Avis juridique important

|

31990L0547

Rådets direktiv 90/547/EØF af 29. oktober 1990 om transit af elektricitet gennem de overordnede net

EF-Tidende nr. L 313 af 13/11/1990 s. 0030 - 0033 den finske specialudgave: kapitel 12 bind 2 s. 0105  den svenske specialudgave: kapitel 12 bind 2 s. 0105

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 29. oktober 1990  om transit af elektricitet gennem de overordnede net  (90/547/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100 A,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Der skal vedtages foranstaltninger med henblik paa gradvis oprettelse af det indre marked i loebet af perioden indtil den 31. december 1992; Det Europaeiske Raad har ved flere lejligheder, og navnlig paa Rhodos, paapeget, at det er noedvendigt at oprette ét enkelt indre marked inden for energisektoren, og udtalt, at oprettelsen af det indre marked, bl.a. inden for elsektoren, vil lette gennemfoerelsen af Faellesskabets energipolitiske maalsaetninger;  oprettelsen af det indre marked indebaerer oeget integration paa det europaeiske energimarked; den elektriske energi udgoer en vigtig del af Faellesskabets energibalance;  der boer ved oprettelsen af det indre energimarked, saerlig inden for elsektoren, tages hensyn til den oekonomiske og sociale samhoerighed, dvs. at der konkret skal sikres en optimal elforsyning til alle borgere i samtlige omraader i Faellesskabet med henblik paa en forbedring og harmonisering af levevilkaarene og grundlaget for udvikling, saerlig i de daarligst stillede omraader;  energipolitikken boer, i endnu hoejere grad end de oevrige foranstaltninger i forbindelse med oprettelsen af det indre marked, ivaerksaettes ikke blot for at begraense omkostningerne og stimulere konkurrencen, men ligeledes tage hensyn til forsyningssikkerheden og energiproduktionens respekt for miljoeet;  for at dette maal kan naas, boer der tages hensyn til elsektorens saerpraeg;  mellem de overordnede net i de europaeiske lande foregaar der en udveksling af elektrisk energi, hvis betydning vokser fra aar til aar; udnyttelsen af sammenkoblingsnettene skaber baade mulighed for at forbedre Det Europaeiske Faellesskabs forsyningssikkerhed, hvad angaar elektrisk energi, og formindske omkostningerne herved;  udvekslinger af elektricitet mellem de overordnede net i forbindelse med kontrakter af en varighed paa mindst et aar er af en saadan betydning, at anmodninger om saadanne transaktioner og svaret herpaa systematisk boer bringes til Kommissionens kendskab;  det er baade muligt og oenskeligt at oege udvekslingen af elektricitet mellem de overordnede net uden at underkende noedvendigheden af sikkerheden og kvaliteten i forbindelse med forsyningen med elektrisk energi; de undersoegelser, der er foretaget, viser, at en stoerre udveksling af elektricitet mellem overordnede net vil reducere investerings- og braendselsomkostningerne i forbindelse med produktion og transport af elektricitet gennem en optimal udnyttelse af produktionsmidlerne og infrastrukturerne;  der bestaar i dag en raekke hindringer for en foroegelse af den paagaeldende udveksling; overholdelsen af forpligtelsen til at give elektricitet transitret paa de overordnede net og indfoerelse af en metode, hvormed det kan kontrolleres, at denne forpligtelse overholdes, og som passer til elsektorens saerlige karakter, vil kunne reducere disse hindringer, naar de ikke skyldes tekniske forhold eller forhold vedroerende nettene;  denne forpligtelse og kontrol vedroerer transit af elektricitet svarende til udvekslinger af faellesskabsinteresse, dvs. transit paa de overordnede net;  kontraktvilkaarene for transit af elektricitet gennem de overordnede net boer forhandles mellem de ansvarlige selskaber, og betingelserne for transitretten boer vaere rimelige og maa ikke direkte eller indirekte omfatte bestemmelser, som er i strid med Faellesskabets konkurrenceregler;  for at lette indgaaelsen af transitaftaler boer Kommissionen fastsaette regler om en forligsprocedure, som paa en parts anmodning skal finde obligatorisk anvendelse, uden dog at resultatet af denne procedure skal vaere retligt bindende;  det er noedvendigt at foretage en indbyrdes tilnaermelse af de af medlemsstaternes bestemmelser, der beroerer eltransit;  gennemfoerelsen af det indre marked for elektricitet vil fremme en gradvis og forbedret integration af de nationale elektricitetsnet; i denne sammenhaeng boer der derfor ivaerksaettes en raekke saerlige programmer og aktioner vedroerende infrastrukturerne for at fremskynde en effektiv og socialt fordelagtig tilknytning af Faellesskabets ydre regioner og oeomraader til det samlede sammenkoblede net;  sammenkoblingen af de europaeiske overordnede net og koordineringen af udvekslingen foregaar paa et geografisk omraade, som ikke er sammenfaldende med Faellesskabets graenser; det er derfor vigtigt at forsoege at etablere et samarbejde paa dette omraade med de tredjelande, der indgaar i det sammenkoblede europaeiske net -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til paa deres omraade at lette transit af elektricitet mellem de overordnede hoejspaendingsnet paa de i dette direktiv fastsatte betingelser.  Artikel 2  1. Ved transit af elektricitet mellem overordnede net forstaas i dette direktiv, uden at dette i oevrigt beroerer saerlige aftaler, som Faellesskabet har indgaaet med tredjelande, transport af elektricitet, som opfylder foelgende betingelser:  a) transporten foretages af den eller de ansvarlige selskaber i hver medlemsstat gennem et overordnet net - fordelingsnettene er udelukket - som befinder sig paa en medlemsstats omraade, og som bidrager til, at de europaeiske hoejspaendingsforbindelser fungerer tilfredsstillende  b) oprindelsesnettet eller det endelige modtagernet befinder sig paa Faellesskabets omraade  c) transporten foretages over mindst én landegraense inden for Faellesskabet.  2. Dette direktiv gaelder for de overordnede net samt de selskaber, der er ansvarlige herfor i medlemsstaterne, og som er opfoert paa listen i bilaget. Kommissionen ajourfoerer listen efter samraad med den beroerte medlemsstat, hver gang det er noedvendigt under iagttagelse af maalsaetningerne i dette direktiv og isaer under hensyn til stk. 1, litra a).  Artikel 3  1. Kontrakter om transit af elektricitet mellem overordnede net forhandles mellem de selskaber, som er ansvarlige for de paagaeldende net og for kvaliteten af disses forsyning, samt i givet fald med de selskaber, der i medlemsstaterne er ansvarlige for import og eksport af elektricitet.  2. Transitbetingelserne skal i medfoer af Traktaten vaere ikke-diskriminerende og rimelige for alle beroerte parter, maa ikke indeholde urimelige bestemmelser eller uberettigede restriktioner og maa ikke bringe forsyningssikkerheden og tjenestens kvalitet i fare, idet der navnlig skal tages fuldt hensyn til, at produktionsreservekapaciteten udnyttes, og at de eksisterende systemer drives saa effektivt som muligt.  3. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til, at de selskaber, der henhoerer under deres kompetence, og som er anfoert i bilaget, straks:  - giver Kommissionen og de beroerte nationale myndigheder meddelelse om enhver anmodning om transit svarende til kontrakter om salg af elektricitet af en varighed paa mindst et aar  - indleder forhandlinger om betingelserne for den transit af elektricitet, der er anmodet om  - underretter Kommissionen og de kompetente nationale myndigheder om indgaaelsen af en transitkontrakt  - underretter Kommissionen og de beroerte nationale myndigheder om grundene til, at forhandlingerne efter udloebet af en frist paa tolv maaneder at regne fra indsendelsen af anmodningen ikke har foert til indgaaelse af en kontrakt. 4. Ethvert af de beroerte selskaber kan anmode om at faa transitbetingelserne indbragt til maegling for et organ, der nedsaettes og ledes af Kommissionen, og som bestaar af repraesentanter for de ansvarlige selskaber for Faellesskabets overordnede net.  Artikel 4  Hvis aarsagerne til manglende enighed om en anmodet transit forekommer at vaere utilstraekkelige eller ubegrundede, indleder Kommissionen, efter klage fra en anmodende eller paa eget initiativ, procedurerne i henhold til faellesskabsretten.  Artikel 5  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. juli 1991. De underretter straks Kommissionen herom.  Artikel 6  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 29. oktober 1990.  Paa Raadets vegne  A. BATTAGLIA  Formand  (1) EFT nr. C 8 af 13. 1. 1990, s. 4.  (2) EFT nr. C 113 af 7. 5. 1990, s. 91, og beslutning af 10. oktober 1990 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).  (3) EFT nr. C 75 af 26. 3. 1990, s. 23.  BILAG  Liste over selskaber og overordnede net i Faellesskabet, som er omfattet af dette direktiv  1.2.3 //  //  //  // Medlemsstat  // Selskab  // Net  //  //  //  // Tyskland   // Badenwerk AG Bayernwerk AG Berliner Kraft und Licht AG (Bewag) Energie-Versorgung Schwaben AG (EVS) Hamburgische Elektrizitaetswerke (HEW) Preussen-Elektra AG Rheinisch-Westfaelisches Elektrizitaetswerk AG (RWE) Vereinigte Elektrizitaetswerke Westfalen AG (VEW)  // Sammenkoblingsnet   // Belgien   // CPTE - Société pour la coordination de la production et du transport de l'électricité  // Koordinering af det almindelige forsyningsnet   // Danmark  // Elsam   // Almindeligt forsyningsnet (Jylland)   //  // Elkraft   // Almindeligt forsyningsnet (Sjaelland)  // Spanien   // Red Eléctrica de España (Redesa)  // Almindeligt forsyningsnet   // Frankrig   // Électricité de France   // Almindeligt forsyningsnet   // Graekenland  // Public Power Corporation   // Almindeligt forsyningsnet  // Irland   // Electricity Supply Board   // Almindeligt forsyningsnet   // Italien   // ENEL   // Almindeligt forsyningsnet   // Luxembourg   // CEGEDEL   // Almindeligt forsyningsnet   // Nederlandene   // SEP   // Almindeligt forsyningsnet   // Portugal   // EDP   // Almindeligt forsyningsnet   // Det Forenede Kongerige   // National Grid Company Scottish Power Scottish Hydro-Electric Northern Ireland Electricity   // Hoejspaendingstransmissionsnet   //    //   //


Avis juridique important

|

31982L0003

Rådets direktiv 82/3/EØF af 21. december 1981 om ændring af direktiv 75/130/EØF om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport (jernbane/landevej) mellem medlemsstaterne

