelse, saafremt et investeringsselskab erhverver andele i et andet  investeringsselskab, hvortil det er knyttet, jf. stk. 3. Stk. 3 finder endvidere anvendelse, saafremt et investeringsselskab erhverver andele i en  investeringsfond, som det er knyttet til, eller saafremt en investeringsfond erhverver andele i et  investeringsselskab, som den er knyttet til. Artikel 25 1.  Et investeringsselskab eller et administrationsselskab maa for saa vidt angaar  samtlige de investeringsfonde, de administrerer, og som henhoerer under dette direktivs  anvendelsesomraade, ikke erhverve aktier med stemmeret, som giver det mulighed for at udoeve en  betydelig indflydelse paa administrationen af en emittent. Med henblik paa anvendelse af det i foerste afsnit omhandlede princip skal medlemsstaterne indtil  naermere samordning tage hensyn til de eksisterende regler i de oevrige medlemsstaters lovgivning,  hvori dette princip er defineret. 2.  Desuden kan et investeringsselskab eller en investeringsfond ikke erhverve mere end -10 % af aktierne uden stemmeret fra en og samme emittent; -10 % af obligationerne fra en og samme emittent; -10 % af andelene fra et og samme institut for kollektiv investering, som omhandlet i artikel 1,  stk. 2, foerste og andet led. De graenser, der er fastsat i andet og tredje led, skal ikke overholdes ved erhvervelsen, hvis det  paa dette tidspunkt ikke er muligt at beregne bruttobeloebet for obligationerne eller nettobeloebet  for de udstedte vaerdipapirer. 3.  Medlemsstaterne kan afstaa fra at anvende stk. 1 og 2 for saa vidt angaar a)vaerdipapirer, som er udstedt eller garanteret af en medlemsstat eller dennes lokale offentlige  myndigheder; b)vaerdipapirer, som er udstedt eller garanteret af et tredjeland; c)vaerdipapirer, som er udstedt af internationale institutioner af offentlig karakter, i hvilken en  eller flere medlemsstater deltager; d)et investeringsinstituts besiddelse af aktier i et selskab, der er beliggende i et tredjeland, og  som hovedsagelig investerer sin formue i vaerdipapirer fra emittenter, der er hjemmehoerende i det  omhandlede land, saafremt saadan besiddelse i henhold til det omhandlede lands lovgivning udgoer  investeringsinstituttets eneste mulighed for at investere i vaerdipapirer fra emittenter i det  omhandlede land. Denne undtagelsesbestemmelse maa dog kun anvendes, saafremt selskabet i det  paagaeldende tredjeland i sin investeringspolitik overholder de i artikel 22 og 24 samt de i stk. 1  og 2, i naervaerende artikel fastsatte graenser. I tilfaelde af overskridelser af de ved artikel 22 og  24 fastsatte graenser finder artikel 26 tilsvarende anvendelse; e)et investeringsselskabs besiddelse af aktier i datterselskaber, som udelukkende og i  investeringsselskabets interesse udoever en vis administrations-, raadgivnings- eller  markedsfoeringsvirksomhed. Artikel 26 1.  De i denne afdeling fastsatte graenser skal ikke overholdes af  investeringsinstitutterne ved udoevelsen af de tegningsrettigheder, som er knyttet til vaerdipapirer,  der indgaar i formuen. Medlemsstaterne kan under overholdelse af princippet om risikospredning tillade nyligt oprettede  investeringsinstitutter at afvige fra artikel 22 og 23 i seks maaneder fra godkendelsesdatoen. 2.  Saafremt de i stk. 1 omhandlede graenser overskrides af grunde, som investeringsinstituttet ikke  har indflydelse paa, eller som foelge af udoevelse af tegningsrettigheder, skal instituttet i sin  salgsvirksomhed prioritere normaliseringen af forholdene under hensyn til deltagernes interesser. AFDELING VI Forpligtelser med hensyn til oplysninger til deltagerne A.Offentliggoerelse af prospekt og periodiske beretninger Artikel 27 1.  Investeringsselskabet og administrationsselskabet, for hver af de  investeringsfonde, det administrerer, skal offentligoere -et prospekt, -en aarsberetning for hvert regnskabsaar, samt -en halvaarsberetning, der daekker de foerste seks maaneder af regnskabsaaret. 2.  