title: Kommissionens direktiv 2007/35/EF af 18. juni 2007 om ændring, med henblik på tilpasning til den tekniske udvikling, af Rådets direktiv 76/756/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om montering af lygter og lyssignaler på motordrevne køretøjer og påhængsvogne dertil   (EØS-relevant tekst)

text:
               19.6.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 157/14

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2007/35/EF
   af 18. juni 2007
   om ændring, med henblik på tilpasning til den tekniske udvikling, af Rådets direktiv 76/756/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om montering af lygter og lyssignaler på motordrevne køretøjer og påhængsvogne dertil
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (1), særlig artikel 13, stk. 2, andet led,
   under henvisning til Rådets direktiv 76/756/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om montering af lygter og lyssignaler på motordrevne køretøjer og påhængsvogne dertil (2), særlig artikel 4, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Direktiv 76/756/EØF er et af særdirektiverne under den EF-typegodkendelsesprocedure, der er fastlagt ved direktiv 70/156/EØF. Bestemmelserne i direktiv 70/156/EØF om systemer, komponenter og separate tekniske enheder til køretøjer finder derfor anvendelse på direktiv 76/756/EØF.

               (2)

               Med henblik på at øge færdselssikkerheden ved at øge synligheden af store lastbiler og påhængskøretøjer hertil bør der i direktiv 76/756/EØF indføres en forpligtelse til montering af retroreflekterende materialer på disse køretøjer.

               (3)

               For at tage hensyn til ændringer i UN/ECE-regulativ nr. 48 (3), som Fællesskabet allerede har stemt for, bør direktiv 76/756/EØF tilpasses til den tekniske udvikling ved at referere til de seneste krav i regulativet. Af hensyn til klarheden bør bilag II til direktiv 76/756/EØF erstattes af et nyt bilag.

               (4)

               Direktiv 76/756/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (5)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Tilpasning til den Tekniske Udvikling —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag II til direktiv 76/756/ EØF erstattes af bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   Med virkning fra den 10. juli 2011 gælder det, at medlemsstaterne, hvis kravene i direktiv 76/756/ EØF som ændret ved nærværende direktiv ikke er opfyldt, af grunde, der vedrører om montering af lygter og lyssignaler, skal anse typeattester, som i henhold til bestemmelserne i direktiv 70/156/EØF ledsager nye køretøjer, for ugyldige for så vidt angår artikel 7, stk. 1, i samme direktiv.
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 9. juli 2008 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De gennemfører disse bestemmelser fra den 10. juli 2008.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 4
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 5
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juni 2007.

            På Kommissionens vegne

         Günter VERHEUGEN

            Næstformand

      (1)  EFT L 42 af 23.2.1970, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2006/96/EF (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 81).

      (2)  EFT L 262 af 27.9.1976, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 97/28/EF (EFT L 171 af 30.6.1997, s. 1).

      (3)  EUT L 137 af 30.5.2007, s. 1.

      BILAG

            »BILAG II

                        1.

                        De tekniske krav er de forskrifter, der er anført i punkt 2, 5 og 6 og i bilag 3-9 i UN/ECE-regulativ nr. 48 (1).

                        2.

                        For så vidt angår anvendelsen af de i punkt 1 nævnte bestemmelser gælder følgende:

                                    a)

                                    »Ulastet køretøj« betyder et køretøj, hvis masse er beskrevet i punkt 2.6 i tillæg 1 til bilag I til dette direktiv, dog uden fører.

                                    b)

                                    »Meddelelsesformular« skal forstås som typegodkendelsesattest, jf. tillæg 2 til bilag I til dette direktiv.

                                    c)

                                    Ved »kontraherende parter til de pågældende regulativer« forstås »medlemsstaterne«.

                                    d)

                                    Henvisningen til regulativ nr. 3 læses som henvisning til direktiv 76/757/EØF.

                                    e)

                                    Fodnote 2 i punkt 2.7.25 finder ikke anvendelse.

                                    f)

                                    Fodnote 8 i punkt 6.19 finder ikke anvendelse.

                                    g)

                                    Fodnote 1 i bilag 5 skal forstås som: »For så vidt angår definitioner af klasserne henvises til bilag II A til direktiv 70/156/EØF«.

                        3.