EF-Tidende nr. L 005 af 09/01/1982 s. 0012 - 0012 den spanske specialudgave: Kapitel 07 bind 3 s. 0035  den portugisiske specialudgave: Kapitel 07 bind 3 s. 0035

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 21. december 1981  om aendring af direktiv 75/130/EOEF om indfoerelse af faelles regler for visse former for kombineret godstransport (jernbane/landevej) mellem medlemsstaterne  (82/3/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 75,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (2), og  ud fra foelgende betragtninger:  Raadets direktiv 75/130/EOEF (3) aendret ved direktiv 79/5/EOEF (4), finder forsoegsvis anvendelse indtil den 31. december 1981 for kombineret transport med containere paa 20 fod og derover og loese overbygninger uden stoetteben;  for de naevnte transporters vedkommende maa den forsoegsmaessige virkning af direktiv 75/130/EOEF i den forloebne periode betragtes som positiv, og dette direktiv boer derfor finde vedvarende anvendelse for disse transporter -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Artikel 8 i direktiv 75/130/EOEF udgaar.  Artikel 2  Medlemsstaterne traeffer de fornoedne foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv. De underretter omgaaende Kommissionen herom.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. december 1981.  Paa Raadets vegne  N. RIDLEY  Formand  (1) Udtalelse afgivet den 18. 12. 1981 (endnu ikke offentliggjort i EFT).  (2) Udtalelse afgivet den 25. 11. 1981 (endnu ikke offentliggjort i EFT).  (3) EFT nr. L 48 af 22. 2. 1975, s. 31.  (4) EFT nr. L 5 af 9. 1. 1979, s. 33.


title: Kommissionens direktiv 2009/8/EF af 10. februar 2009 om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for coccidiostatika eller histomonostatika, der uundgåeligt overslæbes til foder, hvortil de ikke er beregnet (EØS-relevant tekst)

text:
               11.2.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 40/19

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2009/8/EF
   af 10. februar 2009
   om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for coccidiostatika eller histomonostatika, der uundgåeligt overslæbes til foder, hvortil de ikke er beregnet
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF af 7. maj 2002 om uønskede stoffer i foderstoffer (1), særlig artikel 8, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Coccidiostatika og histomonostatika er stoffer, der er bestemt til at dræbe eller hæmme protozoer, og som bl.a. kan tillades anvendt som fodertilsætningsstoffer i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer (2). I godkendelserne af coccidiostatika og histomonostatika som fodertilsætningsstoffer er der fastsat specifikke anvendelsesbetingelser, f.eks. med hensyn til de dyrearter eller dyrekategorier, som tilsætningsstofferne er tiltænkt.

               (2)

               Foderstofvirksomhedsledere kan i samme virksomhed fremstille en bred vifte af foder, og det kan være nødvendigt at fremstille forskellige typer produkter efter hinanden på samme produktionsanlæg. Det kan ske, at uundgåelige spor af et produkt efterlades i produktionsanlægget og overføres til begyndelsen af det næste foderprodukt, der fremstilles. Overførsel fra et produktionsparti til et andet benævnes »overslæb« eller »krydskontaminering« og kan f.eks. forekomme, når coccidiostatika eller histomonostatika anvendes som tilladte fodertilsætningsstoffer. Det kan medføre kontaminering af senere fremstillet foder med teknisk uundgåelige spor af disse stoffer i foder, hvortil de ikke er beregnet, dvs. i foder, hvori brugen af coccidiostatika eller histomonostatika ikke er tilladt, bl.a. foder beregnet til dyrearter eller dyrekategorier, som tilsætningsstofferne ikke er godkendt til. Denne uundgåelige krydskontaminering kan ikke blot forekomme på alle trin under foderfremstilling og foderforarbejdning, men også under opbevaring og transport af foder.

               (3)

               Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 183/2005 af 12. januar 2005 om krav til foderstofhygiejne (3) er der fastsat specifikke krav til foderstofvirksomheder, der anvender coccidiostatika og histomonostatika i fremstillingen af foder. De berørte foderstofvirksomhedsledere skal navnlig træffe alle relevante foranstaltninger med hensyn til faciliteter og udstyr, produktion, opbevaring og transport for at undgå krydskontaminering, jf. forpligtelserne i forordningens artikel 4 og 5. Fastsættelsen af maksimalgrænseværdien for uundgåeligt overslæb af coccidiostatika og histomonostatika til foder, hvortil de ikke er beregnet, i henhold til direktiv 2002/32/EF bør ikke berøre foderstofvirksomhedsledernes primære forpligtelse til at iagttage god fremstillingspraksis med henblik på at undgå krydskontaminering. Foderstofvirksomhedslederne skal derfor til stadighed yde en indsats for at undgå, at sådanne uønskede stoffer er til stede i foder.

               (4)

               Under hensyntagen til god fremstillingspraksis bør der fastsættes maksimalgrænseværdier for uundgåeligt overslæb af coccidiostatika eller histomonostatika til foder, hvortil disse stoffer ikke er beregnet, i henhold til ALARA-princippet (As Low As Reasonably Achievable — så lavt et niveau, som det med rimelighed er muligt). For at gøre det muligt for foderfabrikanten at styre ovennævnte uundgåelige overslæb bør det overvejes at fastsætte en overslæbsmængde på ca. 3 % i forhold til den tilladte maksimalgrænseværdi for foder til mindre følsomme dyrearter, som tilsætningsstofferne ikke er tiltænkt, mens der bør fastsættes en overslæbsmængde på 1 % i forhold til den tilladte maksimalgrænseværdi i foder beregnet til følsomme dyrearter, som tilsætningsstofferne ikke er tiltænkt, og i tilbageholdelsesfoder, dvs. foder, der gives i perioden inden slagtning. Det bør ligeledes overvejes at fastsætte en overslæbsmængde på 1 % for krydskontaminering af andet foder, der er tiltænkt bestemte dyrearter, men som ikke er tilsat coccidiostatika eller histomonostatika, og af foder, hvortil stofferne ikke er beregnet, og som anvendes til dyr, der kontinuerligt producerer fødevarer, f.eks. malkekøer eller æglæggende høner, hvis der er tegn på overførsel fra foder til fødevarer af animalsk oprindelse. Hvis fodermidlerne gives direkte til dyrene, eller hvis der anvendes tilskudsfoder, bør anvendelsen heraf i en dagsration ikke medføre, at dyret eksponeres for højere niveauer af et coccidiostatikum eller histomonostatikum end de tilsvarende maksimalgrænseværdier for eksponering, hvis der kun anvendes fuldfoder i dagsrationen.

               (5)

               For at forhindre, at medlemsstaterne vedtager nationale bestemmelser vedrørende uundgåeligt overslæb af tilladte coccidiostatika eller histomonostatika til foder, hvortil de ikke er beregnet, og den deraf følgende tilstedeværelse i fødevarer fremstillet heraf, som kan være til hinder for det indre markeds funktion, er det nødvendigt at vedtage harmoniserede fællesskabsregler på dette område.

               (6)

               Aktivstoffer i tilladte coccidiostatika og histomonostatika, der uundgåeligt overslæbes til foder, hvortil de ikke er beregnet, bør betragtes som uønskede stoffer i fodermidler, jf. direktiv 2002/32/EF, og deres tilstedeværelse bør ikke udgøre en risiko for dyrs eller menneskers sundhed eller for miljøet. Derfor bør der i direktivets bilag I fastsættes en maksimalgrænseværdi for sådanne stoffer i foder for at undgå uønskede og skadelige virkninger.

               (7)

               Hvis der er fastsat maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer inden for rammerne af Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler (4) eller inden for rammerne af forordning (EF) nr. 1831/2003, bør det sikres, at disse bestemmelser er opfyldt, når der fastsættes en maksimalgrænseværdi for uundgåeligt overslæb af coccidiostatika eller histomonostatika til foder, hvortil de ikke er beregnet.

               (8)

               Uundgåeligt overslæb af coccidiostatika og histomonostatika til foder, hvortil de ikke er beregnet, selv under de maksimalgrænseværdier, der bør fastsættes i henhold til direktiv 2002/32/EF, kan medføre, at der er restkoncentrationer af disse stoffer til stede i fødevarer af animalsk oprindelse. For at beskytte folkesundheden og for så vidt der endnu ikke er fastsat maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer for den pågældende specifikke fødevare, er der derfor blevet fastsat maksimumstolerancer for tilstedeværelsen af aktivstoffer i coccidiostatika og histomonostatika ved Kommissionens forordning (EF) nr. 124/2009 af 10. februar 2009 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for tilstedeværelsen af coccidiostatika eller histomonostatika i fødevarer som følge af uundgåeligt overslæb af disse stoffer til foder, som de ikke er beregnet til (5), inden for rammerne af Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler (6).

               (9)

               Efter anmodning fra Kommissionen har Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) vedtaget en række udtalelser (7) om risiciene for dyresundheden og folkesundheden som følge af det uundgåelige overslæb af coccidiostatika eller histomonostatika, der er tilladt som fodertilsætningsstoffer, til foder, hvortil de ikke er beregnet. For hvert coccidiostatikum eller histomonostatikum, der tillades anvendt som fodertilsætningsstof, er der i EFSA's vurdering taget hensyn til hypotetiske overslæbsmængder på 2 %, 5 % og 10 % fra foder, der fremstilles med den højest tilladte dosis coccidiostatika eller histomonostatika, til det foder, som fremstilles efterfølgende, og hvortil de ikke er beregnet.

               (10)

               På grundlag af konklusionerne af de enkelte videnskabelige udtalelser kan det fastslås, at EFSA generelt har konkluderet, at det som følge af tilstedeværelsen af coccidiostatika eller histomonostatika, der tillades anvendt som fodertilsætningsstoffer, i foder, hvortil de ikke er beregnet, i mængder, der skyldes uundgåeligt overslæb, og under hensyntagen til alle forebyggende foranstaltninger er usandsynligt, at der opstår skadelige virkninger for dyresundheden, ligesom det kan fastslås, at risikoen for forbrugernes sundhed som følge af indtagelse af restkoncentrationer i produkter fra dyr, som har været eksponeret for krydskontamineret foder, er ubetydelig.

               (11)

               Under hensyntagen til EFSA's udtalelser og de forskellige fremgangsmåder, der for øjeblikket anvendes i medlemsstaterne for at løse problemet med uundgåelig krydskontaminering, foreslås det at fastsætte maksimalgrænseværdier for foder i overensstemmelse med bilagene til nærværende direktiv for at sikre det indre markeds gnidningsløse funktion og for at beskytte dyresundheden og folkesundheden.

