title: Rådets direktiv 2007/43/EF af 28. juni 2007 om minimumsforskrifter for beskyttelse af slagtekyllinger (EØS-relevant tekst)

text:
               12.7.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 182/19

      RÅDETS DIREKTIV 2007/43/EF
   af 28. juni 2007
   om minimumsforskrifter for beskyttelse af slagtekyllinger
   (EØS-relevant tekst)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
   efter høring af Regionsudvalget, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til protokollen om dyrebeskyttelse og dyrevelfærd, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, skal Fællesskabet og medlemsstaterne ved fastlæggelsen og gennemførelsen af politikker inden for landbrug tage fuldt hensyn til dyrs velfærd, samtidig med at de respekterer medlemsstaternes love og administrative bestemmelser samt deres skikke, navnlig med hensyn til religiøse ritualer, kulturelle traditioner og regionale skikke.

               (2)

               I Rådets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål (3), udarbejdet på grundlag af den europæiske konvention om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål (4) (i det følgende benævnt »konventionen«), er der fastsat mindstekrav for beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål, herunder bestemmelser om husning, foder, vand og pasning, som skal være afpasset efter dyrenes fysiologiske og etologiske behov.

               (3)

               Fællesskabet er part i konventionen, og en specifik henstilling om tamhøner (Gallus gallus), som indeholder supplerende bestemmelser om slagtefjerkræ, er blevet vedtaget inden for rammerne af konventionen.

               (4)

               I rapporten af 21. marts 2000 fra Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel om slagtekyllingers velfærd konkluderedes det, at den hurtige vækst for de avlslinjer, der nu til dags holdes som slagtekyllinger, ikke ledsages af et tilfredsstillende niveau for dyrevelfærd og -sundhed, og at de negative konsekvenser af høje belægningsgrader er mindre i bygninger, hvor der kan opretholdes et godt indendørsklima.

               (5)

               Når de relevante udtalelser fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) foreligger, vil der blive fastsat en særskilt bestemmelse for arealer uden strøelse med henblik på at minimere genetiske parametres betydning eller på at medtage velfærdsindikatorer ud over trædepudedermatitis.

               (6)

               Det er nødvendigt at fastsætte forskrifter på fællesskabsplan for beskyttelse af slagtekyllinger for at undgå konkurrenceforvridning, der kan gribe forstyrrende ind i den fælles markedsordning for denne sektor, og for at sikre en rationel udvikling af sektoren.

               (7)

               I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet er det for at virkeliggøre det grundlæggende mål, nemlig at forbedre dyrevelfærden i forbindelse med intensivt kyllingeopdræt, nødvendigt og hensigtsmæssigt at fastsætte minimumsforskrifter for beskyttelse af slagtekyllinger. I overensstemmelse med traktatens artikel 5, stk. 3, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (8)

               Forskrifterne bør fokusere på velfærdsproblemer i forbindelse med intensivt dyrehold. For at undgå, at hold af små kyllingebesætninger bliver omfattet af uforholdsmæssigt omfattende foranstaltninger, bør der fastsættes en minimumsgrænse for anvendelsen af dette direktiv.

               (9)

               Det er vigtigt, at personer, der passer kyllinger, kender de relevante dyrevelfærdskrav og gennemgår en uddannelse, som er relevant for deres arbejdsopgaver, eller at de har erfaring, der svarer til en sådan uddannelse.

               (10)

               Ved fastsættelsen af forskrifter for beskyttelse af slagtekyllinger bør der findes en balance mellem de forskellige aspekter, der skal tages i betragtning med hensyn til dyrevelfærd, dyresundhed, økonomiske og sociale aspekter og miljøvirkninger.

               (11)

               Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum (5) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (6) er der allerede fastsat regler for offentlig kontrol, bl.a. verifikation af, at visse dyrevelfærdsbestemmelser overholdes. I henhold til forordning (EF) nr. 882/2004 skal medlemsstaterne desuden indsende årsrapporter om iværksættelsen af de flerårige nationale kontrolplaner, herunder resultater af kontrol og audit, der er gennemført. Der er med henblik herpå fastsat bestemmelser om finansiel støtte både i disse forordninger og i Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet (7).

               (12)

               I diverse medlemsstater findes der allerede forskellige frivillige ordninger vedrørende mærkning af kyllingekød baseret på overholdelse af dyrevelfærdsnormer og andre parametre.

               (13)

               På grundlag af erfaringerne fra sådanne frivillige mærkningsordninger bør Kommissionen fremlægge en rapport om eventuel indførelse af en specifik harmoniseret obligatorisk mærkningsordning på fællesskabsplan for kyllingekød, kyllingekødsprodukter og tilberedt kyllingekød baseret på overholdelse af dyrevelfærdsnormerne og med en redegørelse for de mulige socioøkonomiske følger, virkningerne for Fællesskabets økonomiske partnere og en sådan mærkningsordnings overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationens regler.

               (14)

               Kommissionen bør forelægge en rapport baseret på ny videnskabelig dokumentation under hensyntagen til supplerende forskning og praktiske erfaringer, med henblik på en yderligere forbedring af slagtekyllingers, herunder forældreflokkes, velfærd, navnlig med hensyn til aspekter, der ikke er omfattet af dette direktiv. Rapporten bør specifikt behandle muligheden for at indføre tærskler for angivelse af dårlige velfærdsforhold, der påvises ved inspektion efter slagtning, og spørgsmålet om genetiske parametres betydning for identificerede mangler, der medfører dårlig velfærd for slagtekyllinger.

               (15)

               Medlemsstaterne bør fastsætte bestemmelser om de sanktioner, der skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i dette direktiv, og sikre, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning.

               (16)

               Rådet tilskynder i overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (8) medlemsstaterne til, både i egen og Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem direktivet og gennemførelsesforanstaltningerne.

               (17)

               De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (9) —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Formål og anvendelsesområde
   1.   Dette direktiv finder anvendelse på slagtekyllinger.
   Det finder dog ikke anvendelse på:

               a)

               bedrifter med under 500 kyllinger

               b)

               bedrifter med udelukkende avlskyllinger

               c)

               rugerier

               d)

               ekstensivt staldopdræt og fritgående kyllinger/frilandskyllinger som omhandlet i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1538/91 af 5. juni 1991 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1906/90 om handelsnormer for fjerkrækød (10), bilag IV, litra b), c), d) og e), og

               e)

               økologisk opdrættede kyllinger i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler (11).

         2.   Direktivet finder anvendelse på kyllinger til opdræt på bedrifter, som har kyllinger til både avl og opdræt.
   Medlemsstaterne kan frit træffe mere vidtgående foranstaltninger på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Det primære ansvar for dyrevelfærden påhviler fortsat dyrenes ejer eller den, der har dyrene i sin varetægt.
   Artikel 2
   Definitioner
   1.   I dette direktiv forstås ved:

               a)

               »ejer«: enhver fysisk eller juridisk person, som ejer den bedrift, hvor kyllingerne holdes

               b)

               »den, der har dyrene i sin varetægt«: enhver fysisk eller juridisk person, som permanent eller midlertidigt har ansvaret for kyllinger i henhold til en kontrakt eller til loven

               c)

               »kompetent myndighed«: en medlemsstats centrale myndighed, der er kompetent til at udføre dyrevelfærdskontrol, veterinærkontrol eller zooteknisk kontrol, eller enhver anden myndighed, til hvem denne kompetence er blevet delegeret på regionalt, lokalt eller andet plan

               d)

               »embedsdyrlæge«: en dyrlæge, der i henhold til afsnit III, kapitel IV, del A, i bilag I til forordning (EF) nr. 854/2004 er kvalificeret til at fungere som sådan, og som er udpeget af den kompetente myndighed

               e)

               »kylling«: et dyr af arten Gallus gallus, der holdes med henblik på kødproduktion

               f)

               »bedrift«: et produktionssted, hvor der holdes kyllinger

               g)

               »bedriftsenhed«: en bygning på en bedrift, hvor der holdes en kyllingeflok

               h)

               »friareal«: et areal med strøelse, som kyllingerne har permanent adgang til

               i)

               »belægningsgrad«: den samlede levende vægt pr. m2 friareal for de kyllinger, der er til stede samtidig i en bedriftsenhed

               j)

               »flok«: en gruppe kyllinger, som er anbragt i en bedriftsenhed og er til stede i denne bedriftsenhed samtidig

               k)

               »daglig dødelighedsrate«: det antal kyllinger, der er døde i en bedriftsenhed på en given dag, herunder dem, som er blevet aflivet enten på grund af sygdom eller af andre grunde, divideret med det antal kyllinger, der er til stede i bedriftsenheden på denne dag, ganget med 100

               l)

               »kumulativ daglig dødelighedsrate«: summen af de daglige dødelighedsrater.

         2.   Definitionen af »friareal« i stk. 1, litra h), med hensyn til arealer uden strøelse, kan suppleres efter proceduren i artikel 11 afhængigt af resultaterne af en videnskabelig udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet om indvirkningen af arealer uden strøelse på kyllingernes velfærd.
   Artikel 3
   Krav til kyllingehold
   1.   Medlemsstaterne sikrer:

               a)

               at alle bedriftsenheder opfylder kravene i bilag I

               b)

               at den kompetente myndighed eller embedsdyrlægen udfører den krævede inspektion samt overvågning og opfølgning, blandt andet i henhold til bilag III.