                        Uden at anvendelsen af kravene i artikel 8, stk. 2, litra a) og c), og stk. 3, i direktiv 70/156/EØF og kravene i særdirektiverne berøres heraf, er montering af enhver anden form for lygter og lyssignaler end dem, der er defineret i punkt 2.7 i UN/ECE-regulativ nr. 48 forbudt.

         (1)  EUT L 137 af 30.5.2007, s. 1.«


Avis juridique important

|

31976L0372

Kommissionens syvende direktiv 76/372/EØF af 1. marts 1976 om fastsættelse af fællesskabsanalysemetoder til den officielle kontrol med foderstoffer

EF-Tidende nr. L 102 af 15/04/1976 s. 0008 - 0018 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 7 s. 0048  den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 15 s. 0031  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 7 s. 0048  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 10 s. 0044  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 10 s. 0044

++++  KOMMISSIONENS SYVENDE DIREKTIV  af 1 . marts 1976  om fastsaettelse af faellesskabsanalysemetoder til den officielle kontrol med foderstoffer   ( 76/372/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets direktiv af 20 . juli 1970 om indfoerelse af faellesskabsproeveudtagningsmaader og -analysemetoder for saa vidt angaar den officielle kontrol med foderstoffer ( 1 ) , senest aendret ved tiltraedelsesakten ( 2 ) , saerlig artikel 2 , og  ud fra foelgende betragtninger :  Ved ovennaevnte direktiv er det fastsat , at den officielle kontrol med foderstoffer til konstatering af , om de betingelser , der er fastsat paa grundlag af administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om foderstoffernes beskaffenhed og sammensaetning , er opfyldt , skal foretages efter faellesskabsproeveudtagningsmaader og -analysemetoder ;  der er allerede ved Kommissionens direktiver 71/250/EOEF af 15 . juni 1971 ( 3 ) , 71/393/EOEF af 18 . november 1971 ( 4 ) , 72/199/EOEF af 27 . april 1972 ( 5 ) , 73/46/EOEF af 5 . december 1972 ( 6 ) , 74/203/EOEF af 25 . marts 1974 ( 7 ) og 75/84/EOEF af 20 . december 1974 ( 8 ) fastsat en raekke faellesskabsanalysemetoder ; i betragtning af den hastighed , hvormed arbejdet siden da er skredet frem , boer der fastsaettes en syvende serie af metoder ;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den staaende Foderstofkomité -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Medlemsstaterne foreskriver , at analyserne i forbindelse med den officielle kontrol af foderstoffer for saa vidt angaar deres indhold af Aflatoxin B1 skal foretages efter de metoder , der er beskrevet i bilaget til dette direktiv .  De almindelige bestemmelser i foerste del ( indledning ) af bilaget til Kommissionens foerste direktiv 71/250/EOEF af 15 . juni 1971 , finder med undtagelse af den del , der vedroerer tilberedelsen af analyseproeven , anvendelse paa de metoder , der er beskrevet i bilaget til dette direktiv .  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter senest den 1 . oktober 1976 de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme bestemmelserne i dette direktiv . De underretter omgaaende Kommissionen herom .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 1 . marts 1976 .  Paa Kommissionens vegne  P . J . LARDINOIS  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 170 af 3 . 8 . 1970 , s . 2 .  ( 2 ) EFT nr . L 73 af 27 . 3 . 1972 , s . 14 .  ( 3 ) EFT nr . L 155 af 12 . 7 . 1971 , s . 13 .  ( 4 ) EFT nr . L 279 af 20 . 12 . 1971 , s . 7 .  ( 5 ) EFT nr . L 123 af 29 . 5 . 1972 , s . 