               (12)

               Fastsættelsen af maksimalgrænseværdier for uønskede stoffer i foder bør finde sted ved en tilpasning af bilag I til direktiv 2002/32/EF, jf. dets artikel 8, stk. 1. Ved tilpasningen af de tekniske bestemmelser i bilag I til direktiv 2002/32/EF er der taget hensyn til udviklingen i den videnskabelige og tekniske viden på baggrund af EFSA's videnskabelige udtalelser og til udviklingen af analysemetoderne for foder. Bestemmelserne i bilaget bør tages op til fornyet overvejelse senest den 1. juli 2011 under hensyntagen til udviklingen i den videnskabelige og tekniske viden.

               (13)

               De maksimalgrænseværdier, der er fastsat i bilaget til nærværende direktiv, bør til stadighed tilpasses de anvendelsesbetingelser, der er fastsat i godkendelserne af coccidiostatika og histomonostatika som fodertilsætningsstoffer. I betragtning af, at der kan forløbe et vist tidsrum mellem godkendelsen — eller ændringen, suspensionen eller tilbagekaldelsen af godkendelsen — af et coccidiostatikum eller et histomonostatikum som fodertilsætningsstof og den følgende ændring af de maksimalgrænseværdier, der fastsættes i bilagene til nærværende direktiv, bør sidstnævnte anses for ikke at berøre de mængder af coccidiostatika eller histomonostatika, der tillades anvendt som fodertilsætningsstoffer inden for rammerne af forordning (EF) nr. 1831/2003.

               (14)

               Eftersom uundgåeligt overslæb af coccidiostatika eller histomonostatika til foder, hvortil de ikke er beregnet, kan medføre, at disse stoffer er til stede som forurenende stoffer i foder fremstillet heraf, bør der anvendes en samlet og integreret fremgangsmåde for at løse spørgsmålet ved samtidig vedtagelse og anvendelse af nærværende direktiv, hvori der fastsættes maksimalgrænseværdier for uundgåeligt overslæb af coccidiostatika eller histomonostatika til foder, hvortil de ikke er beregnet, og Kommissionens forordning om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for den deraf følgende tilstedeværelse af disse stoffer i fødevarer.

               (15)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I til direktiv 2002/32/EF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. juli 2009. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv. Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. februar 2009.

            På Kommissionens vegne

         Androulla VASSILIOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 140 af 30.5.2002, s. 10.

      (2)  EUT L 268 af 18.10.2003, s. 29.

      (3)  EUT L 35 af 8.2.2005, s. 1.

      (4)  EFT L 224 af 18.8.1990, s. 1.

      (5)  Se side 7 i denne EUT.

      (6)  EFT L 37 af 13.2.1993, s. 1.

      (7)  Udtalelse afgivet efter anmodning fra Kommissionen af Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden om krydskontaminering af foder med det godkendte fodertilsætningsstof lasalocid, hvortil det ikke er beregnet, EFSA Journal (2007) 553, 1-46.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/CONTAM_ej553_lasalocid_en.pdf?ssbinary=true
   Udtalelse afgivet efter anmodning fra Kommissionen af Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden om krydskontaminering af foder med det godkendte fodertilsætningsstof narasin, hvortil det ikke er beregnet, EFSA Journal (2007) 552, 1-35.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/CONTAM_ej552_narasin_en.pdf?ssbinary=true
   Udtalelse afgivet efter anmodning fra Kommissionen af Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden om krydskontaminering af foder med det godkendte fodertilsætningsstof maduramicin, hvortil det ikke er beregnet, EFSA Journal (2008) 594, 1-30.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej594_maduramicin_en.pdf?ssbinary=true
   Udtalelse afgivet efter anmodning fra Kommissionen af Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden om krydskontaminering af foder med det godkendte fodertilsætningsstof semduramicin, hvortil det ikke er beregnet, EFSA Journal (2008) 593, 1-27.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej593_semduramicin_en.pdf?ssbinary=true
   Udtalelse afgivet efter anmodning fra Kommissionen af Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden om krydskontaminering af foder med det godkendte fodertilsætningsstof salinomycin, hvortil det ikke er beregnet, EFSA Journal (2008) 591, 1-38.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej591_salinomycin_en.pdf?ssbinary=true
   Udtalelse afgivet efter anmodning fra Kommissionen af Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden om krydskontaminering af foder med det godkendte fodertilsætningsstof monensin, hvortil det ikke er beregnet, EFSA Journal (2008) 592, 1-40.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej592_monensin_en.pdf?ssbinary=true
   Udtalelse afgivet efter anmodning fra Kommissionen af Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden om krydskontaminering af foder med det godkendte fodertilsætningsstof halofuginonhydrobromid, hvortil det ikke er beregnet, EFSA Journal (2008) 657, 1-31.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej657_halofuginone_en.pdf?ssbinary=true
   Udtalelse afgivet efter anmodning fra Kommissionen af Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden om krydskontaminering af foder med det godkendte fodertilsætningsstof decoquinat, hvortil det ikke er beregnet, EFSA Journal (2008) 656, 1-26.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej656_decoquinate_en.pdf?ssbinary=true
   Udtalelse afgivet efter anmodning fra Kommissionen af Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden om krydskontaminering af foder med det godkendte fodertilsætningsstof robenidin, hvortil det ikke er beregnet, EFSA Journal (2008) 655, 1-29.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej655_robenidine_en,0.pdf?ssbinary=true
   Udtalelse afgivet efter anmodning fra Kommissionen af Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden om krydskontaminering af foder med det godkendte fodertilsætningsstof nicarbazin, hvortil det ikke er beregnet, EFSA Journal (2008) 690, 1-34.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej690_nicarbazin_en.pdf?ssbinary=true
   Udtalelse afgivet efter anmodning fra Kommissionen af Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden om krydskontaminering af foder med det godkendte fodertilsætningsstof diclazuril, hvortil det ikke er beregnet, EFSA Journal (2008) 716, 1-31.
   http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Scientific_Opinion/contam_op_ej716_diclazuril_en.pdf?ssbinary=true

      BILAG
      I bilag I til direktiv 2002/32/EF tilføjes nedenstående:

                     »Uønskede stoffer

                     Produkter til foderbrug (1)

                     Maksimumsindhold i mg/kg (ppm) foderstof, beregnet ved et vandindhold på 12 %

                                 1.

                                 Lasalocidnatrium

                     Fodermidler

                     1,25

                     Foderblandinger til

                                 —

                                 hunde, kalve, kaniner, dyr af hestefamilien, dyr, der anvendes til mælkeproduktion, læggefugle, kalkuner (> 12 uger) og hønniker (> 16 uger)

                     1,25

                                 —

                                 slagtekyllinger, hønniker (< 16 uger) og kalkuner (< 12 uger) i perioden inden slagtning, hvor brugen af lasalocidnatrium er forbudt (tilbageholdelsesfoder)

                     1,25

                                 —

                                 andre dyrearter.

                     3,75

                     Forblandinger til brug i foder, hvor brugen af lasalocidnatrium ikke er tilladt

                         (2)

                                 2.

                                 Narasin

                     Fodermidler

                     0,7

                     Foderblandinger til

                                 —

                                 kalkuner, kaniner, dyr af hestefamilien, læggefugle og hønniker (> 16 uger)

                     0,7

                                 —

                                 slagtekyllinger i perioden inden slagtning, hvor brugen af narasin er forbudt (tilbageholdelsesfoder)

                     0,7

                                 —

                                 andre dyrearter.

                     2,1

                     Forblandinger til brug i foder, hvor brugen af narasin ikke er tilladt

                         (2)

                                 3.

                                 Salinomycinnatrium

                     Fodermidler

                     0,7

                     Foderblandinger til

                                 —

                                 dyr af hestefamilien, kalkuner, læggefugle og hønniker (> 12 uger)

                     0,7

                                 —

                                 slagtekyllinger, hønniker (< 12 uger) og slagtekaniner i perioden inden slagtning, hvor brugen af salinomycinnatrium er forbudt (tilbageholdelsesfoder)

                     0,7

                                 —

                                 andre dyrearter.

                     2,1

                     Forblandinger til brug i foder, hvor brugen af salinomycinnatrium ikke er tilladt

                         (2)

                                 4.

                                 Monensinnatrium

                     Fodermidler

                     1,25

                     Foderblandinger til

                                 —

                                 dyr af hestefamilien, hunde, mindre drøvtyggere (får og geder), ænder, kvæg, malkekvæg, læggefugle, hønniker (> 16 uger) og kalkuner (> 16 uger)

                     1,25

                                 —

                                 slagtekyllinger, hønniker (< 16 uger) og kalkuner (< 16 uger) i perioden inden slagtning, hvor brugen af monensinnatrium er forbudt (tilbageholdelsesfoder)

                     1,25

                                 —

                                 andre dyrearter.

                     3,75

                     Forblandinger til brug i foder, hvor brugen af monensinnatrium ikke er tilladt

                         (2)

                                 5.

                                 Semduramicinnatrium

                     Fodermidler

                     0,25

                     Foderblandinger til

                                 —

                                 læggefugle og hønniker (>16 uger)

                     0,25

                                 —

                                 slagtekyllinger i perioden inden slagtning, hvor brugen af semduramicinnatrium er forbudt (tilbageholdelsesfoder)

                     0,25

                                 —

                                 andre dyrearter.

                     0,75

                     Forblandinger til brug i foder, hvor brugen af semduramicinnatrium ikke er tilladt

                         (2)

                                 6.

                                 Alphamaduramicinammonium

                     Fodermidler

                     0,05

                     Foderblandinger til

                                 —

                                 dyr af hestefamilien, kaniner, kalkuner (> 16 uger), læggefugle og hønniker (>16 uger)

                     0,05

                                 —

                                 slagtekyllinger og kalkuner ( <16 uger) i perioden inden slagtning, hvor brugen af alphamaduramicinammonium er forbudt (tilbageholdelsesfoder)

                     0,05

                                 —

                                 andre dyrearter.

                     0,15

                     Forblandinger til brug i foder, hvor brugen af alphamaduramicinammonium ikke er tilladt

                         (2)

                                 7.

                                 Robenidinhydrochlorid

                     Fodermidler

                     0,7

                     Foderblandinger til

                                 —

                                 læggefugle og hønniker (> 16 uger)

                     0,7

                                 —

                                 slagtekyllinger, slagte- og avlskaniner og kalkuner i perioden inden slagtning, hvor brugen af robenidinhydrochlorid er forbudt (tilbageholdelsesfoder)

                     0,7

                                 —

                                 andre dyrearter.

                     2,1

                     Forblandinger til brug i foder, hvor brugen af robenidinhydrochlorid ikke er tilladt

                         (2)

                                 8.

                                 Decoquinat

                     Fodermidler

                     0,4

                     Foderblandinger til

                                 —

                                 læggefugle og hønniker (> 16 uger)

                     0,4

                                 —

                                 slagtekyllinger i perioden inden slagtning, hvor brugen af decoquinat er forbudt (tilbageholdelsesfoder)

                     0,4

                                 —

                                 andre dyrearter.