         2.   Medlemsstaterne sikrer, at den maksimale belægningsgrad på en bedrift eller i en bedriftsenhed ikke på noget tidspunkt overstiger 33 kg/m2.
   3.   Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne bestemme, at kyllinger kan holdes med en højere belægningsgrad, forudsat at ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, ud over kravene i bilag I opfylder kravene i bilag II.
   4.   Medlemsstaterne sikrer, at den maksimale belægningsgrad på en bedrift eller i en bedriftsenhed, når der er indrømmet en undtagelse i henhold til stk. 3, ikke på noget tidspunkt overstiger 39 kg/m2.
   5.   Når kriterierne i bilag V er opfyldt, kan medlemsstaterne tillade, at den maksimale belægningsgrad, der er omhandlet i stk. 4, øges med højst 3 kg/m2.
   Artikel 4
   Uddannelse og vejledning for personer, der beskæftiger sig med kyllinger
   1.   Medlemsstaterne sikrer, at de, der har dyrene i deres varetægt, når disse er fysiske personer, har modtaget passende uddannelse med henblik på deres arbejdsopgaver, og at der findes relevante kurser.
   2.   Kurserne omhandlet i stk. 1 skal fokusere på velfærdsaspekter og navnlig dække de emner, der er nævnt i bilag IV.
   3.   Medlemsstaterne sikrer, at der oprettes et system til kontrol og godkendelse af kurser. Den, der har kyllingerne i sin varetægt, skal være i besiddelse af et bevis anerkendt af medlemsstatens kompetente myndighed, som attesterer, at vedkommende har gennemgået et sådant kursus eller har erfaringer, der svarer til en sådan uddannelse.
   4.   Medlemsstaterne kan anerkende erfaringer fra før den 30. juni 2010 som sidestillet med deltagelse i sådanne kurser og udsteder beviser, der attesterer en sådan sidestilling.
   5.   Medlemsstaterne kan fastlægge, at kravene i stk. 1-4 også skal gælde for ejere.
   6.   Ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, giver personer, som de beskæftiger eller har ansat til at passe kyllinger eller til at indfange og læsse kyllinger, instrukser og vejledning om de relevante dyrevelfærdskrav, herunder om de aflivningsmetoder, der anvendes på bedrifter.
   Artikel 5
   Mærkning af fjerkrækød
   Senest den 31. december 2009 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om eventuel indførelse af en specifik harmoniseret obligatorisk mærkningsordning for kyllingekød, kyllingekødprodukter og tilberedt kyllingekød baseret på overholdelse af dyrevelfærdsnormerne.
   Rapporten redegør for mulige socioøkonomiske følger, virkningerne for Fællesskabets økonomiske partnere og en sådan mærkningsordnings overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationens regler.
   Rapporten ledsages af relevante forslag til retsakter, der tager hensyn til ovennævnte aspekter og til medlemsstaternes erfaringer med frivillige mærkningsordninger.
   Artikel 6
   Rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet
   1.   På grundlag af en videnskabelig udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet forelægger Kommissionen senest den 31. december 2010 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om genetiske parametres betydning for identificerede mangler, der medfører dårlig velfærd for slagtekyllinger. Rapporten kan om fornødent ledsages af relevante forslag til retsakter.
   2.   Medlemsstaterne forelægger Kommissionen resultaterne af indsamlingen af oplysninger, der er baseret på overvågning af en repræsentativ stikprøve af flokke, der er slagtet inden for en minimumsperiode på ét år. For at sikre en relevant analyse bør kravene til stikprøver og oplysninger som omhandlet i bilag III være videnskabeligt baserede, objektive og sammenlignelige og fastsat i henhold til proceduren i artikel 11.
   Medlemsstaterne kan have behov for et finansielt bidrag fra Fællesskabet til indsamling af oplysninger i overensstemmelse med dette direktiv.
   3.   På baggrund af de foreliggende oplysninger og under hensyntagen til ny videnskabelig dokumentation forelægger Kommissionen senest den 30. juni 2012 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af dette direktiv og dets betydning for kyllingers velfærd, samt udvikling af velfærdsindikatorer. Rapporten skal tage hensyn til de forskellige opdrætsbetingelser og -metoder. Der skal også tages hensyn til de socioøkonomiske og administrative følger af dette direktiv, herunder de regionale aspekter.
   Artikel 7
   Inspektion
   1.   Den kompetente myndighed udfører ikke-diskriminerende inspektion for at kontrollere, at kravene i dette direktiv overholdes.
   Inspektionen omfatter en passende andel af de dyr, som holdes i den enkelte medlemsstat, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 882/2004, og den kan foretages samtidig med kontroller, der har andre formål.
   Medlemsstaterne indfører passende procedurer til at bestemme belægningsgraden.
   2.   Senest den 30. juni hvert år forelægger medlemsstaterne Kommissionen en årsrapport for det foregående år om de inspektioner, der er foretaget i overensstemmelse med stk. 1. Rapporten skal ledsages af en liste over de mest relevante foranstaltninger, som den kompetente myndighed har truffet til afhjælpning af de alvorligste konstaterede velfærdsproblemer.
   Artikel 8
   Retningslinjer for god ledelsespraksis
   Medlemsstaterne tilskynder til, at der udvikles retningslinjer for god ledelsespraksis, som omfatter vejledning i, hvordan direktivet overholdes. Der tilskyndes til, at disse retningslinjer formidles og anvendes.
   Artikel 9
   Sanktioner
   Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser senest den 30. juni 2010 og underretter den omgående om alle senere ændringer, der berører dem.
   Artikel 10
   Gennemførelsesbeføjelser
   De nødvendige foranstaltninger til at sikre en ensartet gennemførelse af dette direktiv kan vedtages efter proceduren i artikel 11.
   Artikel 11
   Komitéprocedure
   1.   Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, der er nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (12) (komitéen).
   2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
   Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
   Artikel 12
   Gennemførelse
   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 2010.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Artikel 13
   Ikrafttræden
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 14
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 28. juni 2007.

            På Rådets vegne

         S. GABRIEL

            Formand

      (1)  Udtalelse af 14.2.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Udtalelse af 26.10.2005 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (3)  EFT L 221 af 8.8.1998, s. 23. Ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1).

      (4)  EFT L 323 af 17.11.1978, s. 14. Ændret ved ændringsprotokol (EFT L 395 af 31.12.1992, s. 22).

      (5)  EUT L 139 af 30.4.2004, s. 206. Berigtiget i EUT L 226 af 25.6.2004, s. 83. Senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1791/2006 (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 1).

      (6)  EUT L 165 af 30.4.2004, s. 1. Berigtiget i EUT L 191 af 28.5.2004, s. 1. Senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1791/2006.

      (7)  EFT L 224 af 18.8.1990, s. 19. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1791/2006.

      (8)  EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1. Berigtiget udgave i EUT C 4 af 8.1.2004, s. 7.

      (9)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. Ændret ved afgørelse 2006/512/EF (EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11).

      (10)  EFT L 143 af 7.6.1991, s. 11. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2029/2006 (EUT L 414 af 30.12.2006, s. 29).

      (11)  EFT L 198 af 22.7.1991, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 394/2007 (EUT L 98 af 13.4.2007, s. 3).

      (12)  EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 575/2006 (EUT L 100 af 8.4.2006, s. 3).

      BILAG I
      KRAV TIL BEDRIFTERNE
      Ud over de relevante bestemmelser i anden relevant fællesskabslovgivning skal følgende krav overholdes:
      Vandforsyning

                  1.

                  Drikkekopper/vandnipler skal anbringes og vedligeholdes, så spild begrænses mest muligt.

            Fodring

                  2.

                  Der skal være adgang til foder enten permanent eller ved fodertid og indtil højst 12 timer før det forventede slagtetidspunkt.

            Strøelse

                  3.

                  Alle kyllinger skal have permanent adgang til strøelse, der er tør og løs i overfladen.

            Ventilation og varmesystem

                  4.

                  Der skal være tilstrækkelig ventilation, så for høje temperaturer undgås, og om fornødent kombineret med et varmesystem til at fjerne overskydende luftfugtighed.

            Støj

                  5.

                  Støjniveauet skal holdes så lavt som muligt. Ventilatorer, fodermaskiner og andre maskiner skal konstrueres, monteres, drives og vedligeholdes på en sådan måde, at de laver mindst mulig støj.

            Lys

                  6.

                  I alle bygninger skal der i lysperioderne være en lysintensitet på mindst 20 lux målt i fuglenes øjenhøjde, og mindst 80 % af friarealet skal være oplyst. En midlertidig reduktion af lysintensiteten kan tillades, når det ifølge dyrlægerådgivning er nødvendigt.

                  7.

                  Fra senest syv dage efter det tidspunkt, hvor kyllingerne anbringes i bygningen, til tre dage før det forventede slagtetidspunkt skal lyset følge en døgnrytme og omfatte mørkeperioder på mindst 6 timer i alt, heraf mindst én uafbrudt mørkeperiode på mindst 4 timer, eksklusive lysdæmpningsperioder.

            Tilsyn

                  8.

                  Alle kyllinger på bedriften skal tilses mindst to gange dagligt. Der bør navnlig lægges vægt på symptomer, der tyder på nedsat dyrevelfærd og/eller dyresundhed.

                  9.

                  Alvorligt tilskadekomne kyllinger og kyllinger med tydelige tegn på sundhedsproblemer, f.eks. kyllinger med gangproblemer, alvorlig ascites eller svære misdannelser, som sandsynligvis lider, skal behandles på passende vis eller straks aflives. Der tages kontakt til en dyrlæge, hver gang det er nødvendigt.

            Rengøring

                  10.

                  De dele af bygninger, udstyr og redskaber, som kyllingerne er i berøring med, skal rengøres grundigt og desinficeres, hver gang bygningen tømmes endeligt, og inden der indsættes en ny flok. Når en bygning er blevet endegyldigt tømt for kyllinger, skal al strøelse fjernes, hvorefter der anvendes ren strøelse.

            Opbevaring af oplysninger

                  11.

                  Ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, skal for hver bedriftsenhed føre et register over følgende:

                              a)

                              antallet af kyllinger, der er sat ind

                              b)

                              friarealet

                              c)

                              kyllingernes hybridform eller race, hvis den er bekendt

                              d)

                              ved hver kontrol, antallet af dødfundne fugle, om muligt med angivelse af årsag, samt antallet af aflivede fugle med angivelse af årsag

                              e)

                              antal kyllinger, der er tilbage i flokken, når de kyllinger, der skal sælges eller slagtes, er fjernet.

                        Registrene skal opbevares i mindst tre år og stilles til rådighed for den kompetente myndighed, når denne foretager inspektion, eller der i øvrigt anmodes herom.