6 .  ( 6 ) EFT nr . L 83 af 30 . 3 . 1973 , s . 21 .  ( 7 ) EFT nr . L 108 af 22 . 4 . 1974 , s . 7 .  ( 8 ) EFT nr . L 32 af 5 . 2 . 1975 , s . 26 .  BILAG  BESTEMMELSE AF AFLATOXIN B1  A . FREMGANGSMAADE VED ENDIMENSIONAL TYNDTLAGSKROMATOGRAFI  1 . Formaal og anvendelsesomraade  Metoden goer det muligt at bestemme indholdet af aflatoxin B1 i foelgende foderstoffer : jordnoedkage/skraa , kokoskage/skraa , hoerfroekage/skraa , sesamkage , babass * kage og majskimkage , korn og kornprodukter , formalede aerter , kartoffelpulp og -stivelse , tapiokamel og toerret sukkerroeaffald . Den mindste maengde der kan bestemmes , er 0,01 mg/kg ( 10 ppm ) .  Ved tilstedevaerelse af interfererende stoffer , som forstyrrer bestemmelserne , maa analysen udfoeres efter fremgangsmaaden under B ( ved todimensional tyndtlagskromatografi ) .  2 . Princip  Proeven ekstraheres med chloroform . Ekstrakten filtreres og en alikvot del af ekstrakten renses ved soejlekromatografi paa kiselgel . Eluatet inddampes , og inddampningsresten oploeses i en bestemt maengde chloroform eller i en blanding af benzen og acetonitril . En alikvot del af denne oploesning tyndtlagskromatograferes . Maengden af aflatoxin B1 bestemmes under UV bestraaling af kromatogrammet , enten visuelt eller ved fluorodensitometri , ved sammenligning med kendte maengder af aflatoxin B1 standard , Identiteten af det ekstraherede aflatoxin B1 i foderstoffet skal bekraeftes ved hjaelp af de anfoerte fremgangsmaader .  3 . Reagenser  NB . : Alle reagenserne skal vaere af " analyse " kvalitet , medmindre andet er angivet .  3.1 . Acetone .  3.2 . Chloroform , stabiliseret med 0,5 til 1,0 % 96 % ethanol ( v/v ) .  3.3 . n-Hexan .  3.4 . Methanol .  3.5 . Vandfri diethylether , peroxidfrit .  3.6 . Blanding af benzen og acetonitril : 98/2 ( v/v ) .  3.7 . Blanding af chloroform ( 3.2 ) og methanol  ( 3.4 ) : 97/3 ( v/v ) .  3.8 . Kiselgel til soejlekromatografi kornstoerrelse : 0,05 til 0,20 mm .  3.9 . Hygroskopisk bomuld , forinden affedtet med chloroform , eller glasuld .  3.10 . Natriumsulfat , vandfrit , granuleret .  3.11 . Inaktiv luftart , f.eks . kvaelstof .  3.12 . 1 N saltsyre .  3.13 . 50 % ( v/v ) svovlsyre .  3.14 . Diatoméjord ( Hyflosupercel ) , vasket i syre .  3.15 . Kiselgel G-HR eller tilsvarende til tyndtlagskromatografi .  3.16 . Standardoploesning af ca . 0,1 mg aflatoxin B1 pr . ml . i chloroform ( 3.2 ) eller i benzen acetonitril-blandingen ( 3.6 ) , tilberedt og kontrolleret som angivet under punkt 7 .  3.17 . Kvalitativ standardoploesning af ca . 0,1 mg aflatoxin B1 og B2 pr . ml i chloroform  ( 3.2 ) eller i benzen/acetonitril-blandingen  ( 3.6 ) . Disse koncentrationer er kun vejledende . De skal afpasses , saa der opnaas den samme fluorescensintensitet for begge aflatoxinerne .  3.18 . Udviklingsvaesker :  3.18.1 . Chloroform ( 3.2 ) /acetone ( 3.1 ) : 9/1 ( v/v ) , umaettet kar ;  3.18.2 . Diethylether ( 3.5 ) /methanol ( 3.4 ) /vand : 96/3/1 ( v/v ) , umaettet kar ,  3.18.3 . Diethylether ( 3.5 ) /methanol ( 3.4 ) /vand : 94/4,5/1,5 ( v/v ) , maettet kar ;  3.18.4 . Chloroform ( 3.2 ) /methanol ( 3.4 ) : 94/6 ( v/v ) , maettet kar ;  3.18.5 . Chloroform ( 3.2 ) /methanol ( 3.4 ) : 97/3 ( v/v ) , maettet kar .  4 . Apparatur  4.1 . Kvaern .  4.2 . Rysteapparat eller magnetomroerer .  4.3 . Foldefiltre , Schleicher og Schuell nr . 588 eller tilsvarende , diameter : 24 cm .  4.4 . Kromatografisoejle af glas ( indvendig diameter : 22 mm , laengde : 300 mm ) , med teflonhane og 250 ml beholder .  