                     1,2

                     Forblandinger til brug i foder, hvor brugen af decoquinat ikke er tilladt

                         (2)

                                 9.

                                 Halofuginonhydrobromid

                     Fodermidler

                     0,03

                     Foderblandinger til

                                 —

                                 læggefugle, hønniker (> 16 uger) og kalkuner (> 12 uger)

                     0,03

                                 —

                                 slagtekyllinger og kalkuner (< 12 uger) i perioden inden slagtning, hvor brugen af halofuginonhydrobromid er forbudt (tilbageholdelsesfoder)

                     0,03

                                 —

                                 andre dyrearter end hønniker (< 16 uger).

                     0,09

                     Forblandinger til brug i foder, hvor brugen af halofuginonhydrobromid ikke er tilladt

                         (2)

                                 10.

                                 Nicarbazin

                     Fodermidler

                     0,5

                     Foderblandinger til

                                 —

                                 dyr af hestefamilien, læggefugle og hønniker (> 16 uger)

                     0,5

                                 —

                                 slagtekyllinger i perioden inden slagtning, hvor brugen af nicarbazin (kombineret med narasin) er forbudt (tilbageholdelsesfoder)

                     0,5

                                 —

                                 andre dyrearter.

                     1,5

                     Forblandinger til brug i foder, hvor brugen af nicarbazin (kombineret med narasin) ikke er tilladt

                         (2)

                                 11.

                                 Diclazuril

                     Fodermidler

                     0,01

                     Foderblandinger til

                                 —

                                 læggefugle, hønniker (>16 uger) og slagtekalkuner (> 12 uger)

                     0,01

                                 —

                                 slagte- og avlskaniner i perioden inden slagtning, hvor brugen af diclazuril er forbudt (tilbageholdelsesfoder)

                     0,01

                                 —

                                 andre dyrearter end hønniker (<16 uger), slagtekyllinger og slagtekalkuner (< 12 uger).

                     0,03

                     Forblandinger til brug i foder, hvor brugen af diclazuril ikke er tilladt

                         (2)

         (1)  Berører ikke de tilladte mængder i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer

         (2)  Maksimalgrænseværdien for stoffet i forblandingen er den koncentration, som ikke medfører et indhold af stoffet på over 50 % af de fastsatte maksimalgrænseværdier i foderet, når brugsanvisningen for forblandingen følges.«


title: Kommissionens direktiv 2006/83/EF af 23. oktober 2006 om tilpasning af direktiv 2002/4/EF om registrering af virksomheder, der holder æglæggende høner, og som er omfattet af Rådets direktiv 1999/74/EF, på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse

text:
               20.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 362/97

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2006/83/EF
   af 23. oktober 2006
   om tilpasning af direktiv 2002/4/EF om registrering af virksomheder, der holder æglæggende høner, og som er omfattet af Rådets direktiv 1999/74/EF, på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, særlig artikel 4, stk. 3,
   under henvisning til akten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, særlig artikel 56,
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Artikel 56 i tiltrædelsesakten fastsætter, at hvis det på grund af tiltrædelsen er nødvendigt at tilpasse retsakter, som stadig er gældende efter den 1. januar 2007, og de nødvendige tilpasninger ikke er blevet foretaget ved tiltrædelsesakten eller bilagene dertil, skal de nødvendige tilpasninger vedtages af Kommissionen i alle tilfælde, hvor Kommissionen har vedtaget den oprindelige retsakt.

               (2)

               I slutakten fra den konference, hvor tiltrædelsestraktaten blev udfærdiget, anføres det, at de høje kontraherende parter er nået til politisk enighed om en række tilpasninger af institutionernes retsakter, som er nødvendige på grund af tiltrædelsen, og Rådet og Kommissionen opfordres til at vedtage disse tilpasninger inden tiltrædelsen, om nødvendigt suppleret og ajourført for at tage hensyn til udviklingen i EU-retten.

               (3)

               Kommissionens direktiv 2002/4/EF af 30. januar 2002 om registrering af virksomheder, der holder æglæggende høner, og som er omfattet af Rådets direktiv 1999/74/EF (1), bør derfor ændres —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Direktiv 2002/4/EF ændres som anført i bilaget.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest på datoen for Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra datoen for Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på de områder, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft med forbehold af ikrafttrædelsen af traktaten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse og da på datoen herfor.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. oktober 2006.

            På Kommissionens vegne

         Olli REHN

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 30 af 31.1.2002, s. 44.

      BILAG
      LANDBRUG
      LOVGIVNING PÅ VETERINÆR- OG PLANTESUNDHEDSOMRÅDET

         VETERINÆRLOVGIVNING

      32002 L 0004: Kommissionens direktiv 2002/4/EF af 30. januar 2002 om registrering af virksomheder, der holder æglæggende høner, og som er omfattet af Rådets direktiv 1999/74/EF (EFT L 30 af 31.1.2002, s. 44), som ændret ved:

                  —

                  12003 T: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33).

            Listen i bilagets punkt 2.2 affattes således:

                     »AT

                     Østrig

                     BE

                     Belgien

                     BG

                     Bulgarien

                     CY

                     Cypern

                     CZ

                     Den Tjekkiske Republik

                     DE

                     Tyskland

                     DK

                     Danmark

                     EE

                     Estland

                     EL

                     Grækenland

                     ES

                     Spanien

                     FI

                     Finland

                     FR

                     Frankrig

                     HU

                     Ungarn

                     IE

                     Irland

                     IT

                     Italien

                     LT

                     Litauen

                     LU

                     Luxembourg

                     LV

                     Letland

                     MT

                     Malta

                     NL

                     Nederlandene

                     PL

                     Polen

                     PT

                     Portugal

                     RO

                     Rumænien

                     SE

                     Sverige

                     SI

                     Slovenien

                     SK

                     Slovakiet

                     UK

                     Det Forenede Kongerige.«


Avis juridique important

|

31993L0070

Kommissionens elvte direktiv 93/70/EØF af 28. juli 1993 om fastsættelse af fællesskabsanalysemetoder til den officielle kontrol med foderstoffer

EF-Tidende nr. L 234 af 17/09/1993 s. 0017 - 0021 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 52 s. 0132  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 52 s. 0132