            Operative indgreb

                  12.

                  Alle operative indgreb af andre grunde end i behandlings- eller diagnoseøjemed, som medfører skader på eller tab af en følsom kropsdel eller ændring af knoglestrukturen, er forbudt.
                  Medlemsstaterne kan dog tillade trimning af næb, når alle andre foranstaltninger til at undgå fjerpilning og kannibalisme har været forsøgt. I så fald foretages trimningen kun efter konsultation af en dyrlæge og efter dyrlægens råd, og den foretages af kvalificerede personer på kyllinger, der er under 10 dage gamle. Desuden kan medlemsstaterne tillade kastrering af kyllinger. Kastrering må kun udføres under dyrlægetilsyn af personale, der har modtaget en særlig uddannelse.

      BILAG II
      KRAV TIL ANVENDELSE AF HØJERE BELÆGNINGSGRAD
      Anmeldelse og dokumentation
      Følgende krav finder anvendelse:

                  1.

                  Ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, skal meddele den kompetente myndighed, at vedkommende agter at anvende en belægningsgrad på over 33 kg/m2 levende vægt.
                  Ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, angiver det nøjagtige tal og oplyser den kompetente myndighed om eventuelle ændringer i anvendelsen af belægningsgraden mindst 15 dage, før flokken sættes ind i bedriftsenheden.
                  Hvis den kompetente myndighed anmoder om det, skal denne anmeldelse ledsages af et dokument med et sammendrag af oplysningerne i den dokumentation, der kræves i henhold til punkt 2.

                  2.

                  Ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, skal i bedriftsenheden have en ajourført, samlet dokumentation med en detaljeret beskrivelse af produktionssystemerne. Dokumentationen skal bl.a. indeholde tekniske detaljer om bedriftsenheden og dens udstyr f.eks.:

                              a)

                              en plan over bedriftsenheden, herunder størrelsen af de arealer, hvor der holdes kyllinger

                              b)

                              ventilations- og, hvis det er relevant, køle- og varmesystem, herunder placering heraf, en ventilationsplan, nærmere angivelse af luftkvalitetsparametre, f.eks. luftcirkulation, lufthastighed og temperatur

                              c)

                              fodrings- og vandingssystemer og placering heraf

                              d)

                              alarmsystemer og backupsystemer i tilfælde af svigt af automatiseret eller mekanisk udstyr, der er af betydning for dyrenes sundhed og velfærd

                              e)

                              normalt anvendt gulvtype og strøelse.

            Dokumentationen stilles efter anmodning til rådighed for den kompetente myndighed og skal være ajourført. Navnlig registreres tekniske inspektioner af ventilations- og alarmsystemet.
      Ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, meddeler hurtigst muligt den kompetente myndighed alle de ændringer af bedriftsenhed, udstyr eller procedurer i beskrivelsen, som kan forventes at påvirke kyllingernes velfærd.
      Krav til bedrifterne — kontrol med miljøparametrene

                  3.

                  Ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, sikrer, at alle bedriftsenheder er udstyret med ventilations- og om nødvendigt køle- og varmesystemer, der er udformet og indrettet og anvendes på en sådan måde, at

                              a)

                              ammoniakkoncentrationen (NH3) ikke overstiger 20 ppm, og kuldioxidkoncentrationen (CO2) ikke overstiger 3 000 ppm målt i kyllingernes hovedhøjde

                              b)

                              indendørstemperaturen højst er 3 °C højere end udendørstemperaturen, når udendørstemperaturen er over 30 °C i skyggen

                              c)

                              den gennemsnitlige relative luftfugtighed målt indenfor i bedriftsenheden i 48 timer ikke overstiger 70 %, når udendørstemperaturen er under 10 °C.

      BILAG III
      OVERVÅGNING OG OPFØLGNING PÅ SLAGTERIET
      (jf. artikel 3, stk. 1)
      1.   Dødelighed

                  1.1.

                  Ved en belægningsgrad på over 33 kg/m2 skal den dokumentation, der ledsager flokken, indeholde den daglige dødelighedsrate og den kumulative daglige dødelighedsrate, beregnet af ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, samt kyllingernes hybridform eller race.

                  1.2.

                  Disse oplysninger samt antallet af slagtekyllinger, der er døde ved ankomsten, skal under tilsyn af embedsdyrlægen registreres med angivelse af bedriften og bedriftsenheden. Oplysningernes pålidelighed og den kumulative daglige dødelighedsrate skal kontrolleres under hensyn til antallet af slagtekyllinger, der slagtes, og antallet af slagtekyllinger, der er døde ved ankomsten til slagteriet.

            2.   Inspektion efter slagtning
      I forbindelse med den kontrol, der udføres i henhold til forordning (EF) nr. 854/2004, skal embedsdyrlægen evaluere resultaterne af inspektionen efter slagtning med henblik på at identificere eventuelle andre tegn på dårlige velfærdsforhold, såsom abnorme niveauer for kontaktdermatitis, parasitisme og systemiske sygdomme på oprindelsesbedriften eller oprindelsesbedriftsenheden.
      3.   Meddelelse af resultater
      Hvis dødelighedsraten i punkt 1 eller resultaterne af inspektionen efter slagtning i punkt 2 tyder på dårlige dyrevelfærdsforhold, meddeler embedsdyrlægen oplysningerne til bedriftens ejer eller den, der har dyrene i sin varetægt, og til den kompetente myndighed. Bedriftens ejer eller den, der har dyrene i sin varetægt, og den kompetente myndighed træffer passende foranstaltninger.

      BILAG IV
      UDDANNELSE
      De kurser, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2, skal mindst dække fællesskabsbestemmelserne vedrørende beskyttelse af kyllinger, herunder navnlig:

                  a)

                  bilag I og II

                  b)

                  fysiologi, især vandings- og fodringsbehov, dyrs adfærd og stresspåvirkninger

                  c)

                  de praktiske aspekter ved en omsorgsfuld håndtering af kyllinger, samt indfangning, lastning og transport

                  d)

                  nødhjælp til kyllinger, nødslagtning og aflivning

                  e)

                  forebyggende biosikkerhedsforanstaltninger.

      BILAG V
      KRITERIER FOR ANVENDELSE AF HØJERE BELÆGNINGSGRAD
      (jf. artikel 3, stk. 5)
      1.   Kriterier

                  a)

                  Den overvågning af bedriften, der er foretaget af den kompetente myndighed inden for de seneste 2 år, har ikke afsløret mangler med hensyn til kravene i dette direktiv, og

                  b)

                  den overvågning, der foretages af ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, sker under anvendelse af de retningslinjer for god ledelsespraksis, der er omhandlet i artikel 8, og

                  c)

                  i de seneste 7 på hinanden følgende senere kontrollerede flokke fra en bedriftsenhed var den samlede daglige dødelighed under 1 % + 0,06 % ganget med flokkens slagtealder i dage.

            Har den kompetente myndighed ikke foretaget nogen overvågning af bedriften inden for de seneste 2 år, skal der foretages mindst én overvågning for at kontrollere, om krav a) er opfyldt.
      2.   Ekstraordinære omstændigheder
      Uanset punkt 1 c) kan den kompetente myndighed beslutte at øge belægningsgraden, hvis ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, har givet tilstrækkelig forklaring på den højere samlede daglige kumulative dødelighedsrates ekstraordinære karakter eller har påvist, at årsagerne ligger uden for deres kontrolområde.


Avis juridique important

|

31979L0117

Rådets direktiv 79/117/EØF af 21. december 1978 om forbud mod markedsføring og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler indeholdende visse virksomme stoffer

EF-Tidende nr. L 033 af 08/02/1979 s. 0036 - 0040 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 10 s. 0168  den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 24 s. 0046  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 10 s. 0168  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 15 s. 0126  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 15 s. 0126

