Avis juridique important

|

31974L0149

Rådets direktiv 74/149/EØF af 4. marts 1974 om ændring af det første direktiv om fastsættelse af visse regler for den internationale transport (erhvervsmæssig godstransport ad landevej)

EF-Tidende nr. L 084 af 28/03/1974 s. 0008 - 0009 den finske specialudgave: kapitel 7 bind 1 s. 0154  den græske specialudgave: Kapitel 07 bind 1 s. 0229  den svenske specialudgave: kapitel 7 bind 1 s. 0154  den spanske specialudgave: Kapitel 07 bind 2 s. 0018  den portugisiske specialudgave: Kapitel 07 bind 2 s. 0018

++++  RAADETS DIREKTIV  af 4 . marts 1974  om aendring af det foerste direktiv om fastsaettelse af visse regler for den internationale transport ( erhvervsmaessig godstransport ad landevej )   ( 74/149/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 75 , stk . 1 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg , og  ud fra foelgende betragtning :  Det er hensigtsmaessigt at tilpasse transportbestemmelserne til udviklingen af samhandlen mellem medlemsstaterne ; under hensyn til dette krav , er det vigtigt at fritage visse former for transport med koeretoejer med ringe lasteevne for enhver ordning med kontingenter og tilladelser ; det er endvidere hensigtsmaessigt at ophaeve begraensningen for transporter for fremmed regning , som er fastsat i artikel 1 i Raadets foerste direktiv af 23 . juli 1962 om fastsaettelse af visse regler for den internationale transport ( erhvervsmaessig godstransport ad landevej ) ( 1 ) aendret ved direktiv af 19 . december 1972 ( 2 ) ,  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Titlen til direktivet af 23 . juli 1962 affattes saaledes :   " Raadets foerste direktiv om indfoerelse af faelles regler for visse former for godstransport ad landevej mellem medlemsstaterne . "  Artikel 2  Foelgende afsnit foejes til artikel 1 , stk . 1 i direktivet af 23 . juli 1962 :   " Hver medlemsstat skal paa de i stk . 2 og 3 opstillede betingelser liberalisere den i bilagene I og II til dette direktiv anfoerte internationale godstransport ad landevej , som foregaar mellem den paagaeldende medlemsstat og andre medlemsstater til eller fra dens omraade eller i transit gennem dens omraade . "  Artikel 3  Foelgende punkter foejes til bilag I til direktivet af 23 . juli 1962 :   " 10 . Transport af gods med motorkoeretoejer , hvis godkendte totalvaegt inklusive paahaengsvogne ikke overstiger 6 tons , eller hvis godkendte nyttelast , inklusive paahaengsvognes nyttelast ikke overstiger 3,5 tons .  11 . Transport af artikler , der er noedvendige til laegebehandling i tilfaelde af udrykning , saerligt i tilfaelde af naturkatastrofer .  12 . Transport af vaerdifulde varer ( for eksempel aedle metaller ) med specielle koeretoejer ledsaget af politi eller andre sikkerhedsstyrker . "  Artikel 4  Bilag II til direktivet af 23 . juli 1962 aendres som nedenfor anfoert :  a ) Foerste saetning i punkt 1 affattes saaledes :   " Transport fra en medlemsstat til en tilgraensende medlemsstats graenseomraade , der straekker sig over 25 kilometer i fugleflugtslinje fra deres faelles graense og omvendt . "  b ) Punkt 2 ophaeves og punkterne 3 , 4 , 5 og 6 bliver henholdsvis 2 , 3 , 4 og 5 .  c ) Foelgende punkter tilfoejes :   " 6 . Transport af reservedele til soegaaende skibe .  7 . Transport af levende dyr med undtagelse af slagtekvaeg og fuldblodsheste . "  Artikel 5  Medlemsstaterne ivaerksaetten de noedvendige foranstaltninger for senest den 1 . juli 1974 at liberalisere den i artikler * 2 og 3 , og i artikel 4 litra a og c i dette direktiv omhandlede transport .  Hver medlemsstat underretter inden tre maaneder efter direktivets meddelelse og i hvert fald inden den 1 . juli 1974 , Kommissionen om de foranstaltninger , som den traeffer til gennemfoerelse af dette .  Artikel 6  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 4 . marts 1974 .  Paa Raadets vegne  W . SCHEEL  Formand  ( 1 ) EFT nr . 70 af 6 . 8 . 1962 , s . 2005/62 .  ( 2 ) EFT nr . L 291 af 28 . 12 . 1972 , s . 155 .


title: Rådets direktiv (EU) 2017/952 af 29. maj 2017 om ændring af direktiv (EU) 2016/1164, for så vidt angår hybride mismatch med tredjelande

text:
               7.6.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 144/1

         RÅDETS DIREKTIV (EU) 2017/952
   af 29. maj 2017
   om ændring af direktiv (EU) 2016/1164, for så vidt angår hybride mismatch med tredjelande
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 115,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
   efter en særlig lovgivningsprocedure, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det er absolut nødvendigt at genoprette tilliden til retfærdigheden i skattesystemerne og at sætte regeringerne i stand til effektivt at udøve deres skattemæssige suverænitet. Derfor har Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) fremsat anbefalinger om konkrete tiltag som led i initiativet mod udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud (BEPS).

               (2)

               De endelige rapporter om de 15 OECD-tiltag til bekæmpelse af BEPS blev offentliggjort den 5. oktober 2015. Rådet udtrykte tilfredshed med dette resultat i sine konklusioner af 8. december 2015. Desuden understregede Rådet i sine konklusioner behovet for at finde fælles, men fleksible, løsninger på EU-plan, som er i overensstemmelse med OECD's konklusioner vedrørende BEPS.

               (3)

               Som reaktion på behovet for en mere fair beskatning og navnlig med henblik på opfølgning af OECD's konklusioner vedrørende BEPS forelagde Kommissionen den 28. januar 2016 en pakke af foranstaltninger til bekæmpelse af skatteundgåelse. Som led i denne pakke vedtog Rådet direktiv (EU) 2016/1164 (3) om regler til bekæmpelse af metoder til skatteundgåelse.

               (4)

               Direktiv (EU) 2016/1164 fastsætter en ramme for håndtering af hybride mismatch.

               (5)

               Det er nødvendigt at fastsætte regler, der i størst muligt omfang neutraliserer virkningerne af hybride mismatch. I betragtning af, at direktiv (EU) 2016/1164 kun omfatter hybride mismatch, der opstår i samspillet mellem medlemsstaternes selskabsskattesystemer, udsendte Økofinrådet den 12. juli 2016 en erklæring, hvori det anmodede Kommissionen om senest i oktober 2016 at forelægge et forslag om hybride mismatch, der omfatter tredjelande, for at fastsætte regler, som er i overensstemmelse med og lige så effektive som de regler, der anbefales i OECD's endelige rapport fra 2015 vedrørende aktion 2 om neutralisering af virkningerne af hybride mismatch-arrangementer (»OECD's BEPS-rapport om aktion 2«), med henblik på at opnå enighed inden udgangen af 2016.

               (6)

               I direktiv (EU) 2016/1164 anerkendes det bl.a., at det er afgørende, at der arbejdes videre med andre hybride mismatch, f.eks. i forbindelse med faste driftssteder. På baggrund heraf er det vigtigt, at hybride mismatch, der involverer et fast driftssted, også omfattes af det nævnte direktiv.

               (7)

               For at skabe en ramme, der er i overensstemmelse med og lige så effektiv som OECD's BEPS-rapport om aktion 2, er det vigtigt, at direktiv (EU) 2016/1164 også indeholder regler om hybride overførsler, importerede mismatch og omhandler hele spektret af dobbelte fradrag for at forhindre skattesubjekter i at udnytte de resterende smuthuller.