KOMMISSIONENS ELVTE DIREKTIV 93/70/EOEF af 28. juli 1993 om fastsaettelse af faellesskabsanalysemetoder til den officielle kontrol med foderstoffer  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 70/373/EOEF af 20. juli 1970 om indfoerelse af faellesskabsproeveudtagningsmaader og -analysemetoder for saa vidt angaar den officielle kontrol med foderstoffer (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3768/85 (2),  saerlig artikel 2, og ud fra foelgende betragtninger:  Ved dirketiv 70/373/EOEF er det fastsat, at den officielle kontrol med foderstoffer til konstatering af, om de betingelser, der er fastsat paa grundlag af administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om foderstoffernes beskaffenhed og  sammensaetning, er opfyldt, foretages efter faellesskabsproeveudtagningsmaader og -analysemetoder;  for at det kan kontrolleres, om betingelserne for at anvende halofuginon i foderstoffer overholdes, boer der fastsaettes en faellesskabsanalysemetode for dette tilsaetningsstof;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Staaende Foderstofkomité - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   Artikel 1  Medlemsstaterne foreskriver, at analyserne i forbindelse med den officielle kontrol af foderstoffer, for saa vidt angaar deres indhold af halofuginon, skal foretages efter den metode, der er beskrevet i bilaget.   Artikel 2  Medlemsstaterne saetter senest den 30. juni 1994 de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme bestemmelserne i dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggoerelsen af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.   Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 28. juli 1993.  Paa Kommissionens vegne René STEICHEN Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 170 af 3. 8. 1970, s. 2.  (2) EFT nr. L 362 af 31. 12. 1985, s. 8.     BILAG   BESTEMMELSE AF HALOFUGINON  DL-trans-7-bromo-6-chloro-3-[3-(3-hydroxy-2-piperidyl) acetonyl]-quinazolin-4-(3H)-one hydrobromid 1. Formaal og anvendelsesomraade  Dette er en metode til bestemmelse af halofuginon i foderstoffer. Den nedre bestemmelsesgraense er 1 mg/kg.  2. Princip  Efter behandling med varmt vand ekstraheres halofuginon som fri base med etylacetat og separeres derefter som hydroklorid over i en vandig syreoploesning. Ekstraktet oprenses ved ionbytningskromatografi. Indholdet af halofuginon bestemmes ved  omvendt-fase HPLC ved brug af en UV-detektor.  3. Reagenser 3.1. Acetonitril, HPLC-kvalitet 3.2. Amberlit XAD-2 resin 3.3. Ammoniumacetat 3.4. Etylacetat 3.5. Eddikesyre 3.6. Halofuginon standard (DL-trans-7-bromo-6-chloro-3-[3-hydroxy-2-piperidyl)acetonyl]-quinazolin-4- (3H)-one hydrobromid, E 764) 3.6.1. Halofuginon standardoploesning, 100 mg/ml  50 mg halofuginon (3.6) afvejes til det naermeste 0,1 mg i en 500 ml maalekolbe, oploeses i ammoniumacetatbufferoploesning (3.18), fyldes op med bufferoploesning til maerket og blandes. Denne oploesning er stabil i tre uger ved 5 °C ved opbevaring i moerke.  3.6.2. Kalibreringsoploesninger  1,0, 2,0, 3,0, 4,0 og 6,0 ml af standardoploesningen (3.6.1) overfoeres til en raekke 100 ml maalekolber. Der fyldes op til maerket med mobil fase (3.21) og blandes. Disse oploesninger har koncentrationer paa henholdsvis 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 og 6,0 mg/ml  halofuginon. Disse oploesninger skal fremstilles umiddelbart foer brug.  3.7. Saltsyre (r20 ca. 1,16 g/ml) 3.8. Metanol 3.9. Soelvnitrat 3.10. Natriumascorbat 3.11. Natriumkarbonat 3.12. Natriumklorid 3.13. EDTA (etylendiamintetraeddikesyre, dinatriumsalt) 3.14. Vand, HPLC-kvalitet 3.15. Natriumkarbonatoploesning, v = 10 g/100 ml 3.16. Saltmaettet natriumkarbonatoploesning, v = 5 g/100 ml  50 g natriumkarbonat (3.11) oploeses i vand og fortyndes til 1 l, hvorefter der tilsaettes salt (3.12), indtil oploesningen er maettet.  3.17. Saltsyre, ca. 0,1 mol/l  10 ml HCI (3.7) fortyndes med vand til 1 l.  3.18. Ammoniumacetatbufferoploesning, ca. 0.25 mol/l  19,3 g ammoniumacetat (3.3) og 30 ml eddikesyre (3.5) oploeses i vand (3.14) og fortyndes til 1 l.  3.19. Amberlit XAD-2 resinforberedelse  En passende maengde amberlit (3.2) vaskes med vand, til alle kloridioner er fjernet, saaledes som det viser sig ved kontrol med soelvnitrat (3.20) paa den kasserede, vandige fase. Resinen vaskes derefter med 50 ml metanol (3.8), methanolen kasseres, og  resinen opbevares under metanol.  3.20. Soelvnitratoploesning, ca. 0,1 mol/l  0,17 g soelvnitrat (3.9) oploeses i 10 ml vand.  3.21. HPLC mobil fase  500 ml acetonitril (3.1) blandes med 300 ml ammoniumacetatbufferoploesning (3.18) og 1 200 ml vand (3.14). PH-vaerdien justeres til 4,3 ved tilsaetning af eddikesyre (3.5) Oploesningen filtreres gennem et 0,22 mm filter (4.8) og udluftes (f.eks. med  ultralyd i ti minutter). Denne oploesning er stabil i en maaned, hvis den opbevares moerkt i en lukket beholder.  4. Apparatur 4.1. Ultralydbad 4.2. Rotationsinddamper 4.3. Centrifuge 4.4. HPLC-udstyr med UV-detektor med variabel boelgelaengde- eller diodearraydetektor 4.4.1. HPLC-kolonne, 300 mm × 4 mm, C 18, 10 mm pakning eller en tilsvarende kolonne 4.5. Glassoejle (300 mm × 10 mm) med filter af sintret glas og stophane 4.6. Glasfiberfiltre, diameter 150 mm 4.7. Membranfilter, 0,45 mm 4.8. Membranfilter 0,22 mm 5. Fremgangsmaade  NB: Halofuginon er som fri base ustabil i alkaliske oploesninger og etylacetatoploesninger. Boer ikke henstaa i etylacetat i over 30 minutter.  5.1. Generelt 5.1.1. En blindproeve analyseres for at kontrollere, at der hverken er halofuginon eller andre interfererende stoffer til stede.  5.1.2. Genfindelsen kontrolleres ved at analysere blindproeven, der tilsaettes halofuginon i en maengde svarende til analyseproevens indhold. For at tilsaette 3 mg/kg tilsaettes 300 ml af stamoploesningen (3.6.1) til 10 g blindproeve. Bland og vent ti minutter,  foer der fortsaettes med ekstraktion (5.2).   Fodnote: Til denne metode anvendes en blindproeve af samme type som analyseproeven, og som ved analyse viser sig ikke at indeholde halofuginon.  5.2. Ekstraktion  10 g af den tilberedte proeve afvejes til naermeste 0,01 g i et 200 ml centrifugeglas, der tilsaettes 0,5 g natriumascorbat (3.10), 0,5 g EDTA (3.13) og 20 ml vand, hvorefter der blandes. Anbring centrifugeglasset i et vandbad (80° C) i 5 min. Efter  afkoeling til stuetemperatur tilsaet 210 ml natriumcarbonatoploesning (3.15) og bland. Tilsaet straks 100 ml etylacetat (3.4) og ryst glasset kraftigt i haanden i 15 sekunder. Derefter anbringes glasset i tre minutter i ultralydbadet (4.1), og proppen  loesnes. Der centrifugeres i to minutter, og etylacetatfasen haeldes gennem et glasfiberfilter (4.6) over i en 500 ml skilletragt. Ekstraktionen af proeven gentages med en ny portion paa 100 ml etylacetat. De kombinerede ekstrakter vaskes i et minut med 50  ml saltmaettet natriumkarbonatoploesning (3.16), og den vandige fase kasseres.   Den organiske fase ekstraheres et minut med 50 ml saltsyre (3.17) Den nederste syrefase aftappes i en 250 ml skilletragt. Den organiske fase ekstraheres igen i 1,5 minutter med yderligere 50 ml saltsyre og blandes med det foerste ekstrakt. De  kombinerede syreekstrakter vaskes ved at omryste ca. ti sekunder med 10 ml etylacetat (3.4).   Den vandige fase overfoeres kvantitativt til en 250 ml rundbundet kolbe, og den organiske fase kasseres. Al den resterende etylacetat fordampes fra syreoploesningen ved brug af en rotationsfordamper (4.2). Vandbadets temperatur boer ikke vaere over 40° C.  Under et vakuum paa ca. 25 mbar vil al den resterende etylacetat blive fjernet i loebet af fem minutter ved 38° C.  5.3. Oprensning 5.3.1. Tilberedning af amberlitsoejlen  Der tilberedes en XAD-2-soejle for hver proeveekstrakt. 10 g behandlet amberlit (3.19) overfoeres med metanol (3.8) til en glaskolonne (4.5). Der puttes en tot glasuld paa toppen af resinsoejlen. Metanolen aftappes fra soejlen, og resinen vaskes med 100 ml  vand, idet der standses, naar vaesken naar toppen af resinsoejlen. Soejlen henstaar for at komme i ligevaegt i ti minutter inden brug. Man maa aldrig lade soejlen loebe toer.  5.3.2. Opresning af proeven  Ekstraktet (5.2) overfoeres kvantitativt til den tilberedte amberlitsoejle (5.3.1), og der elueres; eluatet kasseres. Elueringshastigheden boer ikke vaere over 20 ml/minut. Den rundbundede kolbe skylles med 20 ml saltsyre (3.17), som derefter benyttes til  at rense resinsoejlen. Eventuelt resterende syreoploesning fjernes med luft. Rensevaeskerne kasseres. 100 ml metanol (3.8) tilsaettes soejlen og 5-10 ml elueres; eluatet opsamles i en 250 ml rundbundet kolbe. Den resterende metanol henstaar ti minutter for at  komme i ligevaegt med resinsoejlen, og elueringen fortsaettes ved en hastighed paa ikke over 20 ml/minut; eluatet opsamles i samme rundbundede kolbe. Metanolen fordampes paa rotationsfordamperen (4.2); vandbadets temperatur boer ikke vaere over 40° C.  Remanensen overfoeres kvantitativt til en 10 ml maalekolbe ved brug af den mobile fase (3.21). Der fyldes op til maerket med mobil fase og blandes. En alikvot maengde filtreres gennem et membranfilter (4.7). Denne oploesning gemmes til HPLC-bestemmelsen  (5.4).  5.4. HPLC-bestemmelse 5.4.1. Parametre  Foelgende betingelser er vejledende. Andre betingelser kan bruges, saafremt de giver de samme resultater.   HPLC-kolonne (4.4.1)  HPLC mobil fase (3.21)  Flowhastighed: 1,5-2 ml/minut  Detektorboelgelaengde: 243 nm  Injektionsvolumen: 40-100 ml  Kromatografsystemets stabilitet kontrolleres ved, at der flere gange injiceres kaliberingsoploesning (3.6.2) med 3,0 mg/ml, indtil der er opnaaet konstante tophoejder (arealer) og retentionstider.  5.4.2. Kalibreringskurve  Hver kalibreringsoploesning (3.6.2) injiceres flere gange, og hoejden af toppene (arealerne) for hver koncentration maales. Der plottes en kalibreringskurve ved brug af kalibreringsoploesningernes middeltophoejder eller -arealer som ordinater og de  tilsvarende koncentrationer i mg/ml som abscisser.  5.4.3. Proeveoploesning  Proeveekstraktet (5.3.2) injiceres flere gange, idet der benyttes samme maengde som til kalibreringsoploesningerne, og middeltophoejden (arealet) af halofuginontoppene bestemmes.  6. Beregning af resultaterne  Ud fra middeltophoejden (arealet) af proeveoploesningens halofuginontoppe bestemmes proeveoploesningens koncentration i mg/ml ved benyttelse af kalibreringskurven (5.4.2).   Proevens indhold af halofuginon w (mg/kg) beregnes efter foelgende formel:   w = c × 10 m  hvor:   - c: proeveoploesningens halofuginonkoncentration i mg/ml  - m: proeveportionens masse i g.  7. Evaluering af resultaterne 7.1. Identitet  Stoffets identitet kan bekraeftes ved co-kromatografi eller ved at benytte en diodearraydetektor, hvorved proeveekstraktets og kalibreringsoploesningens (3.6.2) spektre indeholdende 6,0 mg/ml sammenlignes.  7.1.1. Co-kromatografi  Et proeveekstrakt adderes ved tilsaetning af en passende maengde kalibreringsoploesning (3.6.2). Den tilsatte maengde halofuginon skal vaere af samme stoerrelse som den skoennede maengde halofuginon, der er fundet i proeveekstraktet.   Kun hoejden af halufuginontoppen maa oeges, efter at der er taget hensyn til baade den tilsatte maengde og fortyndingen af ekstraktet. Toppens bredde skal, ved den halve hoejde, ligge inden for ± 10 % af den oprindelige bredde.  7.1.2. Diodearraydetektion  Resultaterne evalueres efter nedenstaaende kriterier:   a) Den maksimale absorbtionsboelgelaengde af proevens og standardens spektre, maalt ved toppens spids paa kromatogrammet, skal vaere den samme inden for en margen, der afhaenger af detektorsystemets oploesningsevne. Ved dioderarraydetektion er den typisk ± 2  nm.   b) Mellem 225 og 300 nm maa proevens og standardtoppens spektre, maalt i toppens spids paa kromatogrammet, ikke vaere forskellige for de dele af spektret, der ligger inden for 10-100 % relativ absorption. Dette kriterium er opfyldt, hvis de samme maksima er  til stede, og afvigelsen mellem to spektre paa intet observeret punkt overstiger 15 % af standardstoffet.   c) Mellem 225 og 300 nm maa spektrene intet sted paa proeveekstraktets top vaere forskellige fra hinanden i de dele af spektret, der ligger inden for 10-100 % relativ absorption. Dette kriterium er opfyldt, hvis de samme maksima er til stede, og afvigelsen  mellem spektrene paa intet observeret punkt overstiger 15 % af spektrets absorption i spidsen.   Hvis et af disse kriterier ikke er opfyldt, er stoffets tilstedevaerelse ikke bekraeftet.  7.2. Repeterbarhed  Forskellen mellem resultaterne af to parallelbestemmelser foretaget paa samme proeve maa ikke vaere paa over 0,5 mg/kg for halofuginonindhold op til 3 mg/kg.  7.3. Genfindelse  Genfindelsen for den tilsatte blindproeve boer vaere mindst 80 %.  8. Resultaterne af en ringanalyse  Der blev arrangeret en ringanalyse (1), hvorved tre proever blev analyseret af otte laboratorier.   Resultater    /* Tabel: Se EFT */       (1) The Analyst 108, 1983, pp. 1252-1256.