++++  RAADETS DIREKTIV  af 21 . december 1978  om forbud mod markedsfoering og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler indeholdende visse virksomme stoffer   ( 79/117/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Planteavlen indtager en meget vigtig plads inden for Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ;  udbyttet af denne planteavl angribes konstant af skadelige organismer og af ukrudt , og for at forhindre en nedgang i udbyttet er det absolut noedvendigt at beskytte planterne mod denne risiko og derigennem sikre forsyningen ;  et af de vigtigste midler til at beskytte planter og planteprodukter og til at foroege landbrugets produktivitet er at anvende plantebeskyttelsesmidler ;  disse plantebeskyttelsesmidler har ikke ubetinget en gunstige virkning paa planteavlen ; der er ogsaa risiko for mennesker og for miljoe forbundet med at anvende dem , idet der for det meste er tale om giftige stoffer eller praeparater med farlige virkninger ;  for visse plantebeskyttelsesmidlers vedkommende er denne risiko saa stor , at deres anvendelse ikke laengere kan tillades hverken helt eller delvis ;  medlemsstaterne har derfor ikke blot givet regler for markedsfoeringen af plantebeskyttelsesmidler , men har ogsaa indfoert restriktioner for eller forbud mod anvendelse af visse plantebeskyttelsesmidler , som ogsaa omfatter markedsfoeringen af disse ;  de foranstaltninger , der er truffet i medlemsstaterne , er forskellige og medfoerer hindringer for samhandelen , som umiddelbart indvirker paa oprettelsen og funktionen af det faelles marked ;  det vil derfor vaere oenskeligt at fjerne disse hindringer gennem en tilnaermelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser ;  det forekommer derfor berettiget , at der som et grundlaeggende princip indfoeres forbud mod alle plantebeskyttelsesmidler , der indeholder virksomme stoffer , som , selv ved korrekt brug til det tilsigtede formaal , fremkalder eller kan fremkalde skadelige virkninger for menneskers eller dyrs sundhed eller uacceptable ugunstige virkninger for miljoeet ;  for nogle af disse produkters vedkommende kan der imidlertid tillades nationale fravigelser i begraenset omfang i saadanne tilfaelde , hvor der af oekologiske grunde er et saerligt behov , og hvor risikoen er mindre end den , der er forbundet med tidligere tilladt anden anvendelse ;  selv disse fravigelser boer bringes til ophoer , efterhaanden som der fremkommer mindre skadelige former for behandling ;  paa den anden side er det noedvendigt at indroemme medlemsstaterne en begraenset ret til midlertidigt og under eget ansvar at suspendere et forbud mod anvendelse , saafremt en uforudsigelig fare truer planteproduktionen og ikke kan bekaempes med andre midler ;  direktivet omfatter ikke plantebeskyttelsesmidler , der er bestemt til forskning og analyse ;  endvidere er det ikke formaalstjenligt at lade Faellesskabets bestemmelser gaelde for plantebeskyttelsesmidler , der er bestemt til udfoersel til tredjelande , fordi disse lande anvender foranstaltninger , der generelt er forskellige ;  gennemfoerelsen af dette direktiv og tilpasningen af bilaget til udviklingen i teknisk og videnskabelig viden kraever et naert samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne ; proceduren med Den staaende fytosanitaere Komité , selv om den foreloebigt er tidsbegraenset , samt medvirken fra Det videnskabelige udvalg for Pesticider , er et egnet grundlag herfor -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Dette direktiv vedroerer forbud mod markedsfoering og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler , der inderholder visse virksomme stoffer .  Artikel 2  I dette direktiv forstaas ved :  1 . Plantebeskyttelsesmidler  Virksomme stoffer og praeparater , som indeholder et eller flere virksomme stoffer , og som er bestemt til :  1.1 . at bekaempe eller forebygge virkningen af skadelige organismer paa planter og planteprodukter , for saa vidt disse stoffer eller praeparater ikke er defineret i de foelgende bestemmelser ;  1.2 . at indvirke paa planters livsprocesser paa anden maade end som ernaering for disse ;  1.3 . at konservere planteprodukter , for saa vidt der ikke for disse stoffer eller midler findes saerlige bestemmelser fra Raadet eller Kommissionen vedroerende konserveringsmidler ;  1.5 . at tilintetgoere uoenskede planter , eller  1.6 . at tilintetgoere plantedele eller forebygge en uoensket vaekst af planter .  2 . Stoffer  Kemiske grundstoffer og disses forbindelser , saaledes som de forekommer naturligt eller opstaar ved fremstilling .  3 . Praeparater  Blandinger eller oploesninger , som bestaar af to eller flere stoffer eller af mikroorganismer eller vira , der anvendes som plantebeskyttelsesmidler .  4 . Virksomme stoffer  Stoffer , mikroorganismer og vira med generel eller specifik virkning :  4.1 . paa skadelige organismer eller  4.2 . paa planter , plantedele eller planteprodukter .  5 . Planter  Levende planter og levende plantedele , herunder friske frugter og froe .  6 . Planteprodukter  Produkter stammende fra planter , uforarbejdede eller bearbejdede ved simple metoder som formaling , toerring eller presning , for saa vidt der ikke er tale om planter i den under punkt 5 anfoerte betydning .  7 . Skadelige organismer  Skadevoldere for planter eller planteprodukter henhoerende under dyreriget eller planteriget , eller som optraeder i form af vira , mykoplasmata eller andre patogene organismer .  8 . Dyr  Dyr tilhoerende arter , som mennesker almindeligvis fodrer og holder eller anvender til konsum .  9 . Markedsfoering  Enhver ovedragelse mod eller uden vederlag .  10 . Miljoe  Forholdet mellem mennesker og vand , luft og jord samt alle biologiske forekomster .  Artikel 3  Medlemsstaterne drager omsorg for , at plantebeskyttelsesmidler , der indeholder et eller flere af de i bilaget anfoerte virksomme stoffer , hverken kan markedsfoeres eller anvendes .  Foerste afsnit gaelder ikke ubetydelige urenheder , som skyldes fabrikationsprocessen , saafremt disse ikke skader mennesker , dyr eller miljoe .  Artikel 4  1 . Uanset bestemmelserne i artikel 3 bemyndiges medlemsstaterne midlertidigt til i de i kolonne 2 i bilaget anfoerte tilfaelde at give tilladelse til , at der paa deres omraade markedsfoeres eller anvendes visse plantebeskyttelsesmidler , der indeholder et eller flere af de i kolonne 1 i bilaget anfoerte virksomme stoffer .  2 . Medlemsstaterne underretter de oevrige medlemsstater og Kommissionen om enhver anvendelse af stk . 1 og giver paa Kommissionens anmodning denne oplysninger om omfanget af forbruget af hvert af de paagaeldende virksomme stoffer .  Artikel 5  Direktivet omfatter ikke plantebeskyttelsesmidler , der er bestemt til :  a ) forskning eller analyse , eller  b ) udfoersel til tredjelande .  Artikel 6  1 . Efter at Kommissionen har hoert Det videnskabelige udvalg for Pesticider , der er oprettet ved afgoerelse 78/436/EOEF ( 4 ) vedtages i overensstemmelse med den i artikel 8 fastsatte procedure :  a ) samtlige aendringer , der skal foretages inden for stofgruppe A ( kviksoelvforbindelser ) og B ( bestandige organiske chlorforbindelser ) i kolonne 1 i bilaget ;  b ) samtlige aendringer , der skal foretages i kolonne 2 i bilaget ; for saa vidt en undtagelse boer ophaeves , er en forudgaaende hoering af Det videnskabelige Udvalg ikke paakraevet , saafremt alle medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om , at de ikke har til hensigt eller ikke laengere har til hensigt at anvende denne undtagelse ; denne meddelelse skal gives til Den staaende fytosanitaere Komité der er oprettet ved afgoerelse 76/894/EOEF ( 5 ) .  2 . Bestemmelserne i stk . 1 finder anvendelse i en periode af fem aar fra den 1 . januar 1981 .  Raadet kan enstemmigt og paa forslag af Kommissionen traeffe afgoerelse om enten at forlaenge gyldighedsperioden for stk . 1 eller at fjerne enhver begraensning for anvendelsen heraf .  3 . Bortset fra de i stk . 1 naevnte tilfaelde vedtager Raadet paa forslag af Kommissionen alle aendringer , der skal foretages i bilaget .  4 . Kommissionen undersoeger mindst hvert andet aar , om og i hvilket omfang kolonne 2 i bilaget skal aendres .  5 . Alle de aendringer , der skal foretages i bilaget , sker paa grundlag af udviklingen inden for videnskabelig og teknisk viden .  6 . Et virksomt stof optages i bilaget , saafremt anvendelsen heraf , selv ved korrekt brug til det tilsigtede formaal , fremkalder eller kan fremkalde :  a ) skadelige virkninger for menneskers eller dyrs sundhed , eller  b ) uacceptable ugunstige virkninger for miljoeet .  Artikel 7  1 . Hvis det paa grund af uforudsigelig fare , der truer planteproduktionen , og som ikke kan bekaempes med andre midler , i en medlemsstat forekommer noedvendigt at anvende et plantebeskyttelsesmiddel , der indeholder et eller flere af de i bilaget anfoerte virksomme stoffer , kan den paagaeldende medlemsstat tillade markedsfoering og anvendelse af et saadant middel i hoejst 120 dage . Den underretter straks de andre medlemsstater og Kommissionen herom .  2 . I overensstemmelse med fremgangsmaaden i artikel 8 skal der omgaaende traeffes afgoerelse om , hvorvidt de foranstaltninger , som medlemsstaten har truffet i henhold til stk . 1 , kan fortsaette eller gentages og , hvis dette er tilfaeldet , paa hvilke betingelser .  Artikel 8  1 . Naar der henvises til den fremgangsmaade , der er fastsat i denne artikel , indbringer formanden straks sagen for Den staaende fytosanitaere Komité , i det foelgende benaevnt " komiteen " , enten paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstat .  2 . I komiteen tildeles medlemsstaternes stemmer vaegt i henhold til artikel 148 , stk . 2 , i traktaten . Formanden deltager ikke i afstemningen .  3 . Kommissionens repraesentant forelaegger et udkast til de foranstaltninger , der skal traeffes . Komiteen afgiver en udtalelse om disse foranstaltninger inden for en frist , som formanden kan fastsaette under hensyntagen til , hvor meget de forelagte spergsmaal haster . Udtalelsen vedtages med et flertal paa 41 stemmer .  4 . Kommissionen vedtager foranstaltningerne og bringer dem straks i anvendelse , naar de er i overensstemmelse med komiteens udtalelse . Saafremt de ikke er i overensstemmelse med komiteens udtalelse , eller naar der ikke er afgivet nogen udtalelse , forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag vedroerende de foranstaltninger , som skal traeffes . Raadet vedtager foranstaltningerne med kvalificeret flertal .  Saafremt Raadet ved udloebet af en frist paa tre maaneder fra den dato , paa hvilken det har faaet forelagt sagen , ikke har truffet afgoerelse om foranstaltningerne , vedtager Kommissionen de foreslaaede foranstaltninger og bringer dem straks i anvendelse .  Artikel 9  Medlemsstaterne saetter de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for senest 1 . januar 1981 at efterkomme dette direktiv . De underretter straks Kommissionens herom .  Artikel 10  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 21 . december 1978 .  Paa Raadets vegne  Otto Graf LAMBSDORFF  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 200 af 26 . 8 . 1976 , s . 10 .  ( 2 ) EFT nr . C 30 af 7 . 2 . 1977 , s . 38 .  ( 3 ) EFT nr . C 114 af 11 . 5 . 1977 , s . 16 .  ( 4 ) EFT nr . L 124 af 12 . 5 . 1978 , s . 16 .  ( 5 ) EFT nr . L 340 af 9 . 12 . 1976 , s . 25 .  BILAG  Benaevnelse paa de i artikel 3 omhandlede virksomme stoffer eller grupper af virksomme stoffer * Tilfaelde af markedsfoering eller anvendelse , som er tilladt i medfoer af artikel 4 *  A . Kviksoelvforbindelser * *  1 . Mercurioxid * Paastryges frugttraeer med kernefrugt efter hoesten og indtil blomstring mod Nectria galligena ( kraeft ) *  2 . Mercurochlorid ( kalomel ) * a ) mod kaalbroksvamp  ( Plasmodiophora paa Brassicae ) *   * b ) behandling af froe og loegplanter for Sclerotium cepivorum *   * c ) behandling af prydgraesplaener og kvalitetsplaener paa sportspladser med Sclerotinia og Fusarium *  3 . Andre uorganiske kviksoelvforbindelser * *  4 . Alkyl-kviksoelvforbindelser * a ) dypning af blomsterloeg og laeggekartofler *   * b ) behandling af basissaasaed og generationer forud for basissaasaed undtagen majs og froe af sukkerroer *  5 . Alcoxyalkyl - og arylkviksoelvforbindelser * a ) paastryges frugttraeer med kernefrugt efter hoesten og indtil blomstring mod Nectria galligena ( kraeft ) *   * b ) om fornoedent behandling om efteraaret af Bramleyaebletraeer mod Nectria galligena ( kraeft ) i Nordirland efter en usaedvanlig fugtig sommer *   * c ) dypning af blomsterloeg og laeggekartofler *   * d ) behandling af saasaed samt froe af roer , hoer og rasp *  Benaevnelse paa de i artikel 3 omhandlede virksomme stoffer eller grupper af virksomme stoffer * Tilfaelde af markedsfoering eller anvendelse , som er tilladt i medfoer af artikel 4 *  B . Bestandige organiske chlorforbindelser * *  1 . Aldrin * a ) behandling af jorden mod Otiorrhynchus i planteskolemateriale , jordbaer inden plantning , prydplanter og vinmarker *   * b ) behandling af kartofler paa tidligere graesningsarealer mod kornsmaelder ( Agricotes ) , i Irland og Det forenede Kongerige *   * c ) behandling af narcisser , der skal forblive i jorden 2 eller 3 aar , mod Merodon equestris , Eumerus strigatus og Eumerus tuberculatus *  2 . Chlordane * *  3 . Dieldrine * *  4 . DDT * a ) dypning af spirende skud af naaletraeer mod gransnudebille ( Hylobius ) *   * b ) behandling af individuelle traeer mod Scolytidae med henblik paa bekaempelse af Ceratocystis ulmi *   * c ) behandling af sukkerroer , kartofler og prydgraesplaener eller sportspladser mod Melolontha , Amphimallon , Phyllopertha , Cetonia og Serica *   * d ) behandling af sukkerroer , kartofler , jordbaer , guleroedder og prydplanter mod Agrotis og Euxoa *   * e ) behandling af kornmarker mod stankelben  ( Tipula ) *  5 . Endrin * a ) behandling mod mider paa alpevioler og jordbaerstiklinger *   * b ) behandling mod Arvicola terrestris L . i frugtplantager uden bikulturer *  6 . HCH med under 99,0 % gammaisoner * *  7 . Heptachlor * Behandling paa forarbejdningsstadiet af froe af roer mod Atomaria linearis , Agriotes spec . , Myriapoda og Collembola *  8 . Hexachlorbenzen *