4.5 . Rotationsfordamper med 500 ml rundbundet kolbe .  4.6 . 500 ml koniske kolber med slib og glasprop .  4.7 . Tyndtlagskromatografiudstyr .  4.8 . Glasplader til tyndtlagskromatografi , 200 gange 200 mm , behandlet som beskrevet nedenfor ( de angivne maengder er passende til at daekke fem plader ) : 30 g G-HR kiselgel ( 3.15 ) haeldes i en konisk kolbe ; der tilsaettes 60 ml destilleret vand , saettes prop i og rystes i et minut . Suspensionen stryges ud paa pladerne , saa der fremkommer et ensartet lag paa 0,25 mm's tykkelse . Pladerne toerres i luften og opbevares dernaest i en ekssikkator , forsynet med kiselgel . Pladerne aktiveres paa anvendelsestidspunktet ved anbringelse i et varmeskab ved 110 * C i en time . Fabriksfremstillede faerdigplader er egnede i det omfang de giver lignende resultater som de plader , der er behandlet paa den ovenfor beskrevne maade .  4.9 . Lang-boelget UV-lampe ( 360 nm ) . Fluorecensintensiteten skal goere det muligt helt klart at skelne en plet paa 1,0 ng aflatoxin B1 paa en plade til tyndtlagskromatografi i en afstand af 10 cm fra lampen .  4.10 . 10 ml maaleglas med polyethylenpropper .  4.11 . UV-spektrofotometer .  4.12 . Fluorodensitometer ( eventuelt ) .  5 . Fremgangsmaade  5.1 . Tilberedning af proeven ( se bemaerkninger , afsnit C , punkt 1 ) .  Proeven findeles saaledes , at den kan passere igennem en sigte med en maskevidde paa 1 mm ( som anbefalet af ISO E 565 ) .  5.2 . Ekstraktion  50,0 g af den findelte og homogeniserede proeve overfoeres til en 500 ml konisk kolbe  ( 4.6 ) . 25 g diatoméjord ( 3.14 ) , 25 ml vand og 250 ml chloroform ( 3.2 ) tilsaettes .  Kolben tilproppes og rystes eller omroeres i 30 minutter ved hjaelp af apparaturet ( 4.2 ) og indholdet filtreres gennem et foldefilter ( 4.3 ) . De foerste 10 ml af filtratet kasseres , dernaest opsamles 50 ml .  5.3 . Oprensning paa soejle  Bunden af et kromatografiroer ( 4.4 ) forsynes med en prop af vat eller glasuld ( 3.9 ) , roeret fyldes to tredjedele op med chloroform ( 3.2 ) , og der tilsaettes 5 g natriumsulfat ( 3.10 ) .  Soerg for , at natriumsulfatlagets oevre overflade er plan , tilsaet dernaest 10 g kiselgel  ( 3.8 ) i smaa portioner . Efter hver tilsaetning roeres omhyggeligt for at fjerne luftblaerer . Efter henstand i 15 minutter , tilsaettes forsigtigt 15 g natriumsulfat ( 3.10 ) . Lad det ovenstaaende chloroform loebe ud saaledes at overfladen staar umiddelbart over natriumsulfatlaget .  De 50 ml ekstrakt , som blev opsamlet under 5.2 , blandes med 100 ml n-Hexan ( 3.3 ) , og blandingen overfoeres kvantitativt til soejlen . Lad vaesken synke , indtil vaeskeniveauet naar natriumsulfatlagets overflade og fjern den gennemloebne vaeske . Dernaest tilsaettes 100 ml diethylether ( 3.5 ) , der elueres indtil vaeskeniveauet atter naar natriumsulfatlagets overflade . Under disse operationer skal gennemloebshastigheden holdes paa 8 til 12 ml i minuttet , og soejlen maa ikke loebe toer . Den gennemloebne vaeske kasseres . Derefter elueres med 150 ml af chloroform/methanol-blandingen ( 3.7 ) , og hele eluatet opsamles .  Eluatet inddampes til naesten toerhed ved gennemblaesning af inaktiv luft ( 3.11 ) og ved en temperatur paa under 50 * C ved hjaelp af rotationsfordamperen ( 4.5 ) . Inddampningsresten overfoeres kvantitativt med chloroform ( 3.2 ) eller benzen/acetonitril-blandingen til et 10 ml maaleglas ( 4.10 ) . Oploesningen inddampes ved gennemblaesning af inaktiv luft ( 3.11 ) og rumfanget justeres til 2,0 ml med chloroform ( 3.2 ) eller benzen/acetonitril-blandingen ( 3.6 ) .  