               (8)

               Direktiv (EU) 2016/1164 indeholder regler vedrørende hybride mismatch mellem medlemsstaterne og bør derfor også indeholde regler om hybride mismatch med tredjelande, hvor mindst én af de involverede parter er et skattepligtigt selskab eller en enhed i tilfælde af omvendte hybride enheder i en medlemsstat, samt regler om importerede mismatch. Følgelig bør reglerne om hybride mismatch og mismatch mellem skattemæssige hjemsteder finde anvendelse på alle skattesubjekter, som er selskabsskattepligtige i en medlemsstat, herunder på faste driftssteder, eller på arrangementer, der anses som faste driftssteder, for enheder, der er hjemmehørende i et tredjeland. Reglerne om omvendte hybride mismatch bør finde anvendelse på alle enheder, som behandles som transparente i skattemæssig henseende i en medlemsstat.

               (9)

               Reglerne om hybride mismatch bør tackle mismatch, der skyldes dobbelt fradrag, konflikt i forbindelse med karakterisering af finansielle instrumenter, betalinger og enheder eller fordeling af betalinger. Da hybride mismatch kan føre til dobbelt fradrag eller fradrag uden medregning, er det nødvendigt at fastsætte regler, hvorefter den berørte medlemsstat enten nægter fradrag for en betaling, en udgift eller et tab eller kræver, at skattesubjektet medregner betalingen i sin skattepligtige indkomst, alt efter omstændighederne. Dog gælder disse regler kun for fradragsberettigede betalinger og bør ikke påvirke de generelle aspekter af et skattesystem, uanset om det er et klassisk system eller et godtgørelsessystem.

               (10)

               Hybride mismatch, der involverer et fast driftssted, opstår, når forskellene mellem reglerne i det faste driftssteds jurisdiktion og hjemstedets jurisdiktion for fordeling af indtægter og udgifter mellem forskellige dele af samme enhed giver anledning til et mismatch i skattemæssige resultater, og omfatter de tilfælde, hvor et mismatchresultat opstår, fordi der ses bort fra et fast driftssted i henhold til lovgivningen i filialens jurisdiktion. Sådanne mismatchresultater kan føre til dobbelt fradrag eller fradrag uden medregning og bør derfor afskaffes. I tilfælde af tilsidesatte faste driftssteder bør den medlemsstat, hvor skattesubjektet er hjemmehørende, medregne den indkomst, der ellers ville blive henført til det faste driftssted.

               (11)

               Eventuelle tilpasninger, som skal foretages i henhold til dette direktiv, bør i princippet ikke påvirke fordelingen af beskatningsrettigheder mellem jurisdiktioner i henhold til en dobbeltbeskatningsoverenskomst.

               (12)

               For at sikre proportionalitet er det nødvendigt kun at omfatte de tilfælde, hvor der er en væsentlig risiko for, at hybride mismatch udnyttes til skatteundgåelse. Det er derfor hensigtsmæssigt at omfatte hybride mismatch, der opstår mellem hovedkontoret og det faste driftssted eller mellem to eller flere faste driftssteder af den samme enhed, hybride mismatch, der opstår mellem et skattesubjekt og dets tilknyttede selskaber, eller mellem tilknyttede selskaber samt hybride mismatch, der er et resultat af et struktureret arrangement, der involverer et skattesubjekt.

               (13)

               Mismatch, der navnlig skyldes enheders hybride karakter, bør kun være omfattet, hvis et af de tilknyttede selskaber som minimum har reel kontrol over de andre tilknyttede selskaber. I sådanne tilfælde bør det derfor kræves, at et tilknyttet selskab har interesser i skattesubjektet eller et andet tilknyttet selskab, eller omvendt, i form af stemmerettigheder, kapitalejerskab eller ret til at modtage udbytte på 50 % eller mere. Ejerskab eller rettigheder tilhørende personer, der handler sammen, bør sammenlægges med henblik på anvendelsen af dette kriterium.

               (14)

               For at sikre, at definitionen af »tilknyttet selskab« er tilstrækkeligt dækkende i forbindelse med reglerne om hybride mismatch, bør definitionen også omfatte enheder, der i regnskabsmæssig henseende er del af samme konsoliderede koncern som skattesubjektet, selskaber, hvor skattesubjektet har en væsentlig indflydelse på ledelsen, og omvendt selskaber, som har en væsentlig indflydelse på ledelsen af skattesubjektet.

               (15)

               Det er nødvendigt, at reglerne omfatter fire kategorier af hybride mismatch: for det første hybride mismatch, der skyldes betalinger under et finansielt instrument, for det andet hybride mismatch, der er konsekvensen af forskelle i fordelingen af betalinger til en hybrid enhed eller et fast driftssted, herunder som følge af betalinger til et tilsidesat fast driftssted, for det tredje hybride mismatch, der skyldes betalinger fra en hybrid enhed til sin ejer, eller ansete betalinger mellem hovedkontoret og det faste driftssted eller mellem to eller flere faste driftssteder, og for det fjerde dobbelte fradrag som følge af betalinger foretaget af en hybrid enhed eller et fast driftssted.

               (16)

               For så vidt angår betalinger under et finansielt instrument kan et hybridt mismatch opstå, når fradraget uden medregning kan henføres til forskelle i karakteriseringen af instrumentet eller betalinger under det. Hvis betalingens karakter gør den berettiget til dobbelt skattenedslag i henhold til lovgivningen i betalingsmodtagerens jurisdiktion, såsom en skattefritagelse, en nedsættelse af skattesatsen eller kredit eller tilbagebetaling af skat, bør betalingen anses for at give anledning til et hybridt mismatch svarende til det deraf følgende manglende beløb. En betaling under et finansielt instrument bør dog ikke anses for at give anledning til et hybridt mismatch, når det skattenedslag, der ydes i betalingsmodtagerens jurisdiktion, udelukkende skyldes betalingsmodtagerens skattemæssige status eller den omstændighed, at instrumentet er underkastet en særlig ordning.

               (17)

               For at undgå utilsigtede resultater i samspillet mellem reglen om hybride finansielle instrumenter og de krav til tabsabsorberingsevne, som banker er pålagt, og uden at dette berører statsstøttereglerne, bør medlemsstaterne kunne udelukke koncerninterne instrumenter, der er udstedt med det ene formål at opfylde udsteders krav til tabsabsorberingsevne og ikke for at undgå skat, fra anvendelsesområdet for dette direktiv.

               (18)

               For så vidt angår betalinger til en hybrid enhed eller et fast driftssted kan et hybridt mismatch opstå, når fradraget uden medregning er en følge af forskelle i reglerne for fordelingen af denne betaling mellem den hybride enhed og dens ejer i tilfælde af en betaling til en hybrid enhed, mellem hovedkontoret og det faste driftssted eller mellem to eller flere faste driftssteder i tilfælde af en anset betaling til et fast driftssted. Definitionen af hybridt mismatch bør kun finde anvendelse, når mismatchresultatet skyldes forskelle i reglerne for fordeling af betalinger i henhold til lovgivningen i de to jurisdiktioner, og en betaling ikke ville give anledning til et hybridt mismatch, der under alle omstændigheder ville være opstået som følge af betalingsmodtagerens status som skattefritaget i henhold til lovgivningen i betalingsmodtagerens jurisdiktion.

               (19)

               Definitionen af hybridt mismatch bør også omfatte fradrag uden medregning, der er et resultat af betalinger til et tilsidesat fast driftssted. Et tilsidesat fast driftssted er ethvert arrangement, der anses for at give anledning til et fast driftssted i henhold til lovgivningen i hovedkontorets jurisdiktion, men som ikke anses for et fast driftssted i henhold til lovgivningen i den anden jurisdiktion. Reglen om hybridt mismatch bør dog ikke finde anvendelse, når dette mismatch under alle omstændigheder ville være opstået som følge af betalingsmodtagerens status som skattefritaget i henhold til lovgivningen i betalingsmodtagerens jurisdiktion.