AArsberetningen og halvaarsberetningerne skal offentliggoeres inden for foelgende frister at regne  fra slutningen af den periode, som beretningen omhandler: -4 maaneder for aarsberetningen, -2 maaneder for halvaarsberetningen. Artikel 28 Prospektet skal indeholde de oplysninger, der er noedvendige for, at investorerne kan  danne sig et paalideligt skoen over den investering, der foreslaas dem. Af prospektet skal mindst  fremgaa de oplysninger, der kraeves i det skema A, der er knyttet som bilag til dette direktiv, for  saa vidt disse oplysninger ikke er indeholdt i de dokumenter, der i henhold til artikel 29, stk. 1,  skal vaere vedlagt prospektet. 2.  AArsberetningen skal indeholde en balance eller en formueopgoerelse, en grupperet opgoerelse over  indtaegter og udgifter i det paagaeldende regnskabsaar, en beretning over aktiviteterne i det forloebne  regnskabsaar og de oevrige oplysninger, der kraeves i det skema B, der er knyttet som bilag til dette  direktiv, samt alle oplysninger af betydning, der goer det muligt for investorerne med fuldt  kendskab til forholdene at bedoemme udviklingen i investeringsinstituttets virksomhed og dets  resultater. 3.  Halvaarsberetningen skal mindst indeholde de oplysninger, der fremgaar af afsnit I-IV i det skema  B, der er knyttet som bilag til dette direktiv; naar investeringsinstituttet har udbetalt eller  agter at udbetale a contoudbytte, skal taloplysningerne vise resultatet efter fradrag af skat for  det paagaeldende halvaar og det a contoudbytte, der er udbetalt eller skal udbetales. Artikel 29 1.  Fondsbestemmelserne eller investeringsselskabets vedtaegter er en integrerende del  af prospektet og skal vaere knyttet som bilag til dette. 2.  De i stk. 1 omhandlede dokumenter behoever dog ikke at vaere knyttet som bilag til prospektet,  saafremt ihaendehaveren af andele underrettes om, at disse dokumenter paa anmodning enten kan blive  tilsendt eller kan gennemses paa et naermere angivet sted i hver enkelt medlemsstat, hvor andelene  udbydes til salg. Artikel 30 De vaesentligste dele af prospektet skal holdes á jour. Artikel 31 De regnskabsmaessige oplysninger i aarsberetningerne skal revideres af en eller flere  personer, der i medfoer af loven er autoriseret til at revidere regnskaber i overensstemmelse med  Raadets direktiv 84/253/EOEF af 10. april 1984 paa grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra  g), om autorisation af personer, der skal foretage lovpligtig revision af regnskaber(1). Disse  revisorers godkendelse, og i givet fald deres forbehold gengives ubeskaaret i hver aarsberetning. Artikel 32 Et investeringsinstitut skal forelaegge sit prospekt og aendringer heri saavel som  aarsberetningen og halvaarsberetningen for de kompetente myndigheder. Artikel 33 1.  Prospektet, sidste aarsberetning og den foelgende halvaarsberetning, hvis denne er  offentliggjort, skal tilbydes gratis til investoren, inden kontrakten indgaas. 2.  Desuden skal aars- og halvaarsberetningerne stilles til raadighed for offentligheden paa de steder,  der er anfoert i prospektet. 3.  AArs- og halvaarsberetningerne udleveres gratis til de deltagere, som anmoder derom. B.Offentliggoerelse af andre oplysninger Artikel 34 Et investeringsinstitut skal paa passende maade offentliggoere emissionsprisen eller  salgsprisen, prisen ved tilbagekoeb eller ved indloesning, hver gang det emitterer, saelger,  tilbagekoeber eller indloeser sine andele og mindst to gange om maaneden. De kompetente myndigheder  kan dog give til- ladelse til, at saadanne meddelelser fra et investeringsinstitut kun offentliggoeres en gang om  maaneden, saafremt dette ikke skader deltagernes interesser. Artikel 35 Ved enhver annoncering, der indebaerer en opfordring til koeb af andele i et  investeringsinstitut, skal opmaerksomheden henledes paa, at der findes et prospekt, og paa, hvor  offentligheden kan faa det udleveret. AFDELING VII Investeringsinstituttets almindelige forpligtelser Artikel 36 1.  