Avis juridique important

|

31986L0525

Kommissionens direktiv 86/525/EØF af 27. oktober 1986 om ændring af bilagene til Rådets direktiv 70/524/EØF om tilsætningsstoffer til foderstoffer

EF-Tidende nr. L 310 af 05/11/1986 s. 0019 - 0022 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 22 s. 0035  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 22 s. 0035

*****  KOMMISSIONENS  DIREKTIV  af 27. oktober 1986  om aendring af bilagene til Raadets direktiv 70/524/EOEF om tilsaetningsstoffer til foderstoffer  (86/525/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 70/524/EOEF af 23. november 1970 om tilsaetningsstoffer til foderstoffer (1), senest aendret ved Kommissionens direktiv 86/403/EOEF (2), saerlig artikel 7, og  ud fra foelgende betragtninger:  Ifoelge direktiv 70/524/EOEF skal bilagenes indhold til stadighed tilpasses den videnskabelige og tekniske udvikling; bilagene blev kodificeret ved Kommissionens direktiv 85/429/EOEF (3);  der er gjort omfattende forsoeg med en raekke tilsaetningsstoffer, som hidtil har vaeret tilladt til visse formaal paa nationalt plan; undersoegelserne og erfaringen har vist, at disse tilsaetningsstoffer kan tillades i hele Faellesskabet til de fastsatte formaal;  ved fremstillingen af foder til selskabsdyr er det noedvendigt at anvende pH regulatorer til at regulere pH-vaerdien af disse foderstoffer; denne gruppe af tilsaetningsstoffer boer derfor indsaettes i bilagene til direktivet, idet det afhaengigt af foderstoffernes anvendelse praeciseres, hvilke stoffer der kan anvendes i hele Faellesskabet, og hvilke stoffer der midlertidigt kraever en national tilladelse;  for en begraenset periode boer der gives tilladelse til anvendelse paa nationalt plan af farvestoffet »Bleu Brillant FCF« til identifikation af korn til foderbrug; en afgoerelse skal traeffes inden udloebet af den frist, der er fastsat for tilladelsen til at anvende dette farvestof paa faellesskabsplan;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den staaende Foderstofkomité -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Bilagene til direktiv 70/524/EOEF aendres som anfoert i bilaget til naervaerende direktiv.  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de fornoedne love og administrative bestemmelser i kraft for senest den 30. november 1987 at efterkomme bestemmelserne i dette direktiv. De unterretter straks Kommissionen herom.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 27. oktober 1986  Paa Kommissionens vegne  Frans ANDRIESSEN  Naestformand  (1) EFT nr. L 270 af 14. 12. 1970, s. 1.  (2) EFT nr. L 233 af 20. 8. 1986, s. 16.  (3) EFT nr. L 245 af 12. 9. 1985, s. 1.  BILAG  1. I bilag I:  a) i del A »Antibiotika« under nr. E 715 »Avoparcin« affattes angivelserne vedroerende slagtekvaeg saaledes:  1.2.3.4.5.6.7.8 //  //  //  //  //  //  //  //  // »EOEF- nr.  // Tilsaetnings- stoffer  // Kemisk betegnelse, beskrivelse  // Dyreart eller dyrekategori  // Maksimums- alder  // Mindste indhold  // Stoerste indhold   // Bestemmelser i oevrigt 1.2.3.4.5.6,7.8 //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  / / mg/kg   af fuldfoderet  //  //  //  //  //  //  //  //  // 1.2.3.4.5.6.7.8 //  //  //  / / Slagtekvaeg     // -   // 15   // 30   // I brugsanvisningen anfoeres: »For supplerende foderstoffer boer stoerste dosis i daglig fodermaengde ikke overstige: - for 100 kg kropsvaegt: 103 mg - over 100 kg kropsvaegt: tilsaetning af 4,3 mg for hver yderligere 10 kg af dyrets kropsvaegt«   //    //   //   //  //   //   //   //  b) i del D »Coccidiostatika og andre laegemidler« indsaettes foelgende EOEF-nr.:  1.2.3.4.5.6.7.8 //  //  //  //  //  //  //  //  // »EOEF- nr.  // Tilsaetnings- stoffer  // Kemisk betegnelse, beskrivelse  // Dyreart eller dyrekategori  // Maksimums- alder  // Mindste indhold  // Stoerste indhold   // Bestemmelser i oevrigt 1.2.3.4.5.6,7.8 //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  / / mg/kg   af fuldfoderet  //  //  //  //  //  //  //  //  // 1.2.3.4.5.6.7.8 // E 768  // Nicarbazin   // AEkvimolekulaert kompleks af 1,3-bis (4-nitrophenyl) urea og 4,6-dimethyl-2-pyrimidinol  // Slagtekyllinger   // 4 uger   // 100   // 125  // Anvendelse de sidste ni doegn foer slagtning er forbudt«  //    //   //   //   //   //   //   // c) som del M »pH regulatorer« med foelgende numre indsaettes:  1.2.3.4.5.6.7.8 //  //  //  //  //  //  //  //  // »EOEF- nr.  // Tilsaetnings- stoffer  // Kemisk betegnelse, beskrivelse  // Dyreart eller dyrekategori  // Maksimums- alder  // Mindste indhold  // Stoerste indhold   // Bestemmelser i oevrigt 1.2.3.4.5.6,7.8 //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  / / mg/kg   af fuldfoderet  //  //  //  //  //  //  //  //  // 1.2.3.4.5.6.7.8 // E 170  // Kalciumkarbonat   //   //   //   //   //   //   // 296  // D L- og L-aeblesyrer   //   //   //   //   //   //   // -  // Ammoniumdihydrogen-orthophosphat   //   //   //   //   //  //   // -   // Diammoniumhydrogen-orthophosphat   //   //  //   //   //   //   // E 339 (i)  // Natriumdihydrogen-orthophosphat   //   //   //   //   //  //   // E 339 (ii)   // Dinatriumhydrogen-orthophosphat   //  //   //   //   //   //   // E 339 (iii)  // Trinatriumorthophosphat   //   //   //   //   //   //  // E 340 (i)   // Kaliumdihydrogen-orthophosphat   //   //  //   //   //   //   // E 340 (ii)  // Dikaliumhydrogen-orthophosphat   //   //   //   //   //  //   // E 340 (iii)   // Trikaliumhydrogen-orthophosphat   //  //   //   //   //   //   // E 341 (i)  // Kalciumtetrahydrogen-orthophosphat   //   //   //   //  //   //   // E 341 (ii)   // Dikalciumhydrogen-orthophosphat  //   //   //   //   //   //   // 350 (i)   // Natriummalat salt af D L-aeblesyre eller L-aeblesyre)   //   //   //   //  //   //   // E 450 (a) (i)   // Dinatriumdihydrogen-diphosphat   //   //   //   //   //   //   // E 450 (a) (iii)  // Tetranatriumdiphosphat   //   // Hunde, katte«   //   //  //   //   // E 450 (a) (iv)   // Tetrakaliumdiphosphat   //  //   //   //   //   //   // E 450 (b) (i)  // Pentanatriumtriphosphat   //   //   //   //   //   //  // E 450 (b) (ii)   // Pentakaliumtriphosphat   //   //   //  //   //   //   // 500 (i)   // Natriumkarbonat   //   //   //  //   //   //   // 500 (ii)   // Natriumhydrogenkarbonat   //  //   //   //   //   //   // 500 (iii)  // Natriumsesquikarbonat   //   //   //   //   //   //  // 501 (ii)   // Kaliumhydrogenkarbonat   //   //   //   //  //   //   // 503 (i)   // Ammoniumkarbonat   //   //   //  //   //   //   // 503 (ii)   // Ammoniumhydrogenkarbonat   //  //   //   //   //   //   // 507   // Saltsyre   //   //   //  //   //   //   // 510   // Ammoniumchlorid   //   //   //  //   //   //   // 513   // Svolvlsyre   //   //   //   //  //   //   // 524   // Natriumhydroxid   //   //   //   //  //   //   // 529   // Kalciumoxid   //   //   //   //   //  //   // 540   // Dikalciumdiphosphat   //   //   //   //   //  //   //    //   //   //   //   //   //   //  2. I bilag II:  a) i del F »Farvestoffer, herunder pigmenter« indsaettes foelgende position:  1.2.3.4.5.6.7.8.9 //  //  //  //  //  //  //  //  //  // »Nr.  // Tilsaetnings- stoffer  // Kemisk betegnelse, beskrivelse  // Dyreart eller dyrekategori  // Maksimums- alder  // Mindste indhold  // Stoerste indhold   // Bestemmelser i oevrigt  // Tilladelsens varighed 1.2.3.4.5.6,7.8.9 //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  // //  // mg/kg  af fuldfoderet  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  // 1.2.3.4.5.6.7.8.9 // 4   // Bleu Brillant FCF   // Dinatriumsalt af 4-[4-(N-ethyl-p-sulfobenzylamino)-  phenyl-] (2-sulfonium-phenyl)-methylen-[1-(N- ethyl-N-p-sulfobenzyl)-D 2,5-cyclohexadienimin]  // Alle dyrearter eller dyrekategorier  // -   // -   // -   // I foderstoffer kun tilladt i produkter forarbejdet paa grundlag af denatureret korn   // 30. 11. 1987«  //    //   //   //   //   //   //   //   //  b) i del I »Mikromineralstoffer« indsaettes datoen 3. 12. 1986 i kolonnen »Tilladelsens varighed« under nr. 1 »Molybden« og under nr. 2 »Selen«;  c) indsaettes del M »pH regulatorer« med foelgende numre: 1.2.3.4.5.6.7.8.9 //  //  //  //  //  //  //  //  //  // »EOEF- nr.  // Tilsaetnings- stoffer  // Kemisk betegnelse, beskrivelse  // Dyreart eller dyrekategori  // Maksimums- alder  // Mindste indhold  // Stoerste indhold   // Bestemmelser i oevrigt  // Tilladelsens varighed 1.2.3.4.5.6,7.8.9 //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  // //  // mg/kg  af fuldfoderet  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  // 1.2.3.4.5.6.7.8.9 // E 170   // Kalciumkarbonat   //   //   //   //   //   //  // 30. 11. 1987   // 296   // D L- og L-aeblesyrer   //   //  //   //   //   //   // 30. 11. 1987   // -  // Ammoniumdihydrogen-orthophosphat   //   //   //   //   //  //   // 30. 11. 1987   // -  // Diammoniumhydrogen-orthophosphat   //   //   //   //   //  //   // 30. 11. 1987   // E 339 (i)  // Natriumdihydrogen-orthophosphat   //   //   //   //   //  //   // 30. 11. 1987   // E 339 (ii)  // Dinatriumhydrogen-orthophosphat   //   //   //   //   //  //   // 30. 11. 1987   // E 339 (iii)  // Trinatriumorthophosphat   //   //   //   //   //   //  // 30. 11. 1987   // E 340 (i)  // Kaliumdihydrogen-orthophosphat   //   //   //   //   //  //   // 30. 11. 1987   // E 340 (ii)  // Dikaliumhydrogen-orthophosphat   //   //   //   //   //  //   // 30. 11. 1987   // E 340 (iii)  // Trikaliumhydrogen-orthophosphat   //   //   //   //   //  //   // 30. 11. 1987   // E 341 (i)  // Kalciumtetrahydrogen-orthophosphat   //   //   //   //  //   //   // 30. 11. 1987   // E 341 (ii)  // Dikalciumhydrogen-orthophosphat   //   //   //   //   //  //   // 30. 11. 1987   // 350 (i)   // Natriummalat salt af D L-aeblesyre eller L-aeblesyre)   //   //   //   //   //   //  // 30. 11. 1987   // E 450 (a) (i)  // Dinatriumdihydrogen-diphosphat   //   //   //   //   //  //   // 30. 11. 1987   // E 450 (a) (iii)  // Tetranatriumdiphosphat   //   // Alle selskabsdyr undtagen hunde og katte  //  //  //  //  // 30. 11. 1987   // E 450 (a) (iv)   // Tetrakaliumdiphosphat   //   //   //   //   //   //  // 30. 11. 1987   // E 450 (b) (i)  // Pentanatriumtriphosphat   //   //   //   //   //   //  // 30. 11. 1987   // E 450 (b) (ii)  // Pentakaliumtriphosphat   //   //   //   //   //   //  // 30. 11. 1987   // 500 (i)   // Natriumkarbonat   //   //  //   //   //   //   // 30. 11. 1987   // 500 (ii)  // Natriumhydrogenkarbonat   //   //   //   //   //   //  // 30. 11. 1987   // 500 (iii)   // Natriumsesquikarbonat  //   //   //   //   //   //   // 30. 11. 1987   // 501 (ii)  // Kaliumhydrogenkarbonat   //   //   //   //   //   //  // 30. 11. 1987   // 503 (i)   // Ammoniumkarbonat   //   //  //   //   //   //   // 30. 11. 1987   // 503 (ii)  // Ammoniumhydrogenkarbonat   //   //   //   //   //   //  // 30. 11. 1987   // 507   // Saltsyre   //   //   //   //  //   //   // 30. 11. 1987   // 510   // Ammoniumchlorid   //  //   //   //   //   //   // 30. 11. 1987   // 513  // Svolvlsyre   //   //   //   //   //   //   // 30. 11. 1987  // 524   // Natriumhydroxid   //   //   //   //   //   //  // 30. 11. 1987   // 529   // Kalciumoxid   //   //   //   //  //   //   // 30. 11. 1987   // 540   // Dikalciumdiphosphat  //   //   //   //   //   //   // 30. 11. 1987«   //    //  //   //   //   //   //   //   //