               (20)

               For så vidt angår betalinger foretaget af en hybrid enhed til sin ejer eller ansete betalinger mellem hovedkontoret og det faste driftssted eller mellem to eller flere faste driftssteder, kan et hybridt mismatch opstå, når fradraget uden medregning er en følge af, at betalingen eller den ansete betaling ikke anerkendes i betalingsmodtagerens jurisdiktion. I dette tilfælde, hvor mismatchresultatet er en følge af den manglende fordeling af betalingen eller den ansete betaling, er betalingsmodtagerens jurisdiktion den jurisdiktion, hvor betalingen eller den ansete betaling anses for at være modtaget i henhold til lovgivningen i betalerens jurisdiktion. Som med andre hybride enheder og mismatch i forbindelse med filialer, som giver anledning til fradrag uden medregning, bør der ikke opstå noget hybridt mismatch, når betalingsmodtageren er fritaget for afgift i henhold til lovgivningen i betalingsmodtagerens jurisdiktion. For denne kategori af hybride mismatch vil et mismatchresultat imidlertid kun opstå, i det omfang betalerens jurisdiktion giver mulighed for, at fradraget for betalingen eller den ansete betaling modregnes i et beløb, der ikke er dobbelt medregnet indkomst. Hvis betalerens jurisdiktion giver mulighed for, at fradraget fremføres til en efterfølgende skatteperiode, kan kravet om at foretage en justering i henhold til dette direktiv udskydes, så længe fradraget rent faktisk modregnes i indkomst, der ikke er dobbelt medregnet indkomst i betalerens jurisdiktion.

               (21)

               Definitionen af hybridt mismatch bør også omfatte dobbelte fradrag, uanset om de opstår som følge af betalinger, udgifter, som ikke behandles som betalinger i henhold til national ret eller som følge af tab fra ned- eller afskrivninger. Som med ansete betalinger og betalinger foretaget af en hybrid enhed, som er tilsidesat af betalingsmodtageren, bør et hybridt mismatch imidlertid kun opstå, i det omfang betalerens jurisdiktion giver mulighed for, at fradraget modregnes i et beløb, der ikke er dobbelt medregnet indkomst. Dette betyder, at hvis betalerens jurisdiktion giver mulighed for, at fradraget fremføres til en efterfølgende skatteperiode, kan kravet om at foretage en justering i henhold til dette direktiv udskydes, så længe fradraget rent faktisk modregnes i indkomst, der ikke er dobbelt medregnet indkomst i betalerens jurisdiktion.

               (22)

               Forskellige skattemæssige resultater, der udelukkende skyldes forskelle i den værdi, som henføres til en betaling, herunder gennem anvendelse af interne afregningspriser, bør ikke omfattes af et hybridt mismatch. Da jurisdiktioner desuden anvender forskellige skatteperioder og har forskellige regler for bestemmelse af, hvornår indkomst- eller udgiftsposter er afledt eller pådraget, bør disse tidsmæssige forskelle ikke generelt betragtes som årsag til mismatch i skattemæssig henseende. Men en fradragsberettiget betaling i henhold til et finansielt instrument, som ikke med rimelighed kan forventes at blive medregnet i indkomst inden for en rimelig tid, bør anses for at give anledning til et hybridt mismatch, hvis dette fradrag uden medregning kan henføres til forskelle i karakteriseringen af det finansielle instrument eller betalinger i henhold til det. Det bør forudsættes, at der kan opstå et mismatch, hvis en betaling i henhold til et finansielt instrument ikke medregnes i indkomst inden for et rimeligt tidsrum. En sådan betaling bør anses for medregnet i indkomst inden for et rimeligt tidsrum, hvis betalingsmodtageren medregner den inden for 12 måneder efter slutningen af betalerens skatteperiode eller som fastsat efter armslængdeprincippet. Medlemsstaterne kan kræve, at en betaling medregnes inden for et bestemt tidsrum for at undgå at give anledning til et mismatch og for at sikre skattekontrol.

               (23)

               Hybride overførsler kan give anledning til forskel i skattemæssig behandling, hvis det underliggende afkast på et finansielt instrument som følge af et arrangement til at overføre et finansielt instrument blev behandlet som værende afledt af mere end én af parterne i arrangementet. I sådanne tilfælde kan betalingen i forbindelse med den hybride overførsel give anledning til fradrag for betaleren, mens den af betalingsmodtageren behandles som afkast på det underliggende instrument. Denne forskel i skattemæssig behandling kan føre til et resultat med fradrag uden medregning eller til generering af en for stor skattekredit i den indeholdte skat for det underliggende instrument. Sådanne mismatch bør derfor afskaffes. For så vidt angår fradrag uden medregning bør der gælde samme regler som for neutralisering af mismatch fra betalinger i forbindelse med et hybridt finansielt instrument. For så vidt angår hybride overførsler, der er struktureret med henblik på at frembringe for store skattekreditter, bør den pågældende medlemsstat hindre betaleren i at anvende den overskydende kredit til at opnå en skattefordel, herunder gennem anvendelse af en generel regel om bekæmpelse af misbrug i overensstemmelse med artikel 6 i direktiv (EU) 2016/1164.

               (24)

               Det er nødvendigt at fastsætte en regel, der giver medlemsstaterne mulighed for at tackle uoverensstemmelser i gennemførelsen og anvendelsen af dette direktiv, som fører til et hybridt mismatch, selv om medlemsstaterne handler i overensstemmelse med dette direktiv. Hvis der opstår en sådan situation, og hovedreglen i dette direktiv ikke finder anvendelse, bør en sekundær regel finde anvendelse. Anvendelsen af både hovedreglen og den sekundære regel gælder dog kun for hybride mismatch som defineret i dette direktiv og bør ikke berøre de generelle aspekter af en medlemsstats skattesystem.

               (25)

               Importerede mismatch opstår, når virkningen af et hybridt mismatch mellem parter i tredjelande forskydes til en medlemsstats jurisdiktion ved hjælp af et ikkehybridt instrument, hvorved de regler, der neutraliserer hybride mismatch, undergraves. En fradragsberettiget betaling i en medlemsstat kan bruges til at finansiere udgifterne til hybride mismatch. For at imødegå sådanne importerede mismatch er det nødvendigt at fastsætte regler, hvorefter der nægtes fradrag for en betaling, hvis den tilsvarende indkomst fra denne betaling direkte eller indirekte modsvares af et fradrag, der opstår i forbindelse med et hybridt mismatch, som giver anledning til et dobbelt fradrag eller et fradrag uden medregning mellem tredjelande.

               (26)

               Et mismatch i forbindelse med et skattesubjekt med to hjemsteder kan føre til et dobbelt fradrag, hvis en betaling, der foretages af et skattesubjekt med to hjemsteder, fradrages i henhold til lovgivningen i begge jurisdiktioner, hvor skattesubjektet er hjemmehørende. Da mismatch i forbindelse med skattesubjekter med to hjemsteder kan give anledning til dobbelte fradrag, bør de være omfattet af dette direktivs anvendelsesområde. En medlemsstat skal nægte det dobbelte fradrag, der opstår i forbindelse med et selskab med to hjemsteder, i det omfang denne betaling er modregning i et beløb, som ikke er sidestillet med løn i henhold til lovgivningen i den anden jurisdiktion.