Hverken -investeringsselskabet, eller -administrationsselskabet eller depositaren, som handler paa investeringsfondes vegne, kan optage laan. Et investeringsinstitut kan dog skaffe sig fremmed valuta ved »back-to-back«-laan. 2.  Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne tillade investeringsinstitutter at optage laan a)paa hoejst 10 % -af formuen for saa vidt angaar investeringsselskaber, -af fondsvaerdierne for saa vidt angaar en investeringsfond, saafremt der er tale om midlertidige laan; b)paa hoejst 10 % af formuen, for saa vidt angaar investeringsselskaber, saafremt laanet optages for at  muliggoere erhvervelse af fast ejendom, der er absolut noedvendig for den direkte fortsaettelse af  deres virksomhed. I saa fald maa dette laan og de i litra  a), omhandlede laan under ingen  omstaendigheder tilsammen overstige 15 % af deres formue. Artikel 37 1.  Et investeringsinstitut skal paa en deltagers forlangende tilbagekoebe eller indloese  sine andele. 2.  Uanset stk. 1 a)kan et investeringsinstitut midlertidigt udsaette tilbagekoeb eller indloesning af sine andele i de  tilfaelde og efter de naermere bestemmelser, der er fastsat ved lov, i fondsbestemmelserne eller i  investeringsselskabets vedtaegter. Der maa kun finde udsaettelse sted i undtagelsestilfaelde, naar  omstaendighederne kraever det, og naar der ved udsaettelsen tages hensyn til deltagerne interesser; b)kan medlemsstaterne tillade, at de kompetente myndigheder i deltagernes eller offentlighedens  interesse stiller krav om udsaettelse af tilbagekoeb eller indloesning af andele. 3.  I de i stk. 2, litra a), omhandlede tilfaelde skal investeringsinstituttet omgaaende underrette  de kompetente myndigheder om sin beslutning samt eventuelt myndighederne i andre medlemsstater,  hvis investeringsinstituttet markedsfoerer sine andele her. Artikel 38 Reglerne for vaerdiansaettelse af aktiverne saavel som beregningsmaaden for  emissionsprisen eller salgsprisen samt prisen ved tilbagekoeb eller indloesning af andele i et  investeringsinstitut skal vaere angivet i loven, fondsbestemmelserne eller investeringsselskabets  vedtaegter. Artikel 39 Udlodning eller geninvestering af udbytte fra en investeringsfond eller et  investeringsselskab skal foregaa i overensstemmelse med loven og fondsbestemmelserne eller  investeringsselskabets vedtaegter. Artikel 40 Andele i et investeringsinstitut maa kun emitteres, hvis der inden for den saedvanlige  frist foretages en indbetaling til investeringsinstituttets formue svarende til  nettoemissionsprisen. Denne bestemmelse er ikke til hinder for udlodning af fondsandele. Artikel 41 1.  Med forbehold af artikel 19 og 21 maa hverken -et investeringsselskab, eller -et administrationsselskab eller en depositar, der handler paa investeringsfondes vegne, yde kredit eller optraede som garant paa tredjemands vegne. 2.  Stk. 1 er ikke til hinder for, at saadanne foretagender erhverver vaerdipapirer, som ikke er  fuldt indbetalt. Artikel 42 Hverken -et investeringsselskab, eller -et administrationsselskab eller en depositar, der handler paa investeringsfondes vegne, maa foretage handel med vaerdipapirer uden daekning. Artikel 43 Det skal i fondsbestemmelserne angives, hvilke vederlag og udgifter  administrationsselskabet kan afholde over fondens midler, samt den maade, hvorpaa disse vederlag  beregnes. Det skal i loven eller i vedtaegterne for et investeringsselskab angives, hvilken form for  omkostninger der paahviler selskabet. AFDELING VIII Saerlige bestemmelser for investeringsinstitutter, som markedsfoerer deres andele i andre  medlemsstater end dem, hvor de er hjemmehoerende Artikel 44 1.  Et investeringsinstitut, som markedsfoerer sine andele i en anden medlemsstat, skal  overholde de love eller administrative bestemmelser, som gaelder i denne stat, og som ikke henhoerer  under de omraader, der omfattes af dette direktiv.2.  Ethvert investeringsinstitut kan annoncere i den medlemsstat, hvor markedsfoeringen finder sted.  Det skal overholde de bestemmelser, som gaelder for annoncering i denne stat. 3.  