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/254 af 11. februar 2015 om ophævelse af Rådets direktiv 93/5/EØF om bistand til Kommissionen og samarbejde fra medlemsstaternes side ved den videnskabelige gennemgang af spørgsmål vedrørende levnedsmidler  EØS-relevant tekst

text:
               18.2.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 43/1

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/254
   af 11. februar 2015
   om ophævelse af Rådets direktiv 93/5/EØF om bistand til Kommissionen og samarbejde fra medlemsstaternes side ved den videnskabelige gennemgang af spørgsmål vedrørende levnedsmidler
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Inden for rammerne for programmet for målrettet og effektiv regulering (REFIT) har Kommissionen forpligtet sig til at gennemføre et enkelt, klart, stabilt og forudsigeligt regelsæt for virksomheder, arbejdstagere og borgere.

               (2)

               Rådets direktiv 93/5/EØF (3) er rettet mod at sikre, at Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler kan arbejde effektivt ved at fremme den videnskabelige støtte fra medlemsstaterne til komitéen og ved at tilrettelægge samarbejde med de relevante nationale organer om videnskabelige spørgsmål vedrørende fødevaresikkerhed.

               (3)

               I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 (4) er Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidlers opgaver som omhandlet i direktiv 93/5/EØF blevet overført til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA), og disse opgaver er i dag fastsat ved forordning (EF) nr. 178/2002.

               (4)

               Kommissionens afgørelse 97/579/EF (5), der oprettede Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler, er blevet ophævet ved Kommissionens afgørelse 2004/210/EF (6).

               (5)

               I henhold til forordning (EF) nr. 178/2002 er EFSA også blevet det ansvarlige organ, der skal fremme videnskabeligt samarbejde med medlemsstaterne og de relevante nationale organer inden for de områder, der hører under EFSA's kommissorium. Det fastsættes særligt i artikel 22 i forordning (EF) nr. 178/2002, at EFSA skal handle i tæt samarbejde med de ansvarlige organer i medlemsstaterne, og at medlemsstaterne skal samarbejde med EFSA for at sikre, at denne kan varetage sit kommissorium.

               (6)

               Direktiv 93/5/EØF er derfor blevet forældet og bør ophæves —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Direktiv 93/5/EØF ophæves.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 29. februar 2016. De underretter straks Kommissionen herom.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale love og administrative bestemmelser, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 11. februar 2015.

            På Europa-Parlamentets vegne

         M. SCHULZ

            Formand

            På Rådets vegne

         Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

            Formand

      (1)  EUT C 451 af 16.12.2014, s. 157.

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 16.12.2014 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 27.1.2015.

      (3)  Rådets direktiv 93/5/EØF af 25. februar 1993 om bistand til Kommissionen og samarbejde fra medlemsstaternes side ved den videnskabelige gennemgang af spørgsmål vedrørende levnedsmidler (EFT L 52 af 4.3.1993, s. 18).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1).

      (5)  Kommissionens afgørelse 97/579/EF af 23. juli 1997 om oprettelse af videnskabelige komitéer inden for forbrugersundhed og levnedsmiddelsikkerhed (EFT L 237 af 28.8.1997, s. 18).

      (6)  Kommissionens afgørelse 2004/210/EF af 3. marts 2004 om oprettelse af videnskabelige komitéer inden for forbrugersikkerhed, folkesundhed og miljø (EUT L 66 af 4.3.2004, s. 45).


Vigtig juridisk meddelelse

|

31984L0425

Kommissionens tiende direktiv 84/425/EØF af 25. juli 1984 om fastsættelse af fællesskabsanalysemetoder til den officielle kontrol med foderstoffer

EF-Tidende nr. L 238 af 06/09/1984 s. 0034 - 0038 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 18 s. 0038  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 32 s. 0085  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 18 s. 0038  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 32 s. 0085  tjekkisk specialudgave kapitel 03 bind 06 s. 111  - 115 estisk specialudgave kapitel 03 bind 06 s. 111  - 115 ungarsk specialudgave kapitel 03 bind 06 s. 111  - 115 litauisk specialudgave kapitel 03 bind 06 s. 111  - 115 lettisk specialudgave kapitel 03 bind 06 s. 111  - 115 maltesisk specialudgave kapitel 03 bind 06 s. 111  - 115 polsk specialudgave kapitel 03 bind 06 s. 111  - 115 slovakisk specialudgave kapitel 03 bind 06 s. 111  - 115 slovensk specialudgave kapitel 03 bind 06 s. 111  - 115