               (27)

               Målet for dette direktiv er at gøre det indre marked som helhed mere modstandsdygtigt over for hybride mismatch. Dette mål kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes ved, at medlemsstaterne handler hver for sig, da de nationale selskabsskattesystemer er meget forskellige, og da selvstændige tiltag fra medlemsstaternes side blot ville gentage den eksisterende fragmentering af det indre marked inden for direkte beskatning. Dette ville blot videreføre ineffektivitet og forvridninger i samspillet mellem forskellige nationale foranstaltninger. Resultatet heraf vil være manglende koordinering. På grund af hybride mismatchs grænseoverskridende karakter og nødvendigheden af, at der vedtages løsninger for det indre marked som helhed, kan målet bedre nås på EU-plan. Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. Direktivet fastsætter det nødvendige niveau af beskyttelse af det indre marked og sigter dermed udelukkende mod at opnå den grad af koordinering inden for Unionen, der er absolut nødvendig for at opfylde målet.

               (28)

               Ved gennemførelsen af dette direktiv bør medlemsstaterne anvende de relevante forklaringer og eksempler i OECD's BEPS-rapport om aktion 2 som en kilde til illustration eller fortolkning, i det omfang de er i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv og EU-retten.

               (29)

               Reglerne om hybride mismatch i artikel 9, stk. 1 og 2, finder kun anvendelse, i det omfang den situation, som involverer et skattesubjekt, giver anledning til et mismatchresultat. Der bør ikke opstå et mismatchresultat, når et arrangement er genstand for tilpasning i henhold til artikel 9, stk. 5, eller artikel 9a, og ligeledes bør arrangementer, der er underlagt tilpasninger i henhold til disse dele af dette direktiv, ikke være genstand for yderligere tilpasning i henhold til reglerne om hybride mismatch.

               (30)

               Når bestemmelserne i et andet direktiv, f.eks. bestemmelserne i Rådets direktiv 2011/96/EU (4), fører til neutralisering af mismatch i skattemæssige resultater, bør det ikke være muligt at anvende reglerne om hybride mismatch i nærværende direktiv.

               (31)

               Fem år efter dette direktivs ikrafttræden bør Kommissionen foretage en evaluering af dets gennemførelse og aflægge rapport til Rådet herom. Medlemsstaterne bør meddele Kommissionen alle oplysninger, der er nødvendige for denne evaluering.

               (32)

               Direktiv (EU) 2016/1164 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   I direktiv (EU) 2016/1164 foretages følgende ændringer:

               1)

               Artikel 1 affattes således:
               »Artikel 1
               Anvendelsesområde
               1.   Dette direktiv finder anvendelse på alle skattesubjekter, som er selskabsskattepligtige i en eller flere medlemsstater, herunder faste driftssteder i en eller flere medlemsstater for enheder, der er skattemæssigt hjemmehørende i et tredjeland.
               2.   Artikel 9a finder anvendelse på alle enheder, der behandles som transparente i skattemæssig henseende af en medlemsstat.«

               2)

               Artikel 2 ændres således:

                           a)

                           Nr. 4), sidste afsnit, affattes således:
                           »Med henblik på artikel 9 og 9a gælder følgende:

                                       a)

                                       Hvis mismatchresultatet opstår i henhold til denne artikels nr. 9), første afsnit, litra b), c), d), e) eller g), eller når en tilpasning er påkrævet i medfør af artikel 9, stk. 3, eller artikel 9a, ændres definitionen af tilknyttet selskab, således at kravet om 25 % erstattes af et krav om 50 %.

                                       b)

                                       En person, der handler sammen med en anden person for så vidt angår stemmerettigheder eller kapitalejerskab af en enhed, skal anses som indehaver af deltagelse i alle stemmerettigheder eller hele kapitalen i den pågældende enhed, der er ejet af en anden person.

                                       c)

                                       Ved et tilknyttet selskab forstås også en enhed, der er del af samme konsoliderede koncern i regnskabsmæssig henseende som skattesubjektet, et selskab, hvor skattesubjektet har en væsentlig indflydelse på ledelsen, eller et selskab, som har en væsentlig indflydelse på ledelsen af skattesubjektet«.

                           b)

                           Nr. 9) affattes således:
                           »9)   »hybridt mismatch«: en situation, der involverer et skattesubjekt eller i forbindelse med artikel 9, stk. 3, en enhed, hvor:

                                       a)

                                       en betaling under et finansielt instrument giver anledning til fradrag uden medregning, og:

                                                   i)

                                                   en sådan betaling ikke medregnes inden for et rimeligt tidsrum, og

                                                   ii)

                                                   det pågældende mismatchresultat skyldes forskelle i kvalificeringen af instrumentet eller betalingen i henhold hertil.

                                             Med henblik på første afsnit anses en betaling i henhold til et finansielt instrument som indtægtsført inden for et rimeligt tidsrum, hvis:

                                                   i)

                                                   betalingen medregnes i betalingsmodtagerens jurisdiktion i en skatteperiode, som starter senest 12 måneder efter udgangen af betalerens skatteperiode, eller

                                                   ii)

                                                   det er rimeligt at forvente, at betalingen medregnes i betalingsmodtagerens jurisdiktion i en fremtidig skatteperiode, og betalingsbetingelser er dem, som ville forventes at blive aftalt mellem uafhængige selskaber

                                       b)

                                       en betaling til en hybrid enhed giver anledning til fradrag uden medregning, og det pågældende mismatchresultat skyldes forskelle i fordelingen af betalinger til den hybride enhed i henhold til lovgivningen i den jurisdiktion, hvor den hybride enhed er etableret eller registreret, og jurisdiktionen for enhver person med en deltagelse i denne hybride enhed

                                       c)

                                       en betaling til en enhed med et eller flere faste driftssteder, der giver anledning til fradrag uden medregning, og det pågældende mismatchresultat skyldes forskelle i fordelingen af betalinger mellem hovedkontoret og det faste driftssted eller mellem to eller flere faste driftssteder af samme enhed i henhold til lovgivningen i de jurisdiktioner, hvor enheden opererer

                                       d)

                                       en betaling giver anledning til fradrag uden medregning som følge af en betaling til et tilsidesat fast driftssted

                                       e)

                                       en betaling foretaget af en hybrid enhed giver anledning til fradrag uden medregning, og det pågældende mismatch skyldes den omstændighed, at betalingen er tilsidesat i henhold til lovgivningen i betalingsmodtagerens jurisdiktion

                                       f)

                                       en anset betaling mellem hovedkontoret og det faste driftssted eller mellem to eller flere faste driftssteder giver anledning til fradrag uden medregning, og det pågældende mismatch skyldes den omstændighed, at betalingen er tilsidesat i henhold til lovgivningen i betalingsmodtagerens jurisdiktion, eller

                                       g)

                                       et dobbelt fradrag forekommer.

                                 Med henblik på nr. 9) gælder følgende:

                                       a)

                                       En betaling, der udgør det underliggende afkast på et overført finansielt instrument, må ikke give anledning til et hybridt mismatch i henhold til første afsnit, litra a), når betalingen foretages af en værdipapirhandler i forbindelse med en hybrid overførsel på markedet, forudsat at betalerens jurisdiktion kræver, at værdipapirhandleren medtager alle beløb, der modtages vedrørende det overførte finansielle instrument, som indkomst.

                                       b)

                                       Et hybridt mismatch opstår kun i henhold til første afsnit, litra e), f) eller g), i det omfang betalerens jurisdiktion giver mulighed for fradrag, der modregnes i et beløb, der ikke er dobbelt medregnet indkomst.

                                       c)

                                       Et mismatchresultat betragtes ikke som et hybridt mismatch, medmindre det opstår mellem tilknyttede selskaber, mellem et skattesubjekt og et tilknyttet selskab, mellem hovedkontoret og det faste driftssted, mellem to eller flere faste driftssteder af samme enhed eller i forbindelse med et struktureret arrangement.