Stk. 1 og 2 skal anvendes uden forskelsbehandling. Artikel 45 I det i artikel 44 naevnte tilfaelde skal investeringsinstituttet under overholdelse af  de love eller administrative bestemmelser, der gaelder i den medlemsstat, hvor markedsfoeringen  finder sted, bl.a. traeffe de noedvendige foranstaltninger til, at de udbetalinger til deltagerne,  det tilbagekoeb eller den indloesning af andele samt den formidling af oplysninger, der paahviler  investeringsinstituttet, sikres deltagerne i denne stat. Artikel 46 Saafremt et investeringsinstitut agter at markedsfoere sine andele i en anden  medlemsstat end den, hvor det er beliggende, skal det paa forhaand underrette saavel de kompetente  myndigheder som myndighederne i denne anden medlemsstat herom. Det skal samtidig sende sidstnaevnte  myndigheder -en erklaering fra de kompetente myndigheder om, at investeringsinstituttet opfylder kravene i dette  direktiv, -sine fondsbestemmelser eller vedtaegter, -sit prospekt, -eventuelt den seneste aarsberetning og efterfoelgende halvaarsberetning, samt -oplysninger om de naermere retningslinjer for markedsfoering af dets andele i denne anden  medlemsstat. Investeringsinstituttet kan begynde at markedsfoere sine andele i denne anden medlemsstat to maaneder  efter fremsendelsen af disse dokumenter, medmindre myndighederne i den paagaeldende medlemsstat ved  en begrundet beslutning, der traeffes inden udloebet af fristen paa to maaneder, fastslaar, at de  planlagte retningslinjer for markedsfoering af andele ikke er i overensstemmelse med de i artikel  44, stk. 1, og artikel 45 omhandlede bestemmelser. Artikel 47 Saafremt et investeringsinstitut markedsfoerer sine andele i en anden medlemsstat end  den, hvor det er beliggende, skal det udsende de dokumenter og oplysninger, som skal offentliggoeres  i den medlemsstat, hvor det er beliggende, i denne anden medlemsstat paa mindst et af sidstnaevnte  stats nationale sprog og under samme betingelser som dem, der gaelder i hjemstaten. Artikel 48 Investeringsinstitutterne kan for udoevelsen af deres virksomhed inden for Faellesskabet  benytte samme faellesbetegnelse, saasom »investeringsselskab« eller »investeringsfond«, som de bruger  i den medlemsstat, hvor de har hjemsted. Saafremt der er risiko for forveksling, kan  vaertsmedlemsstaten med henblik paa tydeliggoerelse kraeve, at der til betegnelsen foejes en forklarende  bemaerkning. ADFELING IX Bestemmelser vedroerende de myndigheder, som skal udstede tilladelser og foere tilsyn Artikel 49 1.  Medlemsstaterne udpeger de myndigheder, som skal udoeve de i dette direktiv  omhandlede befoejelser. De underretter Kommissionen herom og angiver samtidig den eventuelle  fordeling af befoejelserne. 2.  De i stk. 1 omhandlede myndigheder skal vaere offentlige myndigheder eller et organ, der er  udpeget af det offentlige. 3.  Myndighederne i den stat, hvor investeringsinstituttet er beliggende, har kompetence til at  foere tilsyn med investeringsinstituttet. Dog har myndighederne i det land, hvor et  investeringsinstitut markedsfoerer sine andele som anfoert i artikel 44, kompetence til at foere  tilsyn med, at afdeling VIII overholdes. 4.  For at kunne bestride deres hverv skal myndighederne vaere i besiddelse af alle fornoedne  befoejelser og kontrolmidler. Artikel 50 1.  De i artikel 49 omhandlede myndigheder arbejder snaevert sammen med henblik paa  udfoerelsen af deres hverv og skal til dette formaal udveksle alle fornoedne oplysninger. 2.  Medlemsstaterne foreskriver, at alle personer, der er eller har vaeret beskaeftiget hos de i  artikel 49 omhandlede myndigheder, undergives tjenstlig tavshedspligt. Denne tavshedspligt  indebaerer, at de fortrolige oplysninger, disse personer modtager i forbindelse med deres hverv, kun  maa videregives til andre personer eller myndigheder i henhold til gaeldende lovbestemmelser. 3.  Stk. 2 er dog ikke til hinder for, at de i artikel 49 omhandlede myndigheder i de forskellige  medlemsstater kan udveksle de meddelelser, som omhandles i dette direktiv. De saaledes udvekslede  oplysninger omfattes af den tavshedspligt, som paahviler personer, der er eller har vaeret  tjenestegoerende hos den modtagende myndighed. 