Avis juridique important

|

32002L0013

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/13/EF af 5. marts 2002 om ændring af Rådets direktiv 73/239/EØF for så vidt angår krav til solvensmargenen for skadesforsikringsselskaber

EF-Tidende nr. L 077 af 20/03/2002 s. 0017 - 0022

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/13/EFaf 5. marts 2002om ændring af Rådets direktiv 73/239/EØF for så vidt angår krav til solvensmargenen for skadesforsikringsselskaberEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2, og artikel 55,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),efter proceduren i traktatens artikel 251(3), ogud fra følgende betragtninger:(1) I handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser, som blev godkendt af Det Europæiske Råd i Köln den 3. og 4. juni 1999 og i Lissabon den 23. og 24. marts 2000, anerkendes betydningen af forsikringsselskabernes solvensmargen til beskyttelse af forsikringstagerne i det indre marked ved at sikre, at forsikringsselskaberne har tilstrækkelig kapital i forhold til karakteren af deres risici.(2) Rådets første direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 om samordning af de administrativt og ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til og udøvelse af direkte forsikringsvirksomhed, bortset fra livsforsikring(4) kræver, at forsikringsselskaber skal have en solvensmargen.(3) Kravet om, at forsikringsselskaber ud over deres forsikringsmæssige hensættelser til at opfylde deres policeforpligtelser etablerer en solvensmargen til at beskytte dem mod negative udsving i deres forretninger, er et vigtigt element i systemet med forsigtighedstilsyn til beskyttelse af forsikrede personer og forsikringstagere.(4) De eksisterende regler om solvensmargen som fastsat ved direktiv 73/239/EØF har stort set været uændrede i den efterfølgende fællesskabslovgivning, og Rådets direktiv 92/49/EØF af 18. juni 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed, bortset fra livsforsikring (tredje skadesforsikringsdirektiv)(5) pålagde Kommissionen at aflægge rapport til Forsikringskomitéen, der blev nedsat ved Rådets direktiv 91/675/EØF(6), om behovet for en yderligere harmonisering af solvensmargenen.(5) Kommissionen har udarbejdet ovennævnte rapport på grundlag af de henstillinger, der blev fremsat i rapporten om forsikringsselskabers solvens fra konferencen af forsikringstilsynsmyndigheder i Den Europæiske Unions medlemsstater.(6) Det nuværende systems enkle og solide struktur har ifølge rapporten fungeret tilfredsstillende og er baseret på fornuftige principper, der drager fordel af en høj grad af gennemsigtighed, men der er i visse tilfælde konstateret svagheder, især hvad angår følsomme risikoprofiler.(7) Der er behov for at forenkle og forhøje de eksisterende minimumsgarantifonde, især som følge af stigningen i skadeserstatninger og driftsomkostninger som følge af inflationen. Tærsklen for, hvornår den laveste procentsats anvendes ved beregning af solvensmargenen på grundlag af præmier og skader, bør også forhøjes tilsvarende.(8) For at undgå større og drastiske stigninger i tærsklerne og i minimumsgarantifondene i fremtiden bør der indføres en mekanisme, hvorefter de justeres efter det europæiske forbrugerprisindeks.(9) I særlige tilfælde, hvor forsikringstagernes rettigheder er i fare, er der behov for, at de kompetente myndigheder bemyndiges til at gribe ind på et tilstrækkelig tidligt tidspunkt, men i udøvelsen af denne bemyndigelse bør de kompetente myndigheder oplyse forsikringsselskaberne om årsagerne til sådanne tilsynsforanstaltninger i overensstemmelse med principperne om sund offentlig forvaltning og rimelig behandling. Så længe der hersker en sådan situation, bør de kompetente myndigheder ikke kunne attestere, at forsikringsvirksomheden har en tilstrækkelig solvensmargen.(10) På baggrund af markedsudviklingen med hensyn til karakteren af genforsikringsdækning, som købes af primære forsikringsgivere, er der et behov for, at de kompetente myndigheder bemyndiges til at mindske reduktionen af solvensmargenkravet under visse omstændigheder.(11) Hvis en forsikringsgiver mærkbart reducerer eller helt ophører med tegningen af nye policer, er der behov for at fastsætte en tilstrækkelig solvensmargen med hensyn til de tilbageværende forpligtelser for bestående policer som afspejlet i niveauet for de forsikringsmæssige hensættelser.(12) For visse klasser skadesforsikring, som er udsat for en særlig volatil risikoprofil, bør den eksisterende solvensmargen forhøjes væsentligt, således at kravet til solvensmargen bedre afspejler den sande risikoprofil ved policerne.(13) For at afspejle konsekvensen af forskellige regnskabs- og aktuarmetoder bør der foretages tilsvarende justeringer af metoden til beregning af kravet til solvensmargen, således at dette beregnes ensartet og konsekvent, hvorved forsikringsselskaberne får lige vilkår.(14) Dette direktiv fastsætter minimumsnormer for solvensmargenen, og et hjemland bør være i stand til at foreskrive strengere regler for forsikringsselskaber, der er godkendt af dets egne kompetente myndigheder.(15) Direktiv 73/239/EØF bør ændres i overensstemmelse med det ovenfor anførte -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Ændring af direktiv 73/239/EØFDirektiv 73/239/EØF ændres således:1) Artikel 3, stk. 1, affattes således: "1. Dette direktiv vedrører ikke de gensidige forsikringsselskaber, der opfylder følgende betingelser:a) vedtægterne giver mulighed for opkrævning af ekstrabidrag eller nedsættelse af ydelserneb) virksomheden omfatter ikke ansvarsforsikring, medmindre der er tale om en accessorisk sikring i henhold til punkt C i bilaget, eller kreditforsikring og kautionc) den årlige præmieindtægt, der opkræves i forbindelse med virksomhed, som omfattes af dette direktiv, overstiger ikke 5000000 EUR, ogd) mindst halvdelen af de præmier, der opkræves i forbindelse med virksomhed, som omfattes af dette direktiv, stammer fra fysiske personer, der er deltagere i det gensidige forsikringsselskab.Dette direktiv vedrører ikke virksomheder, der opfylder følgende betingelser:- virksomheden udøver ingen anden virksomhed, der er omfattet af dette direktiv, end den, der er omhandlet i klasse 18 under punkt A i bilaget- denne virksomhed udøves udelukkende på lokalt plan og består kun i naturalydelser, og- de årlige indtægter fra udøvelse af assistancevirksomhed til personer i vanskeligheder overstiger ikke 200000 EUR.Denne artikel hindrer dog ikke gensidige forsikringsselskaber i at ansøge om eller bevare godkendelse i henhold til dette direktiv."2) Artikel 16 affattes således: "Artikel 161. Hver medlemsstat pålægger hvert forsikringsselskab, hvis vedtægtsmæssige hjemsted er beliggende på dens område, til enhver tid at råde over en i forhold til dets samlede virksomhed tilstrækkelig faktisk solvensmargen, der mindst svarer til kravene i dette direktiv.2. Den faktiske solvensmargen består af forsikringsselskabets formue fri for enhver påregnelig forpligtelse og med fradrag af immaterielle værdier, herunder:a) den indbetalte aktiekapital eller, for gensidige forsikringsselskaber, den faktiske grundfond plus eventuelle medlemskonti, forudsat at disse konti opfylder alle følgende kriterier:i) Vedtægterne fastsætter, at betalinger fra disse konti til medlemmerne kun kan foretages, hvis den faktiske solvensmargen ikke herved falder under det krævede niveau eller, efter selskabets opløsning, hvis hele selskabets øvrige gæld er afviklet.ii) Vedtægterne fastsætter, for så vidt angår de i nr. i) omhandlede betalinger, når disse sker af andre årsager end individuelle medlemsophør, at de kompetente myndigheder underrettes herom mindst en måned i forvejen, og at de inden for denne frist kan forbyde betalingen.iii) De relevante bestemmelser i vedtægterne kan kun ændres, efter at de kompetente myndigheder har erklæret, at de ikke har nogen indvending mod ændringen, jf. dog kriterierne i nr. i) og ii)b) lovmæssige og frie reserver, der ikke modsvarer forpligtelserc) det udbytte eller tab efter fradrag af dividende, der skal betales.Den faktiske solvensmargen reduceres med forsikringsselskabets direkte besiddelse af egne aktier.For de forsikringsselskaber, der diskonterer eller reducerer deres forsikringsmæssige hensættelser til endnu ikke afviklede skader for at tage hensyn til investeringsafkast som tilladt ved artikel 60, stk. 1, litra g), i Rådets direktiv 91/674/EØF af 19. december 1991 om forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber(7), reduceres den faktiske solvensmargen med forskellen mellem de udiskonterede forsikringsmæssige hensættelser eller forsikringsmæssige hensættelser før reduktion som oplyst i noterne til regnskabet og de diskonterede eller forsikringsmæssige hensættelser efter reduktion. Denne tilpasning foretages for alle risici i punkt A i bilaget, bortset