                                 Med henblik på dette nr. 9) og artikel 9, 9a og 9b forstås ved:
                           a)   »mismatchresultat«: et dobbelt fradrag eller et fradrag uden medregning
                           b)   »dobbelt fradrag«: et fradrag af samme betaling, udgifter eller tab i den jurisdiktion, hvor betalingen har sit udspring, udgifterne er pådraget eller tabene er lidt (betalerens jurisdiktion) og investor i en anden jurisdiktion (investorens jurisdiktion). I forbindelse med en betaling fra en hybrid enhed eller et fast driftssted er betalerens jurisdiktion den jurisdiktion, hvor den hybride enhed eller det faste driftssted er etableret eller beliggende
                           c)   »fradrag uden medregning«: et fradrag af en betaling eller en anset betaling mellem hovedkontoret og det faste driftssted eller mellem to eller flere faste driftssteder i enhver jurisdiktion, hvor den pågældende betaling eller den ansete betaling anses for at være foretaget (betalerens jurisdiktion), uden at den pågældende betaling eller ansete betaling på tilsvarende vis medregnes skattemæssigt i betalingsmodtagerens jurisdiktion. Betalingsmodtagerens jurisdiktion er enhver jurisdiktion, hvor betalingen eller den ansete betaling modtages eller anses for at være modtaget i henhold til lovgivningen i en anden jurisdiktion
                           d)   »fradrag«: det beløb, der skal anses som fradragsberettiget i den skattepligtige indkomst i henhold til lovgivningen i betalerens eller investorens jurisdiktion. Udtrykket »fradragsberettiget« forstås tilsvarende
                           e)   »medregning«: det beløb, der bringes i betragtning i den skattepligtige indkomst i henhold til lovgivningen i betalingsmodtagerens jurisdiktion. En betaling under et finansielt instrument anses ikke for at indgå, i det omfang betalingen giver ret til et skattenedslag udelukkende på grund af den måde, som betalingen er karakteriseret i henhold til lovgivningen i betalingsmodtagerens jurisdiktion. Udtrykket »medregnet« forstås tilsvarende
                           f)   »skattenedslag«: en skattefritagelse, en nedsættelse af skatteprocenten eller en skattekredit eller tilbagebetaling (bortset fra en nedsættelse af indeholdt kildeskat)
                           g)   »dobbelt medregnet indkomst«: enhver indkomst, der er omfattet af lovgivningen i begge de jurisdiktioner, hvor mismatchresultatet er opstået
                           h)   »person«: en fysisk person eller en enhed
                           i)   »hybrid enhed«: en enhed eller et arrangement, der betragtes som en skattepligtig enhed i henhold til lovgivningen i en jurisdiktion, og hvis indkomst eller udgift behandles som indtægt eller udgift for en eller flere andre personer i henhold til lovgivningen i en anden jurisdiktion
                           j)   »finansielt instrument«: ethvert instrument, i det omfang det giver anledning til afkast af finansiering eller egenkapital, som beskattes efter reglerne for skattegæld, egenkapital eller derivater i henhold til lovgivningen i enten betalingsmodtagerens eller betalerens jurisdiktion, og omfatter en hybrid overførsel
                           k)   »værdipapirhandler«: en person eller enhed, der beskæftiger sig med regelmæssigt at købe og sælge finansielle instrumenter for egen regning med henblik på at skabe fortjeneste
                           l)   »hybrid overførsel«: et arrangement til at overføre et finansielt instrument, hvor det underliggende afkast på det overførte finansielle instrument skattemæssigt behandles som samtidigt afledt af mere end én af parterne i dette arrangement
                           m)   »hybrid overførsel på markedet«: en hybrid overførsel, som en værdipapirhandler deltager i som led i den normale forretningsgang og ikke som led i et struktureret arrangement
                           n)   »tilsidesat fast driftssted«: et arrangement, der anses for at give anledning til et fast driftssted i henhold til lovgivningen i hovedkontorets jurisdiktion og anses ikke for at give anledning til et fast driftssted i henhold til lovgivningen i den anden jurisdiktion«.

                           c)

                           Følgende numre indsættes:
                           »10)   »konsolideret koncern i regnskabsmæssig henseende«: en koncern bestående af alle enheder, der fuldt ud indgår i de konsoliderede regnskaber, som udarbejdes i overensstemmelse med International Financial Reporting Standards eller en medlemsstats nationale regnskabssystem
                           11)   »struktureret arrangement«: et arrangement, der indebærer et hybridt mismatch, hvor mismatchresultatet er prissat i vilkårene for det pågældende arrangement, eller et arrangement, der er udformet med henblik på at frembringe et hybridt mismatch, medmindre skattesubjektet eller et tilknyttet selskab ikke med rimelighed kunne forventes at være bekendt med det hybride mismatch og ikke får del i værdien af den skattefordel, der følger af det hybride mismatch.«

               3)

               Artikel 4 ændres således:

                           a)

                           Stk. 5, litra a), nr. ii), affattes således:

                                       »ii)

                                       alle aktiver og passiver er værdiansat efter samme metode som i de konsoliderede regnskaber, der udarbejdes i overensstemmelse med International Financial Reporting Standards eller en medlemsstats nationale regnskabssystem«.

                           b)

                           Stk. 8 affattes således:
                           »8.   Med henblik på stk. 1-7 kan skattesubjektet gives ret til at anvende konsoliderede regnskaber, der er udarbejdet i henhold til andre regnskabsstandarder end International Financial Reporting Standards eller en medlemsstats nationale regnskabssystem.«

               4)

               Artikel 9 affattes således:
               »Artikel 9
               Hybride mismatch
               1.   I det omfang et hybridt mismatch fører til et dobbelt fradrag:

                           a)

                           skal fradraget nægtes i den medlemsstat, der er investorens jurisdiktion, og

                           b)

                           skal fradraget nægtes i den medlemsstat, der er betalerens jurisdiktion, hvis fradraget ikke nægtes i investorens jurisdiktion.

                     Sådanne fradrag skal dog være berettiget til modregning i dobbelt medregnet indkomst, uanset om de er opstået i en løbende eller efterfølgende skatteperiode.
               2.   I det omfang et hybridt mismatch fører til fradrag uden medregning:

                           a)

                           skal fradraget nægtes i den medlemsstat, der er betalerens jurisdiktion, og

                           b)

                           skal størrelsen af den betaling, der ellers ville give anledning til et mismatchresultat, medregnes i den medlemsstat, der er betalingsmodtagerens jurisdiktion, hvis fradraget ikke nægtes i betalerens jurisdiktion.

                     3.   En medlemsstat skal nægte fradrag for enhver betaling fra et skattesubjekt, i det omfang en sådan betaling direkte eller indirekte finansierer fradragsberettigede udgifter, der giver anledning til et hybridt mismatch gennem en transaktion eller en række transaktioner mellem tilknyttede selskaber eller indgået som led i en struktureret arrangement, medmindre en af de jurisdiktioner, der er involveret i transaktionerne eller rækken af transaktioner, har foretaget en tilsvarende justering i forbindelse med et sådant hybridt mismatch.
               4.   En medlemsstat kan udelukke fra anvendelsesområdet for:

                           a)

                           denne artikels stk. 2, litra b): hybride mismatch som defineret i artikel 2, nr. 9), første afsnit, litra b), c), d) eller f)

                           b)

                           denne artikels stk. 2, litra a) og b): hybride mismatch som følge af betaling af renter i henhold til et finansielt instrument til et tilknyttet selskab, hvor:

                                       i)

                                       det finansielle instrument har konverterings-, bail-in- eller nedskrivningsegenskaber

                                       ii)

                                       det finansielle instrument er udstedt alene med det formål at opfylde de krav til tabsabsorberingsevne, der gælder for banksektoren, og det finansielle instrument er anerkendt som sådant i skattesubjektets krav til tabsabsorberingsevne

                                       iii)

                                       det finansielle instrument er udstedt:

                                                   —

                                                   i forbindelse med finansielle instrumenter med konverterings-, bail-in- eller nedskrivningsegenskaber på modervirksomhedsniveau

                                                   —

                                                   på et niveau, som er nødvendigt for at opfylde de gældende krav til tabsabsorberingsevne

                                                   —

                                                   ikke som led i et struktureret arrangement, og

                                       iv)

                                       det samlede nettofradrag for den konsoliderede koncern i arrangementet ikke overstiger det beløb, som ville have været tilfældet, hvis skattesubjektet havde udstedt et sådant finansielt instrument direkte til markedet.