4.  Med forbehold af tilfaelde, der omfattes af strafferetlige bestemmelser, maa den i artikel 49  omhandlede myndighed, der modtager oplysninger, kun anvende disse i udoevelse af sit hverv, samt i  tilfaelde, hvor denne udoevelse paaklages til hoejere myndighed elelr indbringes for domstolene. Artikel 51 1.  De i artikel 49 omhandlede myndigheder skal begrunde ethvert afslag paa en  ansoegning om godkendelse samt enhver negativ afgoerelse, der traeffes i henhold til de generelle  bestemmelser, der er fastsat i medfoer af dette direktiv, og underrette ansoegeren herom. 2.  Medlemsstaterne drager omsorg for, at afgoerelser vedroerende et investeringsinstitut, truffet i  medfoer af de love eller administrative bestemmelser, der er vedtaget i overensstemmelse med dette  direktiv, kan indbringes for domstolene; dette gaelder ogsaa, hvis der ikke senest seks maaneder efter  investeringsinstituttets indgivelse af en ansoegning, der indeholder alle de i henhold til gaeldende  bestemmelser kraevede oplysninger, er truffet nogen afgoerelse. Artikel 52 1.  Kun myndighederne i den medlemsstat, hvor investeringsinstituttet er beliggende,  kan traeffe foranstaltninger over for dette investeringsinstitut i tilfaelde af tilsidesaettelse af  love eller administrative bestemmelser eller af de regler, der er fastsat i fondsbestemmelserne  eller i investeringsselskabets vedtaegter. 2.  Imidlertid kan myndighederne i den medlemsstat, hvor investeringsinstituttets andele  markedsfoeres, traeffe foranstaltninger over for dette investeringsinstitut i tilfaelde af  tilsidesaettelse af de i afdeling VIII omhandlede bestemmelser. 3.  Enhver beslutning om inddragelse af godkendelse samt enhver anden alvorlig foranstaltning, der  traeffes over for et investeringsinstitut, eller enhver udsaettelse af tilbagekoeb eller indloesning,  der maatte paalaegges det, skal af myndighederne i den medlemsstat, hvor investeringsinstituttet er  beliggende, straks meddeles myndighederne i de andre medlemsstater, hvor dette instituts andele  markedsfoeres. AFDELING X Kontaktudvalg Artikel 53 1.  Der oprettes under Kommissionen et kontaktudvalg, i det foelgende benaevnt  »udvalget«, der har til opgave: a)med forbehold af traktatens artikel 169 og 170 at lette en samordnet gennemfoerelse af dette  direktiv, ved regelmaessigt samraad om de praktiske problemer, som maatte opstaa i forbindelse med dets  gennemfoerelse, og hvor udveksling af synspunkter maatte anses for hensigtsmaessig; b)at lette samraad mellem medlemsstaterne dels om de strengere bestemmelser eller  tillaegsbestemmelser de kan fastsaette i henhold til artikel 1, stk. 7, dels om de bestemmelser, som  de kan anvende i overensstemmelse med artikel 44 og 45. c)om noedvendigt at raadgive Kommissionen med hensyn til aendringer eller tilfoejelser, som boer  foretages i dette direktiv. 2.  Det er ikke udvalgets opgave at vurdere berettigelsen af de afgoerelser, der traeffes af de i  artikel 49 omhandlede myndigheder i individuelle sager. 3.  Udvalget bestaar af personer, der er udpeget af medlemsstaterne, samt af repraesentanter for  Kommissionen. Det har en repraesentant for Kommissionen som formand. Sekretariatsforretningerne  varetages af Kommissionens tjenestegrene. 4.  Udvalget indkaldes af formanden enten paa dennes eget initiativ eller efter anmodning fra en  medlemsstats delegation. Det fastsaetter selv sin forretningsorden. AFDELING XI Overgangsbestemmelser, undtagelsesbestemmelser og afsluttende bestemmelser Artikel 54 Udelukkende til brug for danske investeringsinstitutter sidestilles de i Danmark  emitterede pantebreve med de i artikel 19, stk. 1, litra b), omhandlede vaerdipapirer. Artikel 55 Uanset artikel 7, stk. 1, og artikel 14, stk. 1, kan de kompetente myndigheder give de  investeringsinstitutter, som paa datoen for vedtagelsen af dette direktiv, i overensstemmelse med  deres nationale lovgivning havde flere depositarer, tilladelse til fortsat at have flere  depositarer, saafremt myndighederne har garanti for, at de funktioner, der skal udoeves i henhold til  artikel 7, stk. 3, og arti- kel 14, stk. 3, virkelig bliver udoevet. Artikel 56 1.  