fra de risici, der er anført under klasse 1 og 2. For andre klasser end 1 og 2 er der ikke behov for justering for diskontering af annuiteter, der indgår i de forsikringsmæssige hensættelser.3. Den faktiske solvensmargen kan også bestå af følgende:a) kumulative præferenceaktier og ansvarlig indskudskapital op til 50 % af det mindste af beløbene for den faktiske solvensmargen og for den obligatoriske solvensmargen, hvoraf ansvarlig indskudskapital med fast løbetid eller kumulative præferenceaktier med fast løbetid højst må udgøre 25 %, forudsat at der i tilfælde af forsikringsselskabets konkurs eller likvidation findes bindende aftaler om, at ansvarlig indskudskapital eller præferenceaktier efterstilles alle andre fordringer og først fyldestgøres, når al anden udestående gæld er betalt.For ansvarlig indskudskapital skal følgende betingelser ligeledes være opfyldt:i) Kun faktisk indbetalte midler tages i betragtning.ii) For indskudskapital med fast løbetid skal den oprindelige løbetid være mindst fem år. Senest et år inden tilbagebetalingsdatoen forelægger forsikringsselskabet med henblik på godkendelse de kompetente myndigheder en plan over, hvorledes den faktiske solvensmargen vil blive fastholdt på eller bragt op på det krævede niveau ved løbetidens udløb, medmindre den andel, den ansvarlige indskudskapital kan udgøre af den faktiske solvensmargen, nedsættes gradvis i løbet af mindst de sidste fem år inden den aftalte tilbagebetalingsdag. De kompetente myndigheder kan give tilladelse til anticiperet tilbagebetaling af sådanne midler, når anmodning herom indgives af det emitterende forsikringsselskab, og dets faktiske solvensmargen ikke derved falder under det krævede niveau.iii) For indskudskapital, for hvilken der ikke er fastsat nogen løbetid, skal der gælde et opsigelsesvarsel på fem år, medmindre indskudskapitalen ikke længere medregnes som en komponent af den faktiske solvensmargen, eller medmindre de kompetente myndigheders forudgående samtykke specielt kræves for tilbagebetaling før tiden. I sidstnævnte tilfælde underretter forsikringsselskabet mindst seks måneder inden datoen for den foreslåede tilbagebetaling de kompetente myndigheder med angivelse af den faktiske solvensmargen og den obligatoriske solvensmargen før og efter denne tilbagebetaling. De kompetente myndigheder giver kun tilladelse til tilbagebetaling, hvis forsikringsselskabets faktiske solvensmargen ikke derved falder under det krævede niveau.iv) Låneaftalen må ikke indeholde nogen klausul om, at gælden under nærmere angivne omstændigheder, bortset fra likvidation af forsikringsselskabet, skal tilbagebetales inden de aftalte forfaldsdatoer.v) Låneaftalen kan kun ændres, efter at de kompetente myndigheder har erklæret, at de ikke har nogen indvendinger mod ændringenb) værdipapirer med ubestemt løbetid og andre instrumenter - herunder andre kumulative præferenceaktier end de i litra a) omhandlede - op til 50 % af det mindste af beløbene for den faktiske solvensmargen og for den obligatoriske solvensmargen for alle værdipapirer og al den ansvarlige indskudskapital, der er omhandlet i litra a), forudsat at de opfylder følgende betingelser:i) De må ikke kunne tilbagebetales på ihændehaverens initiativ eller uden den kompetente myndigheds forhåndsgodkendelse.ii) Aftaler i forbindelse med gældsstiftelsen skal give forsikringsselskabet mulighed for at udskyde betaling af renter af gælden.iii) Långiverens krav mod forsikringsselskabet skal efterstilles al anden ikke efterstillet gæld.iv) De for udstedelsen af værdipapirerne gældende dokumenter skal indeholde bestemmelse om, at gæld og ikke betalte renter skal kunne medgå til dækning af tabene, samtidig med at forsikringsselskabet skal kunne fortsætte sin virksomhed.v) Kun faktisk indbetalte beløb må tages i betragtning.4. Efter ansøgning og dokumentation herfor fra selskabet rettet til den kompetente myndighed i hjemlandet og med denne kompetente myndigheds indforståelse kan den faktiske solvensmargen også bestå af følgende:a) halvdelen af den ikke indbetalte aktiekapital eller grundfond, når den indbetalte del udgør 25 % af denne kapital eller fond, højst med et beløb svarende til 50 % af det mindste af beløbene for den faktiske solvensmargen og for den obligatoriske solvensmargenb) ekstrabidrag, som gensidige og gensidiglignende forsikringsselskaber med variable bidrag kan kræve af deltagerne i løbet af et regnskabsår, med et beløb på indtil halvdelen af forskellen mellem de maksimale bidrag og de faktisk opkrævede bidrag; disse mulige ekstrabidrag kan dog ikke dække mere end 50 % af det mindste af beløbene for den faktiske solvensmargen og for den obligatoriske solvensmargen. De kompetente nationale myndigheder fastlægger betingelserne for tilladelse til ekstrabidragc) de skjulte nettoreserver, der er opstået som følge af ansættelsen af aktiver, i det omfang sådanne skjulte nettoreserver ikke har karakter af et undtagelsestilfælde.5. De ændringer af stk. 2, 3 og 4, som foretages for at tage hensyn til en udvikling, der begrunder en teknisk tilpasning af de elementer, der kan indgå i den faktiske solvensmargen, vedtages efter proceduren i artikel 2 i Rådets direktiv 91/675/EØF(8)."3) Følgende artikel indsættes: "Artikel 16a1. Den obligatoriske solvensmargen bestemmes i forhold til enten det årlige præmie- eller bidragsbeløb eller til gennemsnittet af skader i de sidste tre regnskabsår.Såfremt forsikringsselskaber hovedsagelig kun dækker en eller flere af følgende risici: kredit-, storm-, hagl- og frostrisici, tages der dog hensyn til de sidste syv regnskabsår som referenceperiode for gennemsnittet af skader.2. Med forbehold af artikel 17 skal den obligatoriske solvensmargens størrelse være lig med det højeste af de to resultater, der er anført i stk. 3 og 4.3. Præmiegrundlaget skal være den største af følgende størrelser: bruttoværdien af de tegnede præmier eller bidrag som beregnet nedenfor eller bruttoværdien af de optjente præmier eller bidrag.Præmier eller bidrag for klasserne 11, 12 og 13 i punkt A i bilaget forøges med 50 %.De præmier eller bidrag, inklusive accessoriske tillæg, der indgår i direkte forsikringsforretning i løbet af det sidste regnskabsår, lægges sammen.Hertil lægges beløbet for de præmier, der er overtaget for al genforsikring i løbet af det sidste regnskabsår.Herfra fradrages det samlede beløb for de i løbet af det sidste regnskabsår annullerede præmier eller bidrag samt det samlede beløb for skatter og afgifter på de præmier og bidrag, der indgår i den samlede indtægt.Efter at have delt det således fremkomne beløb i to rater, af hvilke den første går op til 50000000 EUR, og den anden omfatter det resterende beløb, beregnes brøkdele på henholdsvis 18 og 16 % af disse rater og lægges sammen.Den således beregnede sum multipliceres med det forhold, der for summen af de sidste tre regnskabsår består mellem størrelsen af de forsikringsydelser, der påhviler virksomheden efter fradrag af inddrivelige beløb i forbindelse med genforsikring, og forsikringsydelsernes bruttobeløb; dette forhold kan i intet tilfælde være lavere end 50 %.Med de kompetente myndigheders godkendelse kan der benyttes statistiske metoder til at fordele præmierne eller bidragene med hensyn til klasserne 11, 12 og 13.4. Skadesgrundlaget beregnes på følgende måde, idet skadeserstatninger, hensættelser og regresbeløb forhøjes med 50 % for så vidt angår klasserne 11, 12 og 13 i punkt A i bilaget.De beløb for skader, der er udbetalt i direkte forsikring (uden fradrag af skader, som påhviler cessionarer og retrocessionarer) i løbet af de i stk. 1 omhandlede perioder, lægges sammen.Hertil lægges det beløb for skader, der er udbetalt i løbet af de samme perioder for forpligtelser, der er overtaget i genforsikring eller retrocession, og beløbet for de hensættelser til endnu ikke afviklede skader, der er fastlagt ved slutningen af det sidste regnskabsår for såvel direkte forretninger som for de ved genforsikring overtagne forpligtelser.Herfra fradrages de regresbeløb, der er indgået i løbet af de i stk. 1 omhandlede perioder.Herfra fradrages beløbet for hensættelser til endnu ikke afviklede skader, som er fastlagt ved begyndelsen af det andet regnskabsår, der går forud for det sidst afsluttede regnskabsår, for såvel direkte forretninger som for de ved genforsikring overtagne forpligtelser. Hvis referenceperioden efter stk. 1 er syv år, fradrages beløbet for hensættelser til endnu ikke afviklede skader, som er fastlagt ved begyndelsen af det sjette regnskabsår, der går forud for det sidst afsluttede regnskabsår.Efter at have delt tredjedelen eller syvendedelen af det således fremkomne beløb, alt efter referenceperioden i overensstemmelse med stk. 1, i to rater, af hvilke den første går op til 35000000 EUR, og den anden omfatter det resterende beløb, beregnes brøkdele på henholdsvis 26 og 23 % af disse