                                 Litra b) finder anvendelse indtil den 31. december 2022.

                     5.   I det omfang et hybridt mismatch involverer indkomst fra et tilsidesat fast driftssted, som ikke er skattepligtigt i den medlemsstat, hvori skattesubjektet er skattemæssigt hjemmehørende, kræver denne medlemsstat, at skattesubjektet medregner den indkomst, der ellers ville blive henført til det tilsidesatte faste driftssted, i sit skattegrundlag. Dette gælder, medmindre medlemsstaten er forpligtet til at fritage sådan indkomst i medfør af en dobbeltbeskatningsoverenskomst, der er indgået af medlemsstaten med et tredjeland.
               6.   I det omfang en hybrid overførsel er udformet med henblik på at frembringe et nedslag for indeholdt skat på en betaling afledt af et overført finansielt instrument til mere end én af de involverede parter, begrænser skattesubjektets medlemsstat omfanget af dette nedslag i forhold til den skattepligtige nettoindkomst, der knytter sig til denne betaling.«

               5)

               Følgende artikler indsættes:
               »Artikel 9a
               Omvendte hybride mismatch
               1.   Hvis en eller flere tilknyttede ikkehjemmehørende enheder, som sammenlagt ejer en direkte eller indirekte interesse i mindst 50 % af stemmerettighederne, kapitalen eller retten til en andel af overskuddet i en hybrid enhed, som er registreret eller etableret i en medlemsstat, er beliggende i en eller flere jurisdiktioner, der behandler den hybride enhed som en skattepligtig person, anses den hybride enhed som hjemmehørende i den pågældende medlemsstat, og dens indkomst beskattes, i det omfang den pågældende indkomst ikke beskattes på anden vis i henhold til lovgivningen i medlemsstaten eller i en anden jurisdiktion.
               2.   Stk. 1 finder ikke anvendelse på et institut for kollektiv investering. I denne artikel forstås ved »institut for kollektiv investering« en investeringsfond eller et institut, der er udbredt, har en diversificeret portefølje af værdipapirer og er underlagt regler for investorbeskyttelse i det land, hvor investeringsfonden eller instituttet er etableret.
               Artikel 9b
               Mismatch mellem skattemæssige hjemsteder
               I det omfang et fradrag for betaling, udgifter eller tab af et skattesubjekt, som i skattemæssig henseende er hjemmehørende i to eller flere jurisdiktioner, er fradragsberettiget i beskatningsgrundlaget i begge jurisdiktioner, skal skattesubjektets medlemsstat nægte fradrag, i det omfang den anden jurisdiktion giver mulighed for, at det dobbelte fradrag modregnes i indkomst, der ikke er dobbelt medregnet indkomst. Hvis begge jurisdiktioner er medlemsstater, nægter den medlemsstat, hvor skattesubjektet ikke anses for at være hjemmehørende i henhold til dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem de to berørte medlemsstater, fradrag.«

               6)

               I artikel 10, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
               »Uanset første afsnit evaluerer Kommissionen senest den 1. januar 2022 gennemførelsen af artikel 9 og 9b, navnlig konsekvenserne af den undtagelse, der er fastsat i artikel 9, stk. 4, litra b), og rapporterer til Rådet herom.«

               7)

               I artikel 11 indsættes følgende stykke:
               »5a.   Uanset stk. 1 vedtager og offentliggør medlemsstaterne senest den 31. december 2019 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme artikel 9. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser.
               De anvender disse love og bestemmelser fra den 1. januar 2020.
               Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.«

         Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 31. december 2019 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser.
   De anvender disse love og bestemmelser fra den 1. januar 2020.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. Medlemsstaterne fastsætter de nærmere regler for henvisningen.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   3.   Uanset stk. 1 vedtager og offentliggør medlemsstaterne senest den 31. december 2021 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme artikel 9a i direktiv (EU) 2016/1164. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser.
   De anvender disse love og bestemmelser fra den 1. januar 2022.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. Medlemsstaterne fastsætter de nærmere regler for henvisningen.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 29. maj 2017.

            På Rådets vegne

         C. CARDONA

            Formand

      (1)  Udtalelse af 27.4.2017 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Udtalelse af 14.12.2016 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (3)  Rådets direktiv (EU) 2016/1164 af 12. juli 2016 om regler til bekæmpelse af metoder til skatteundgåelse, der direkte indvirker på det indre markeds funktion (EUT L 193 af 19.7.2016, s. 1).

      (4)  Rådets direktiv 2011/96/EU af 30. november 2011 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater (EUT L 345 af 29.12.2011, s. 8).


Avis juridique important

|

31987L0566

Kommissionens direktiv 87/566/EØF af 24. november 1987 om ændring af direktiv 77/535/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om stikprøve- og analysemetoder for gødning

EF-Tidende nr. L 342 af 04/12/1987 s. 0032 - 0034 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0220  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0220

*****  KOMMISSIONENS  DIREKTIV  af 24. november 1987  om aendring af direktiv 77/535/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om stikproeve- og analysemetoder for goedning  (87/566/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 76/116/EOEF af 18. december 1975 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om goedning (1), saerlig artikel 9, stk. 2, og  ud fra foelgende betragtninger:  Ved Kommissionens direktiv 77/535/EOEF (2) fastsaettes officiel kontrol med goedninger til proevning af, om de opfylder de krav, som foelger af faellesskabsbestemmelserne vedroerende EF-goedningers kvalitet og sammensaetning; naevnte direktiv boer aendres ved en tilpasning af bilag I »Metode til stikproevekontrol af goedning«, saa flydende goedninger ligeledes kan omfattes af denne kontrol, efter at direktiv 76/116/EOEF er blevet udstrakt til at omfatte flydende goedning; det har ligeledes vist sig noedvendigt at aendre kontrollen af ammoniumnitrat (3) (4);  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for tilpasning til den tekniske udvikling af direktiverne om fjernelse af tekniske hindringer for handel med goedning -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Afsnittene i bilaget til dette direktiv suppleres med eller erstattes af afsnittene med samme nummer i bilag I til direktiv 77/535/EOEF.  Artikel 2  1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv senest den 31. oktober 1988 og underretter straks Kommissionen herom.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 24. november 1987.  Paa Kommissionens vegne  COCKFIELD  Naestformand  (1) EFT nr. L 24 af 30. 1. 1976, s. 21.  (2) EFT nr. L 213 af 22. 8. 1977, s. 1.  (3) EFT nr. L 250 af 23. 9. 1980, s. 7.  (4) EFT nr. L 38 af 7. 2. 1987, s. 1.  BILAG  ». . .  1.2 // 4.2.3.   // Mekanisk proevedeler   //   // Apparatur, som deler proeven i omtrent lige store dele, kan bruges til udtagning af enkeltproever og fremstilling af reducerede proever og slutproever.   // 4.3.   // Anbefalet apparatur til udtagning af proever fra flydende goedninger   // 4.3.1.   // Manuel proeveudtagning   //   // AAbent roer, probe, flaske eller andet egnet udstyr, hvormed der tilfaeldigt kan udtages proever af partiet.   // 4.3.2.   // Mekanisk proeveudtagning   //  // Godkendt mekanisk apparatur kan anvendes til udtagning af proever af flydende goedninger i bevaegelse.   //   // . . .  // 5.2.1.   // Ikke emballerede goedninger i fast form eller flydende goedninger i beholdere med over 100 kg   //   // . . . 1.2.3 // 5.2.2.   // Emballerede goedninger i fast form eller flydende goedninger i beholdere (pakninger) med ikke over 100 kg hver . . .   // Mindste antal enkeltproever   // 5.3.1.  // Ikke emballerede goedninger i fast form eller flydende goedninger i beholdere med over 100 kg:   // 4 kg   // 5.3.2.  // Emballerede goedninger i fast form eller flydende goedninger i beholdere (pakninger) med ikke over 100 kg hver   //   //  // . . .   //   // 5.3.3.   // Ammoniumnitratgoedninger, hvoraf der er udtaget proever i overensstemmelse med direktiv 80/876/EOEF, bilag II:   // 75 kg   // 5.4.   // Slutproever  //   // 5.4.1.   // Goedninger i fast form og flydende goedninger   //   //   // . . .   //   // 5.4.2.  // Ammoniumnitratgoedninger, hvoraf der er udtaget proever i overensstemmelse med direktiv 80/876/EOEF   //   //  // Slutproeven udtages af samleproeven, om noedvendigt efter reduktion af denne.   //   // 5.4.2.1.   // Mindste vaegt af slutproeven til proevning efter bilag I:   // 1 kg   // 5.4.2.2.  // Mindste vaegt af slutproeven til proevning efter bilag II:  // 25 kg   //   // . . .   //  1.2 // 6.1.   // Generelt   //  // . . .   //   // For flydende goedninger skal partiet om muligt omroeres foer proeveudtagningen.   //   // . . .  // 6.2.1.   // Ikke emballerede goedninger i fast form eller flydende goedninger i beholdere med over 100 kg   //   // Hvor det ved udtagning af proeven i goedningsbunken eller af flydende goedning i beholdere med over 100 kg ikke er muligt at overholde kravene i punkt 5.1, skal proeveudtagningen . . . . . .  // 6.2.2.   // Emballerede goedninger i fast form eller flydende goedninger i beholdere (pakninger) med ikke over 100 kg hver   //   // . . .  // 6.4.   // Fremstilling af slutproeverne   //   // . . .  //   // Slutproever til proevning efter direktiv 80/876/EOEF skal opbevares ved 0 til 25° C.   //   // . . .   // 9.  // PROEVERNES BESTEMMELSESSTED   //   // For hvert parti sendes mindst én slutproeve saa hurtigt som muligt til et autoriseret analyselaboratorium eller til proevningsinstituttet sammen med de for analysen eller proevningen noedvendige oplysninger.«