Uanset artikel 6 kan medlemsstaterne tillade admini- strationsselskaber at udstede ihaendehavercertifikater, der repraesenterer vaerdipapirer noteret paa navn fra andre selskaber. 2.  Medlemsstaterne kan give administrationsselskaber, som paa datoen for vedtagelsen af dette  direktiv, ogsaa udoever anden virksomhed end den i artikel 6 naevnte, tilladelse til at fortsaette  hermed i en periode paa fem aar efter denne dato. Artikel 57 1.  Medlemsstaterne saetter senest den 1. oktober 1989 de noedvendige foranstaltninger i  kraft for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom. 2.  Medlemsstaterne kan give de investeringsinstitutter, der allerede bestaar ved dette direktivs  gennemfoerelse, en periode paa hoejst tolv maaneder fra datoen for denne gennemfoerelse til at  efterkomme de nye nationale bestemmelser. 3.  Den hellenske Republik og republikken Portugal er bemyndiget til at udsaette gennemfoerelsen af  dette direktiv til senest den 1. april 1992. Kommissionen aflaegger et aar inden sidstnaevnte dato beretning til Raadet om, hvorledes dette direktiv  er gennemfoert, og om Den hellenske Republiks og republikken Portugals eventuelle vanskeligheder med  at overholde den i foerste afsnit afoerte dato. Kommissionen foreslaar om noedvendigt Raadet at forlaenge denne frist med hoejst fire aar. Artikel 58 Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de vigtigste love eller administrative  bestemmelser, som de udsteder paa det af dette direktiv omfattede omraade. Artikel 59 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Bruxelles, den 20. december 1985. Paa Raadets vegneR. KRIEPSFormand (1)EFT nr. C 171 af 26. 7. 1976, s. 1.  (2)EFT nr. C 57 af 7. 3. 1977, s. 31.  (3)EFT nr. C 75 af 26. 3. 1977, s. 10.  (1)EFT nr. L 126 af 12. 5. 1984, s. 20.   BILAG >TABELPOSITION>SKEMA B Oplysninger, som skal indgaa i de periodiske beretninger I.Formueopgoerelse -vaerdipapirer -gaeldsbreve som omhandlet i artikel 19, stk. 2, litra b) -indestaaende i pengeinstitutter -andre aktiver -samlede aktiver -passiver -nettovaerdi II.Antal andele i omloeb III.Nettovaerdi pr. andel IV.Vaerdipapirportefoelje, idet der skelnes mellem: a)boersnoterede vaerdipapirer b)vaerdipapirer noteret paa et andet reguleret marked c)nyemitterede vaerdipapirer som omhandlet i artikel 19, stk. 1, litra d) d)oevrige vaerdipapirer, der er omhandelt i artikel 19, stk. 2, litra a) e)oevrige fordringer, der i medfoer af artikel 19, stk. 2, litra b), sidestilles med vaerdipapirer, fordelt i procent af nettoaktiverne efter de mest hensigtsmaessige kriterier under hensyn til  investeringsinstituttets investeringspolitik (f.eks. efter oekonomiske, geografiske, valutabestemte  eller andre kriterier); for hvert af ovennaevnte vaerdipapirer boer den andel, det udgoer i forhold til  investeringsinstituttets samlede aktiver, angives. Angivelse af bevaegelsen i vaerdipapirportefoeljen i referenceperioden. V.Angivelse af bevaegelsen i investeringsinstituttets aktiver i referenceperioden, herunder  folgende: -Investeringsindtaegter -Andre indtaegter -Administrationsvederlag og -omkostninger -Depotomkostninger -Andre omkostninger samt skatter og afgifter -Nettoindtaegt -Udlodninger og reinvesteret indtaegt -Kapitalforoegelse eller -formindskelse -Vaerditilvaekst eller vaerditab paa investeringer -Andre omkostninger, der beroerer investeringsinstituttets aktiver og passiver. VI.Sammenlignende oversigt over de sidste tre regnskabsaar; for hvert regnskabsaar angives ved dettes  afslutning: -den samlede nettovaerdi -nettovaerdien pr. andel VII.Angivelse af, hvor store forpligtelser, der foelger af investeringsinstituttets transaktioner i  referenceperioden, opfoert efter kategori som defineret i artikel 21.