rater og lægges sammen.Den således beregnede sum multipliceres med det forhold, der for summen af de sidste tre regnskabsår består mellem størrelsen af de forsikringsydelser, der påhviler virksomheden efter fradrag af inddrivelige beløb i forbindelse med genforsikring, og forsikringsydelsernes bruttobeløb; dette forhold kan i intet tilfælde være lavere end 50 %.Med de kompetente myndigheders godkendelse kan der benyttes statistiske metoder til at fordele skadeserstatninger, hensættelser og regresbeløb med hensyn til klasserne 11, 12 og 13. For de risici, der er anført under klasse 18 i punkt A i bilaget, er beløbet for udbetalte skader, som anvendes til beregningen af skadesgrundlaget, forsikringsselskabets omkostninger for ydet bistand. Disse omkostninger beregnes i overensstemmelse med hjemlandets bestemmelser.5. Hvis den obligatoriske solvensmargen som beregnet i stk. 2, 3 og 4 er lavere end den obligatoriske solvensmargen for det foregående år, er den obligatoriske solvensmargen mindst lig med den obligatoriske solvensmargen for det foregående år multipliceret med forholdet mellem de forsikringsmæssige hensættelser til endnu ikke afviklede skader ved slutningen af det sidste regnskabsår og de forsikringsmæssige hensættelser til endnu ikke afviklede skader ved begyndelsen af det sidste regnskabsår. Som led i disse beregninger beregnes de forsikringsmæssige hensættelser som et nettobeløb af genforsikring, men forholdet må aldrig være højere end én.6. De brøkdele, der anvendes på de i stk. 3, sjette afsnit, og stk. 4, sjette afsnit, nævnte rater, nedsættes til en tredjedel for sygeforsikring, der teknisk fungerer på lignende måde som livsforsikring, såfremt:a) de opkrævede præmier beregnes på grundlag af sygelighedstavler efter de matematiske metoder, der anvendes i forsikringb) der oprettes en alderdomsreservec) der opkræves et præmietillæg for at skabe en sikkerhedsmargin af en passende størrelsed) forsikringsselskabet senest kan opsige kontrakten før udløbet af det tredje forsikringsåre) kontrakten åbner mulighed for at hæve præmierne eller nedsætte ydelserne selv for løbende kontrakter."4) Artikel 17 affattes således: "Artikel 171. En tredjedel af den obligatoriske solvensmargen som fastsat i artikel 16a udgør garantifonden. Den består af de bestanddele, der er nævnt i artikel 16, stk. 2 og 3 og - med samtykke fra hjemlandets kompetente myndighed - stk. 4, litra c).2. Garantifonden skal være på mindst 2000000 EUR. Hvis alle eller nogle af de risici, der er angivet i en af klasserne 10-15 i punkt A i bilaget, er forsikrede, skal den dog være på mindst 3000000 EUR.Hver medlemsstat kan træffe bestemmelse om, at minimumsgarantifonden reduceres med en fjerdedel for gensidige selskaber og selskaber af gensidiglignende karakter."5) Følgende artikel indsættes: "Artikel 17a1. De beløb i euro, der er fastsat i artikel 16a, stk. 3 og 4, og i artikel 17, stk. 2, justeres årligt og første gang den 20. september 2003 for at tage hensyn til ændringerne i det europæiske forbrugerprisindeks, der omfatter alle medlemsstater og offentliggøres af Eurostat.Beløbene tilpasses automatisk ved at forhøje grundbeløbet med den procentændring i nævnte indeks, der er sket i perioden mellem dette direktivs ikrafttræden og undersøgelsestidspunktet, og afrundes opad til et multiplum af 100000 EUR.Hvis ændringen siden sidste tilpasning er mindre end 5 %, foretages ingen tilpasning.2. Kommissionen underretter hvert år Europa-Parlamentet og Rådet om undersøgelsen og de tilpassede beløb, der er nævnt i stk. 1."6) I artikel 20, stk. 2, ændres "artikel 16, stk. 3" til "artikel 16a".7) Følgende artikel indsættes: "Artikel 20a1. Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder har beføjelse til at stille krav om en finansiel genopretningsplan for de forsikringsselskaber, hvor de kompetente myndigheder finder, at forsikringstagernes rettigheder er i fare. Den finansielle genopretningsplan skal for de følgende tre regnskabsår mindst indeholde oplysninger eller dokumentation vedrørende:a) anslåede administrationsomkostninger, navnlig de løbende almindelige omkostninger og provisionerb) en oversigt, der giver detaljerede oplysninger om de forventede indtægter og udgifter i forbindelse med direkte forsikringsvirksomhed, overtagelse af genforsikring og afgivelse i genforsikringc) en prognosticeret balanced) skøn over de finansielle midler, der er bestemt til dækning af forpligtelser og den obligatoriske solvensmargene) den generelle genforsikringspolitik.2. Når forsikringstagernes rettigheder er i fare, fordi forsikringsselskabets finansielle situation forværres, sikrer medlemsstaterne, at de kompetente myndigheder har beføjelse til at pålægge et forsikringsselskab at have en højere obligatorisk solvensmargen for at sikre, at selskabet er i stand til at opfylde solvenskravene i den nærmeste fremtid. Niveauet for denne højere obligatoriske solvensmargen baseres på den i stk. 1 omhandlede finansielle genopretningsplan.3. Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder har beføjelse til at nedjustere alle de elementer, der kan indgå i den faktiske solvensmargen, særlig når der har været en betydelig ændring i disse elementers markedsværdi siden udgangen af det foregående regnskabsår.4. Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder har beføjelse til at mindske reduktionen, på basis af genforsikring, af solvensmargenen som bestemt i artikel 16a, når:a) karakteren eller kvaliteten af en genforsikringskontrakt er ændret betydeligt siden det foregående regnskabsårb) der ikke er nogen risikooverførsel eller kun en ubetydelig risikooverførsel inden for rammerne af genforsikringskontrakten.5. Hvis de kompetente myndigheder har krævet en finansiel genopretningsplan for forsikringsselskabet i henhold til stk. 1, skal førstnævnte afstå fra at udstede godkendelsescertifikat i henhold til artikel 10, stk. 3, afsnit 2, i dette direktiv, artikel 16, stk. 1, i Rådets direktiv 88/357/EØF (andet skadesforsikringsdirektiv)(9) og artikel 12, stk. 2, i Rådets direktiv 92/49/EØF (tredje skadesforsikringsdirektiv)(10), så længe de er af den opfattelse, at forsikringstagernes rettigheder er i fare, jf. stk. 1."Artikel 2Overgangsperiode1. Medlemsstaterne kan indrømme de forsikringsselskaber, som ved nærværende direktivs ikrafttræden udøver virksomhed på deres område inden for en eller flere af de klasser, der er nævnt i bilaget til direktiv 73/239/EØF, en frist på fem år fra datoen for nærværende direktivs ikrafttræden til at efterkomme kravene i artikel 1 i nærværende direktiv.2. Medlemsstaterne kan indrømme de i stk. 1 omhandlede selskaber, som ved udløbet af fristen på fem år endnu ikke har tilvejebragt den obligatoriske solvensmargen fuldt ud, en yderligere frist på højst to år, på betingelse af, at disse selskaber i overensstemmelse med artikel 20 i direktiv 73/239/EØF har forelagt de foranstaltninger, som de har til hensigt at træffe for at nå denne margen, for tilsynsmyndighederne til godkendelse.Artikel 3Gennemførelse1. Medlemsstaterne vedtager senest den 20. september 2003 de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne fastsætter, at de bestemmelser, der er omhandlet i stk. 1, først anvendes i forbindelse med tilsyn for regnskabsår, der begynder den 1. januar 2004, eller i løbet af det kalenderår.3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.4. Senest den 1. januar 2007 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af dette direktiv og, hvis det er nødvendigt, om behovet for yderligere harmonisering. Rapporten angiver, hvordan medlemsstaterne har gjort brug af de i direktivet indeholdte muligheder, og hvorvidt de skønsbeføjelser, som er overdraget de nationale tilsynsmyndigheder, har bevirket væsentlige forskelle med hensyn til tilsynet i det indre marked.Artikel 4IkrafttrædenDette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 5AdressaterDette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 5. marts 2002.På Europa-Parlamentets vegneP. CoxFormandPå Rådets vegneR. De Rato Y FigaredoFormand(1) EFT C 96 E af 27.3.2001, s. 129.(2) EFT C 193 af 10.7.2001, s. 16.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 4.7.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT) og Rådets afgørelse af 14.2.2002.(4) EFT L 228 af 16.8.1973, s. 3. Direktivet er senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF (EFT L 181 af 20.7.2000, s. 65).(5) EFT L 228 af 11.8.1992, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/64/EF (EFT L 290 af 17.11.2000, s. 27).(6) EFT L 374 af 31.12.1991, s. 32.(7) EFT L 374 af 31.12.1991, s. 7.(8) EFT L 374 af 31.12.1991, s. 32.(9) EFT L 172 af 4.7.1988, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF (EFT L 181 af 20.7.2000, s. 65).(10) EFT L 228 af 11.8.1992, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/64/EF (EFT L 290 af 17.11.2000, s. 27).