Avis juridique important

|

31991L0328

Rådets direktiv 91/328/EØF af 21. juni 1991 om ændring af direktiv 77/143/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil

EF-Tidende nr. L 178 af 06/07/1991 s. 0029 - 0030 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 20 s. 0118  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 20 s. 0118

RAADETS DIREKTIV  af 21. juni 1991  om aendring af direktiv 77/143/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motordrevne koeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil  (91/328/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 75,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Raadet og repraesentanterne for regeringerne for De Europaeiske Faellesskabers medlemsstater, forsamlet i Raadet, vedtog den 19. december 1984 en resolution om faerdselssikkerhed (4);  i henhold til Raadets direktiv 77/143/EOEF (5) skal kun bestemte koeretoejskategorier underkastes regelmaessig teknisk kontrol (busser, lastbiler, paahaengskoeretoejer og saettevogne paa over 3,5 tons, hyrevogne og ambulancer);  med direktiv 88/449/EOEF (6) er den tekniske kontrol udvidet til ogsaa at omfatte motordrevne koeretoejer, der normalt anvendes til vejgodstransport, med en tilladt totalvaegt paa hoejst 3 500 kg (lette lastvogne og varevogne), med undtagelse af  landbrugstraktorer og -arbejdsredskaber; det supplerer for disse koeretoejers vedkommende de tvungne kontrolpunkter i henhold til bilag II til direktiv 77/143/EOEF;  med henblik paa at supplere EF-harmoniseringen af reglerne vedroerende teknisk kontrol vil det vaere hensigtsmaessigt at udvide denne tekniske kontrol til ogsaa at omfatte privatbiler;  de nuvaerende ordninger, der i nogle medlemsstater findes til kontrol af privatbiler, er meget forskellige, og det er derfor noedvendigt ikke blot at kraeve en saadan kontrol indfoert, men ogsaa i videst muligt omfang at harmonisere bestemmelserne om  tidsintervallerne mellem hver enkelt kontrol og om de tvungne kontrolpunkter;  ved fastsaettelsen af tidspunktet for ivaerksaettelsen af de i dette direktiv omhandlede foranstaltninger skal der, isaer i de medlemsstater, hvor der ikke allerede findes en kontrolordning, tages hensyn til den tid, som er noedvendig til etablering eller  udbygning af det administrative og tekniske apparat, som skal udfoere kontrollen -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I direktiv 77/143/EOEF foretages foelgende aendringer:  1) Teksten til artikel 7 suppleres med foelgende stk. 3:  »3. For saa vidt angaar de i bilag I, punkt 6, naevnte koeretoejer, finder stk. 1 anvendelse indtil den 1. januar 1994.  I de medlemsstater, hvor der den 31. december 1991 ikke allerede findes en ordning med regelmaessig teknisk kontrol af denne kategori af koeretoejer i lighed med den, der er omhandlet i dette direktiv, finder stk. 1 dog anvendelse indtil den 1. januar  1998.«  2) I bilag I indsaettes foelgende punkt:   »6. Motordrevne koeretoejer, der anvendes til personbefordring, og som har hoejst otte siddepladser foruden foererens  fire aar efter foerste indregistrering, derefter hvert andet aar«3) I bilag II, anden kolonne, affattes overskriften saaledes:  »KOERETOEJER I KATEGORI 5 og 6«.  Artikel 2  1. Efter hoering af Kommissionen vedtager medlemsstaterne de love og administrative bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme dette direktiv inden for en frist paa to aar fra dets meddelelse (7).  Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af  medlemsstaterne.  2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de foranstaltninger, de har truffet for at efterkomme dette direktiv.  Artikel 3  Kommissionen forelaegger senest den 31. december 1998 for Raadet en rapport om gennemfoerelsen af dette direktiv ledsaget af saadanne forslag, som maatte vaere noedvendige, navnlig med hensyn til hyppigheden og indholdet af kontrollen.  Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Luxembourg, den 21. juni 1991. Paa Raadets vegne  R. GOEBBELS  Formand  (1) EFT nr. C 133 af 31. 5. 1986, s. 3. (2) EFT nr. C 76 af 23. 3. 1987, s. 194. (3) EFT nr. C 333 af 29. 12. 1986, s. 7. (4) EFT nr. C 341 af 21. 12. 1984, s. 1. (5) EFT nr. L 47 af 18. 2. 1977, s. 47. (6) EFT nr. L 222 af 12. 8. 1988, s. 10.  (7) Dette direktiv er meddelt medlemsstaterne den 1. 7. 1991.