		Kommissionens tiende direktivaf 25. juli 1984om fastsættelse af fællesskabsanalysemetoder til den officielle kontrol med foderstoffer(84/425/EØF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 70/373/EØF af 20. juli 1970 om indførelse af fællesskabsprøveudtag-ningsmåder og -analysemetoder for så vidt angår den officielle kontrol med foderstoffer [1], senest ændret ved tiltrædelsesakten, særlig artikel 2, og ud fra følgende betragtninger:Ved nævnte direktiv er det fastsat, at den officielle kontrol med foderstoffer til konstatering af, om de betingelser, der er fastsat på grundlag af administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om foderstoffernes beskaffenhed og sammensætning er opfyldt, foretages efter fællesskabsprøveudtagningsmåder og -analysemetoder ;der er allerede ved Kommissionens direktiv 71/250/EØF [2], 73/46/EØF [3], 74/203/EØF [4], 75/84/EØF [5], 76/372/EØF [6], senest ændret ved direktiv 81/680/EØF [7], direktiv 71/393/EØF [8], 72/199/EØF [9], 78/633/EØF [10] 0), senest ændret ved direktiv 84/4/EØF [11] 1), og direktiv 81/715/EØF [12] 2), fastsat en række fællesskabsanalysemetoder; i betragtning af udviklingen siden da bør der fastsættes en ny metode ;de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den stående Foderstofkomité —VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:Artikel 1Medlemsstaterne foreskriver, at analyserne i forbindelse med den officielle kontrol af foderstoffer, for så vidt angår deres indhold af spiramycin, skal foretages efter den metode, der er beskrevet i bilaget til dette direktiv.Artikel 2Medlemsstaterne sætter senest den 30. juni 1985 de nødvendige ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme bestemmelserne i dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.Artikel 3Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 25. juli 1984.På Kommissionens vegnePoul DalsagerMedlem af Kommissionen[1] EFT nr. L 170 af 3. 8. 1970, s. 2.[2] EFT nr. L 155 af 12. 7. 1971, s. 13.[3] EFT nr. L 83 af 30. 3. 1973, s. 21.[4] EFT nr. L 108 af 22. 4. 1974, s. 7.[5] EFT nr. L 32 af 5. 2. 1975, s. 26.[6] EFT nr. L 102 af 15. 4. 1976, s. 8.[7] EFT nr. L 246 af 29. 8. 1981, s. 32.[8] EFT nr. L 279 af 20. 12. 1971, s. 7.[9] EFT nr. L 123, af 29. 5. 1972, s. 6.[10] EFT nr. L 206 af 29. 7. 1978, s. 43.[11] EFT nr. L 15 af 18. 1. 1984, s. 28.[12] EFT nr. L 257 af 10. 9. 1981, s. 38.--------------------------------------------------BILAGBESTEMMELSE AF SPIRAMYCIN — VED DIFFUSION PÅ AGARPLADER1. Fortnål og anvendelsesområdeMetoden anvendes til bestemmelse af spiramycin i foderstoffer og forblandinger. Undergrænsen for bestemmelsen er 1 mg/kg (1 ppm) [1].2. PrincipPrøven ekstraheres med en blanding af phosphat-bicarbonatbuffer med pH 8 og methanol. Ekstraktet dekanteres eller centrifugeres og fortyndes dernæst. Dets antibiotiske styrke bestemmes ved at måle diffusionen af spiramycin i et agarsubstrat podet med Micrococcus luteus. Diffusionen viser sig ved dannelsen af zoner, hvori mikroorganismens vækst er hæmmet. Diameteren af disse zoner anses for at være direkte proportional med logaritmen til den antibiotiske styrke inden for de anvendte koncentrationer af antibiotikum.3. Testorganisme: Micrococcus luteus ATCC 9341 (NCTC 8340, NCIB 8553)3.1. Opbevaring af stamkulturenM. luteus podes på skråagar med næringssubstrat (4.1) og inkuberes i 24 timer ved 30 oC. Kulturen opbevares i køleskab ved ca. 4 oC. Den ompodes hver anden uge.3.2. Fremstilling af bakteriesuspension [2]Væksten fra et skråargarglas (3.1) opslemmes med 2-3 ml natriumchloridopløsning (4.3). Denne opslemning anvendes til podning af 250 ml næringssubstrat (4.1) i en Roux-kolbe, og der inkuberes i 18-20 timer ved 30 oC. Væksten opslemmes i 25 ml natriumchloridopløsning (4.3) og fortyndes 10 gange med samme opløsning. Opslemningens lystransmission skal være ca. 75 pct. målt ved 650 nm mod natriumchloridopløsning (4.3) i en 1 cm celle. Opslemningen kan opbevares ved ca. 4 oC i 1 uge.4. Næringssubstrater og reagenser4.1. Naringssubstrat [3]Kødpepton | 6,0 g |Trypton | 4,0 g |Gærekstrakt | 3,0 g |Kødekstrakt | 1,5 g |Glucose | 1,0 g |Agar | 10,0-20,0 g |Vand | 1000 ml |pH 6,5-6,6 (efter sterilisering). | |4.2. Testsubstrat [3]Trypton | 5,0 g |Gærekstrakt | 4,0 g |Kødekstrakt | 3,0 g |Agar | 10,0-20,0 g |Vand | 1000 ml |pH 8,0 (efrer sterilisering). | |4.3. Natriumchloridopløsning, 0,8 pct. (w/v):8 g natriumchlorid opløses i vand, fortyndes til 1000 ml og steriliseres.4.4. Phosphat-bicarbonatbuffer, pH 8,0:Dikaliumhydrogenphosphat K2HPO4 | 16,7 g |Kaliumdihydrogenphosphat KH2PO4 | 0,5 g |Natriumhydrogencarbonat NaHCO3 | 20,0 g |Vand til | 1000 ml. |4.5. Blanding af phospbatbicarbonat-buffer(4.4) og methanol: 50/50 (v/v).4.6. Standardpræparat:spiramycin af kendt styrke (i IE.).5. StandardopløsningerEn nøjagtigt afvejet mængde standardpræparat (4.6) opløses i blandingen (4.5) og fortyndes med denne blanding, således at der fremkommer en stamopløsning indeholdende 1000 IE. spiramycin pr. ml. Opbevaret i tilproppede flasker ved 4 oC vil denne opløsning være holdbar i indtil 5 dage.Af denne stamopløsning fremstilles ved successiv fortynding med blandingen (4.5) følgende opløsninger:S8 | 1 | IE./ml |S4 | 0,5 | IE./ml |S2 | 0,25 | IE./ml |S1 | 0,125 | IE./ml |6. Fremstilling af ekstrakt og testopløsninger6.1. Ekstraktion20 g af prøven afvejes for foderstoffer, 1,0 til 20,0 g for forblandinger. Der tilsættes 100 ml af blandingen (4.5) og rystes i 30 minutter. Der centrifugeres eller dekanteres, og supernatanten fortyndes med blandingen (4.5) indtil et forventet spiramycinindhold på 1 IE./ml (= U8).Hvis det forventede indhold af spiramycin er mindre end 2,5 mg pr. kg foderstof, foretages ekstraktionen således: 20,0 g af prøven afvejes. Der tilsættes 100 ml af blandingen (4.5) og rystes i 30 minuter. Der centrifugeres i nogle minutter, hvorefter der udtages 50 ml af supernatanten, som inddampes til ca. 4 ml i en rotationsfordamper under reduceret tryk og ved højst 40 oC. Remanensen fortyndes med blandingen (4.5) indtil et forventet spiramycinindhold på 1 IE./ml (= U8).6.2. TestopløsningerOpløsningerne U4 (forventet indhold: 0,5 IE./ml), U2 (forventet indhold: 0,25 IE./ml) og U (forventet indhold: 0,125 IE./ml) fremstilles af opløsning U8 ved successiv fortynding (1:1) med blandingen (4.5).7. Testmetode7.1. Podning af testsubstratetTestsubstratet (4.2) podes med bakteriesuspensionen (3.2) ved ca. 50 oC. På plader med testsubfitrat (4.2) bestemmes forud den mængde bakteriesuspension, der giver de største og tydeligste haemningszoner med de forskellige koncentrationer af spiramycin.7.2. Forberedelse af pladerneDiffusionen i agar udføres på plader med de fire koncentrationer af standardopløsningen (S8, S4, S2, S,) og de fire koncentrationer af testopløsningen (U8, U4, U2 og U1). Disse fire koncentrationer af ekstrakt og standard skal nødvendigvis alle findes på hver plade. Der bør derfor vælges plader, der er store nok til at rumme mindst otte huller i agrarsubstratet med en diameter på 10-13 mm og mindst 30 mm mellem hullernes centrum. Testen kan udføres på plader, der består af en glasplade med en aluminium- eller plastring ovenpå, 200 mm i diameter og 20 mm høj.Pladerne påhældes substrat (4.1), der er podet som angivet i 7.1, så der opnås et ca. 2 mm tykt lag (60 ml til en plade på 200 mm i diameter), Pladerne anbringes vandret til størkning, hullerne udstanses, og nøjagtigt afmålte mængder af test- og standardopløsning anbringes i hullerne (mellem 0,10 og 0,15 ml pr. hul, afhængig af diameteren). Hver koncentration skal anbringes mindst fire gange, således at hver bestemmelse er baseret på en aflæsning af 32 hæmningszoner.7.3. InkubationPladerne inkuberes i 16-18 timer ved 30 ± 2 oC.8. BedømmelseHæmningszonernes diameter måles med 0,1 mm nøjagtighed. Middeldiameteren for hver koncentration afsættes på semilogaritmisk papir, således at de viser logaritmen til koncentrationen i forhold til hæmningszonernes diameter. Der indtegnes den "bedst tilpassede" rette linje for henholdsvis standardopløsningen og ekstraktet, f.eks. som vist nedenfor. Det "bedst tilpassede punkt" for den laveste værdi for standardopløsningen (SL) bestemmes ved hjælp af formlen :(a) SL=7s1+4s2+s4-2s810Det "bedst tilpassede punkt" for den højeste værdi for standardopløsningen (SH) bestemmes ved hjælp af formlen :(b) SH=7s8+4s4+s2-2s110På tilsvarende måde beregnes det "bedst tilpassede punkt" for den laveste værdi for ekstraktet (UL) og den højeste værdi for ekstraktet (UH) ved at erstatte s1, s2, s4 og s8 med u1, u2, u4 og u8 i ovennævnte formler. [4]De beregnede SL- og SH-vaerdier indtegnes på samme millimeterpapir og forbindes til den "bedst tilpassede linje" for standardopløsningen. UL- og UH-værdierne indtegnes på tilsvarende måde og forbindes til den "bedst tilpassede linje" for ekstraktet.Hvis der ikke er stoffer til stede, som forstyrrer analysen, vil linjerne være parallele. Til praktiske formål kan linjerne betragtes som værende parallele, hvis værdiene (SH-SL) og (UH-UL) ikke afviger mere end 10 pct. fra middelværdien.Såfremt linjerne viser sig ikke at være parallele, kan enten u1 og s1 eller u8 og s8 udelades, og SL, SH, UL og UH beregnes ved hjælp af de alternative formler, for at opnå de alternative "bedst tilpassede linjer":(a') SL=5s1+2s2-s46 eller 5s2+2s4-s86(b') SH=5s4+2s2-s16 eller 5s8+2s4-s26og tilsvarende for UL og UH. De samme kriterier for parallelitet skal være opfyldt. Det noteres i den endelige rapport, at resultatet er beregnet ud fra tre koncentrationer.Hvis linjerne kan betragtes som værende parallelle, beregnes logaritmen til den relative styrke (log A) ved hjælp af én af følgende formler alt efter om der er anvendt tre eller fire koncentrationer til at bestemme parallelismen.For fire koncentrationer(c) log. A =u1+u2+u4+u8-s1-s2-s4-s8× 0,602u4+u8+s4+s8-u1-u2-s1-s2For tre koncentrationer(d) log. A =u1+u2+u4-s1-s2-s4× 0,401u4+s4-u1-s1eller(d') log. A =u2+u4+u8-s2-s4-s8× 0,401u8+s8-u2-s2Prøveekstraktets styrke = den pågældende standards styrke × Af.eks. U8 = S8 × AHvis den relative styrke ligger uden for området 0,5-2,0, gentages analysen med den fornødne tilpasning af spiramycinkoncentrationen i ekstrakterne eller, hvis dette ikke er muligt, i standardopløsningerne. Hvis den relative styrke ikke kan bringes inden for det krævede interval, må de resultater, der opnås, betragtes som tilnærmede og dette bør anføres i den endelige rapport.Hvis linjerne ikke kan betragtes som værende parallelle, gentages bestemmelsen. Hvis der stadig ikke opnås parallelisme, må bestemmelsen betragtes som utilfredsstillende.Resultatet udtrykkes i milligram spiramycinbase pr. kilogram foderstof.9. RepeterbarhedForskel lem mellem resultaterne af to samtidige bestemmelser, udført på samme prøve af samme person, bør ikke overstige:- 2 mg/kg i absolut værdi for et indhold af spiramycinbase på op til 10 mg/kg;- 20 pct. i forhold til den højeste værdi for et indhold på mellem 10 og 25 mg/kg;- 5 mg/kg i absolut værdi for et indhold på mellem 25 og 50 mg/kg;- 10 pct. i forhold til den højeste værdi for et indhold på over 50 mg/kg.[1] 1 mg spiramycinbase svarer til 3200 internationale enheder (IE).[2] Andre metoder kan anvendes, forudsat at det er bevist, at de giver tilsvarende bakteriesuspen sioner.[3] Ethvert næringssubstrat af tilsvarende sammensætning, som er i handelen, og som giver de samme resultater, kan anvendes.[4] De små bogstaver s og u henviser til hæmningszonernes diametre.--------------------------------------------------