Avis juridique important

|

31990L0604

Rådets direktiv 90/604/EØF af 8. november 1990 om ændring af direktiv 78/660/EØF om årsregnskaber og direktiv 83/349/EØF om konsoliderede regnskaber for så vidt angår undtagelser til fordel for små og mellemstore selskaber og for så vidt angår opstilling og offentliggørelse af regnskaber i ecu

EF-Tidende nr. L 317 af 16/11/1990 s. 0057 - 0059 den finske specialudgave: kapitel 17 bind 1 s. 0105  den svenske specialudgave: kapitel 17 bind 1 s. 0105

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 8. november 1990  om aendring af direktiv 78/660/EOEF om aarsregnskaber og direktiv 83/349/EOEF om konsoliderede regnskaber for saa vidt angaar undtagelser til fordel for smaa og mellemstore selskaber og for saa vidt angaar opstilling og offentliggoerelse af regnskaber i ecu  (90/604/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 54,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Ved direktiv 78/660/EOEF (4), senest aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraeldelse, indfoertes der en harmonisering af de enkelte medlemsstaters bestemmelser vedroerende opstilling og indhold af aarsregnskaber og aarsberetninger, vaerdiansaettelsesmetoder samt offentliggoerelse af disse dokumenter bl.a. for saa vidt angaar aktieselskaber og anpartsselskaber;  de administrative procedurer, som de smaa og mellemstore virksomheder er underkastet, boer forenkles, jf. Raadets resolution af 3. november 1986 om handlingsprogrammet for smaa og mellemstore virksomheder (SMV) (5) og Raadets resolution af 30. juni 1988 om forbedring af erhvervsklimaet og fremme af udviklingen af virksomhederne, specielt de smaa og mellemstore virksomheder i Faellesskabet (6), hvori der navnlig henvises til en maerkbar lempelse af de forpligtelser, der foelger af direktiv 78/660/EOEF;  der boer i henhold til artikel 53, stk. 2, i direktiv 78/660/EOEF foretages en fornyet revision af taerskelvaerdierne for smaa og mellemstore virksomheder;  de undtagelser med hensyn til opstilling, revision og offentliggoerelse af regnskaber, som medlemsstaterne kan indroemme til fordel for smaa selskaber i henhold til direktiv 78/660/EOEF boer goeres mere omfattende;  medlemsstaterne boer have mulighed for at give selskaberne tilladelse til ikke at medtage visse oplysninger i noterne til aarsregnskabet om vederlag, der er tillagt medlemmerne af administrations-, ledelses- eller tilsynsorganet, hvis disse oplysninger vil kunne give kendskab til et bestemt medlems situation;  medlemsstaterne boer ogsaa have mulighed for at lempe smaa selskabers forpligtelser med hensyn til udarbejdelse og offentliggoerelse af noter; medlemsstaterne boer kunne fritage saadanne selskaber for pligten til i noterne at give visse oplysninger, der kan betragtes som vaerende af mindre betydning for smaa selskaber; paa samme maade boer medlemsstaterne kunne fritage disse selskaber fra pligten til at udarbejde en aarsberetning, hvis de i noterne anfoerer de oplysninger om erhvervelse af egne aktier, der er naevnt i artikel 22, stk. 2, i direktiv 77/91/EOEF (7);  det er vigtigt at fremme den europaeiske monetaere integration ved i det mindste at give selskaberne mulighed for at offentliggoere deres regnskab i ecu; der er her blot tale om en yderligere mulighed, som paa ingen maade aendrer situationen for de selskaber, der allerede nu kan opstille og offentliggoere deres regnskaber i ecu; bestemmelserne i direktiv 78/660/EOEF og i direktiv 83/349/EOEF (1), aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, boer praeciseres paa dette punkt ved at paalaegge de selskaber, der benytter denne mulighed, pligt til at anfoere den anvendte omregningskurs i noterne -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Artikel 11 i direktiv 78/660/EOEF aendres saaledes:  1) i foerste led aendres: »statussum: 1 550 000 ECU« til »balancesum: 2 000 000 ECU«  2) i andet led aendres »nettoomsaetning: 3 200 000 ECU« til »nettoomsaetning: 4 000 000 ECU«  3) foelgende afsnit tilfoejes:  »Medlemsstaterne kan tillade, at artikel 15, stk. 3, litra a), og artikel 15, stk. 4, ikke finder anvendelse paa den forkortede balance«.  Revisionen af ovenstaaende beloeb udtrykt i ecu er den anden af de revisioner, der skal foretages hvert femte aar, jf. artikel 53, stk. 2, i direktiv 78/660/EOEF.  Artikel 2  Artikel 27 i direktiv 78/660/EOEF aendres saaledes:  1) i foerste led aendres »statussum: 6 200 000 ECU« til »balancesum: 8 000 000 ECU«  2) i andet led aendres: »nettoomsaetning: 12 800 000 ECU« til »nettoomsaetning: 16 000 000 ECU«.  Revisionen af ovenstaaende beloeb udtrykt i ecu er den anden af de revisioner, der skal foretages hvert femte aar, jf. artikel 53, stk. 2, i direktiv 78/660/EOEF.  Artikel 3  Artikel 53, stk. 1, i direktiv 78/660/EOEF affattes saaledes:  »1. Ecuen i henhold til dette direktiv er defineret i forordning (EOEF) nr. 3180/78 (*), aendret ved forordning (EOEF) nr. 2626/84 (**) og forordning (EOEF) nr. 1971/89 (***).  Modvaerdien i national valuta er den, der gaelder den 8. november 1990.  (*) EFT nr. L 379 af 30. 12. 1978, s. 1.  (**) EFT nr. L 247 af 16. 9. 1984, s. 1.  (***) EFT nr. L 189 af 4. 7. 1989, s. 1.«  Artikel 4  Foelgende stk. 3 indsaettes i artikel 43 i direktiv 78/660/EOEF:  »3. Medlemsstaterne kan tillade, at oplysningerne efter stk. 1, nr. 12, ikke gives, hvis disse oplysninger goer det muligt at identificere den situation, som et bestemt medlem af disse organer befinder sig i.«  Artikel 5  Artikel 44 i direktiv 78/660/EOEF affattes saaledes:  »Artikel 44  1. Medlemsstaterne kan tillade, at selskaber efter artikel 11 anfoerer faerre noter uden de oplysninger, der kraeves efter artikel 43, stk. 1, nr. 5 til 12. Noterne skal dog for alle beroerte poster anfoere oplysningerne efter artikel 43, stk. 1, nr. 6.  2. Medlemsstaterne kan endvidere tillade, at de i stk. 1 naevnte selskaber fritages for pligten til i noterne at anfoere de oplysninger, der er naevnt i artikel 15, stk. 3, litra a), artikel 15, stk. 4, artikel 18, artikel 21, artikel 29, stk. 2, artikel 30, stk. 2, artikel 34, stk. 2, artikel 40, stk. 2 og i artikel 42, stk. 2.  3. Artikel 12 finder anvendelse.«  Artikel 6  Foelgende stk. 3 indsaettes i artikel 46 i direktiv 78/660/EOEF:  »3. Medlemsstaterne kan tillade, at selskaber efter artikel 11 ikke skal have pligt til at udarbejde en aarsberetning, naar de i noterne anfoerer de oplysninger om erhvervelse af egne aktier, som er naevnt i artikel 22, stk. 2, i direktiv 77/91/EOEF.«  Artikel 7  Artikel 47, stk. 2, litra b), i direktiv 78/660/EOEF affattes saaledes:  »b) faerre noter i overensstemmelse med artikel 44.«  Artikel 8  I direktiv 78/660/EOEF indsaettes som artikel 50a:  »Artikel 50a  AArsregnskaber kan foruden offentliggoerelsen i den valuta, hvori de opstilles, offentliggoeres i ecu under anvendelse af den omregningskurs, der gaelder paa balancetidspunktet. Kursen anfoeres i noterne.«  Artikel 9  I direktiv 83/349/EOEF indsaettes som artikel 38a:  »Artikel 38a  Konsoliderede regnskaber kan foruden offentliggoerelsen i den valuta, hvori de opstilles, offentliggoeres i ecu under anvendelse af den omregningskurs, der gaelder paa tidspunktet for opstillingen af den konsoliderede balance. Kursen anfoeres i noterne.«  Artikel 10  1. Medlemsstaterne saetter inden den 1. januar 1993 de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.  2. Medlemsstaterne kan fastsaette, at bestemmelserne i dette direktiv foerste gang kun finder anvendelse paa aarsregnskaber for det regnskabsaar, der begynder 1. januar 1995 eller i loebet af 1995.  3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 11  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 8. november 1990.  Paa Raadets vegne  P. ROMITA  Formand  (1) EFT nr. C 287 af 11. 11. 1986, s. 5, og  EFT nr. C 318 af 20. 12. 1989, s. 12.  (2) EFT nr. C 158 af 26. 6. 89, s. 257, og afgoerelse af 24. oktober 1990 (endnu ikke offentliggjort i EFT).  (3) EFT nr. C 139 af 5. 6. 1989, s. 42.  (4) EFT nr. L 222 af 14. 8. 1978, s. 11.  (5) EFT nr. C 287 af 14. 11. 1986, s. 1.  (6) EFT nr. C 197 af 27. 7. 1988, s. 6.  (7) EFT nr. L 26 af 31. 1. 1977, s. 1.  (1) EFT nr. L 193 af 18. 7. 1983, s. 1.