Avis juridique important

|

31975L0696

Kommissionens tolvte direktiv 75/696/EØF af 24. oktober ændring af bilagene til Rådets direktiv af 23. november 1975 om ændring af bilagene til rådets direktiv af 23. 1970 om tilsætningsstoffer til føderstoffer

EF-Tidende nr. L 299 af 19/11/1975 s. 0019 - 0021 den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 14 s. 0104

++++  KOMMISSIONENS TOLVTE DIREKTIV  af 24 . oktober 1975  om aendring af bilagene til Raadets direktiv af 23 . november 1970 om tilsaetningsstoffer til foderstoffer   ( 75/696/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets direktiv 70/524/EOEF af 23 . november 1970 om tilsaetningsstoffer til foderstoffer ( 1 ) , senest aendret ved Raadets andet direktiv 75/296/EOEF af 28 . april 1975 ( 2 ) og saerlig dets artikel 6 , stk . 1 , og  ud fra foelgende betragtninger :  ovennaevnte direktiv fastsaetter at bilagene til stadighed tilpasses udviklingen inden for videnskabelig og teknisk viden ,  de nye bestemmelser i artikel 10 , stk . 1 , litra g , tillader anvendelse af ikke-proteinholdige kvaelstofforbindelser i hele faellesskabet under forbehold af de betingelser , der fastsaettes i bilagene til ovennaevnte direktiv ;  visse af disse kvaelstofforbindelser har gennemgaaet succesfuld undersoegelse i alle medlemsstater og boer derfor tillades i hele faellesskabet ;  anvendelsen af visse andre kvaelstofforbindelser tilhoerende samme gruppe er imidlertid endnu ikke udbredt i alle medlemsstaterne , det synes derfor oenskeligt , midlertidigt , at tillade anvendelsen af disse forbindelser paa nationalt plan ;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra den staaende komite for foderstoffer -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Bilagene til Raadets direktiv af 23 . november 1970 om tilsaetningsstoffer til foderstoffer aendres i overensstemmelse med foelgende artikler .  Artikel 2  Bilag I aendres saaledes :  1 . Et afsnit K " ikke-proteinholdige kvaelstofforbindelser " tilfoejes tabellen .  2 . Under afsnit K " ikke-proteinholdige kvaelstofforbindelser " indsaettes foelgende positioner :  EOEF-Nr . * Tilsaetningsstoffer * Kemiske betegnelse Beskrivelse * Dyreart * Maksimumsalder indtil ( inkl . ) * mg . pr . kg . af fuldfoderet * Bestemmelser ioevrigt *   * * * * * Mindsteindhold * Stoerste indhold * *  K . Ikke-proteindholdige kvaelstofforbindelser  E 800 , E 801 , E 802 , E 803 * Biuret , Urea , Urea-fosfat , Diuredoisobutan * C2H5O2N3 , CO(NH2)2 , Co(NH2)2 H3PO4 , C6H14O2N4 * Droevtyggere , fra indledningen af droevtyggerstadiet * * * * a ) deklaration af kvaelstofindhold i den/de ikke-proteindholdige kvaelstofforbindelse/r , udtrykt i protein equivalenter . *   * * * * * * * b ) egnet anvendelse , saerlig med angivelse af , til hvilke dyr foderet er bestemt , ligesom angivelse af det maksimale proteindholdigt kvaelstof og den maengde heraf , som ikke maa overskrides i den daglige fodermaengde . *  Artikel 3  Bilag II aendres saaledes :  1 . Et afsnit D b ) " ikke-proteinholdige kvaelstofforbindelser " tilfoejes tabell  2 . Under afsnit D b ) " ikke-proteinholdige kvaelstofforbindelser " indsaettes foelgende positioner :  EOEF-Nr . * Tilsaetningsstoffer * Kemiske betegnelse Beskrivelse * Dyreart * Maksimumsalder indtil ( inkl . ) * mg . pr . kg . af fuldfoderet * Bestemmelser ioevrigt * Varighed af autorisation *   * * * * * Mindsteindhold * Stoerste indhold * * *  D b ) Ikke-proteindholdige kvaelstoffbindelser  1 * Cyanurinsyre * C3H3O3N3 * Droevtyggere , fra indledningen af droevtyggerstadiet * * * * a ) deklaration af kvaelstofindhold i den/de ikke-proteindholdige kvaelstofforbindelse/r , udtrykt i protein equivalenter . * 30.9.77 *   * * * * * * * b ) egnet anvendelse , saerlig med angivelse af , til hvilke dyr foderet er bestemt , ligesom angivelse af det maksimale proteindholdigt kvaelstof og den maengde heraf , som ikke maa overskrides i den daglige fodermaengde . * *  2 * Triuret * C3H4O3N4 * * * * * * 30.9.77 *  Artikel 4  Medlemsstaterne saetter de noedvendige administrative eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 1 . juli 1976 , og de underretter omgaaende Kommissionen herom .  Artikel 5  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 24 . oktober 1975 .  Paa Kommissionens vegne  P . J . LARDINOIS  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 270 af 14 . 12 . 1970 , s . 1 .  ( 2 ) EFT nr . L 124 af 15 . 5 . 1975 , s . 29 .


Avis juridique important

|

31981L0187

Rådets direktiv 81/187/EØF af 26. marts 1981 om ændring af Rådets direktiv 78/631/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende klassificering, emballering og etikettering af farlige præparater (pesticider)

EF-Tidende nr. L 088 af 02/04/1981 s. 0029 - 0030 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 11 s. 0112  den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 11 s. 0167  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 11 s. 0112  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 11 s. 0167

++++  RAADETS DIREKTIV  af 26 . marts 1981  om aendring af Raadets direktiv 78/631/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning vedroerende klassificering , emballering og etikettering af farlige praeparater ( pesticider )   ( 81/187/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen , og  ud fra foelgende betragtninger :  I henhold til artikel 12 i Raadets direktiv 78/631/EOEF af 26 . juni 1978 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning vedroerende klassificering , emballering og etikettering af farlige praeparater ( pesticider ) ( 1 ) skal medlemsstaterne saette de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser , der er noedvendige for at efterkomme naevnte direktiv , i kraft den 1 . januar 1981 ;  i artikel 11 , stk . 1 , i paagaeldende direktiv bestemmes det , at fortegnelsen over aktive stoffer med angivelse af de vedtagne LD50 - og LC50 -vaerdier ( bilag III ) og en ajourfoering af fortegnelsen over aktive stoffer i bilag II skal udarbejdes efter den saakaldte udvalgsprocedure i artikel 21 i Raadets direktiv 67/548/EOEF af 27 . juni 1967 om tilnaermelse af lovgivning om klassificering , emballering og etikettering af farlige stoffer ( 2 ) , senest aendret ved direktiv 79/831/EOEF ( 3 ) ;  under ajourfoeringen af bilag II og under udarbejdelsen af bilag III blev det konstateret , at antallet af kemiske stoffer , der kunne komme i betragtning , var betydeligt stoerre end forudset , og at undersoegelsen af disse stoffers forskellige farlige egenskaber kraevede mere tid end oprindeligt antaget ;  selv om arbejdet skrider hurtigt fremad , har det dog ikke kunnet afsluttes inden den 1 . januar 1981 ;  saa laenge bilag III til direktiv 78/631/EOEF ikke foreligger , er det ikke muligt for medlemsstaterne at vedtage de bestemmelser , som er noedvendige for at saette direktivet i kraft i sin helhed , og saa laenge fortegnelsen over aktive stoffer i bilag II ikke er ajourfoert , er det ikke rimeligt at forpligte medlemsstaterne til at vedtage de noedvendige bestemmelser for at efterkomme direktivet ;  den dato , paa hvilken medlemsstaterne skal saette de love og administrative bestemmelser i kraft , som er noedvendige for at efterkomme direktiv 78/631/EOEF , maa derfor udsaettes -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Artikel 12 , stk . 1 , i direktiv 78/631/EOEF affattes saaledes :   " 1 . Medlemsstaterne saetter de love og administrative bestemmelser , der er noedvendige for at efterkomme dette direktiv , i kraft paa den dato , der fastsaettes for ikrafttraedelsen af de bestemmelser , som skal vedtages i henhold til artikel 11 , stk . 1 . De underretter straks Kommissionen herom . " .  Artikel 2  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 26 . marts 1981 .  Paa Raadets vegne  D . S . TUIJNMAN  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 206 af 29 . 7 . 1978 , s . 13 .  ( 2 ) EFT nr . 196 af 16 . 8 . 1967 , s . 1 .  ( 3 ) EFT nr . L 259 af 15 . 10 . 1979 , s . 10 .