5.4 . Tyndtlagskromatografi  De nedenfor angivne rumfang af standardoploesningen og af ekstrakten paasaettes som pletter paa en plade til tyndtlagskromatografi ( 4.8 ) , 2 cm fra den underste kant med en indbyrdes afstand paa 2 cm :   - 10 , 15 , 20 , 30 og 40 ml af aflatoxin B1 standardoploesning ( 3.16 ) ;   - 10 ml af ekstrakten fra punkt 5.3 og , ovenidette , 20 ml af standardoploesning ( 3.16 ) ;   - 10 og 20 ml af ekstrakten fra punkt 5.3 .  Kromatogrammet udvikles i daempet belysning ved hjaelp af en af vaeskerne ( 3.18 ) . Valget af udviklingsvaeske skal finde sted forinden ved at anbringe 25 ml af den kvalitative standardoploesning  ( 3.17 ) paa pladen og ved at sikre sig , at aflatoxinerne B1 og B2 adskilles fuldstaendigt under kromatograferingen .  Oploesningsmidlerne afdampes i daempet belysning , og der bestraales med UV-lys , idet pladen anbringes 10 cm fra lampen ( 4.9 ) . Aflatoxin B1-pletterne fluorescerer blaat .  5.5 . Kvantitative bestemmelser  Bestemmelserne foretages enten visuelt eller ved hjaelp af fluorodensitometri , som angivet nedenfor .  5.5.1 . Visuel maaling  Maengden af aflatoxin B1 i ekstrakten bestemmes ved at sammenligne fluorescensintensiteten fra pietterne fra ekstrakten med intensiteten fra pletterne fra standardoploesningen . Der interpoleres om noedvendigt . Den fluorescens , som fremkommer ved at anbringe ekstrakten oven i standardoploesningen , skal vaere kraftigere end den , som udsendes fra de 10 ml ekstrakt , og der maa kun kunne opfattes en plet . Hvis fluorescens-intensiteten fra de 10 ml ekstrakt er kraftigere end den , som de 40 ml standardoploesning giver , fortyndes ekstrakten 10 eller 100 gange med chloroform ( 3.2 ) eller med benzen/acetonitril-blandingen ( 3.6 ) , inden den igen tyndtlagskromatograferes .  5.5.2 . Maalinger ved hjaelp af fluorodensitometri  Fluorescensintensiteten fra aflatoxin B1-pletterne maales med et fluorodensitometer ( 4.12 ) , idet der benyttes en excitationsboelgelaengde paa 365 nm og en emissionsboelgelaengde paa 443 nm . Maengden af aflatoxin B1 i de afsatte ekstrakter bestemmes ved at sammenligne ekstraktpletternes fluorescensintensitet med standardoploesningens .  5.6 . Verificering af identiteten af aflatoxin B1  Identiteten af det aflatoxin B1 , som findes i ekstrakten , verificeres ved de nedenfor angivne fremgangsmaader .  5.6.1 Behandling med svovlsyre  Paasproejt forstoevet svovlsyre ( 3.13 ) paa kromatogrammet fra punkt 5.4 . Under UV-bestraaling skal fluorescensen fra aflatoxin B1-pletterne efter paasproejtningen skifte fra blaat til gult .  5.6.2 . Todimensionelt kromatografi der omfatter dannelse af aflatoxin B1-hemiacetal ( aflatoxin B2a )  NB : De nedenfor beskrevne arbejdsoperationer skal foretages i overensstemmelse med skemaet i fig . 3 .  5.6.2.1 Anbringelse af oploesningerne  Paa en plade ( 4.8 ) traekkes to rette linier parallelt med to hosliggende sider ( i en afstand af 6 cm fra disse sider ) , med det formaal at afgraense oploesningsmidlernes bevaegelse . Ved hjaelp af kapillarpipetter eller mikrosproeiter anbringes de nedenfor angivne oploesninger paa pladen .   - I punkt A : et rumfang renset ekstrakt fra punkt 5.3 indeholdende ca . 2,5 ng aflatoxin B1 ;   - I punkterne B og C : 25 ml af standardoploesning ( 3.16 ) .  5.6.2.2 . Kromatografering  Kromatogrammet udvikles i retning I ved hjaelp af vaesken ( 3.18.1 ) ( 1 cm tykt lag i umaettet kar ) , i daempet belysning , indtil vaeskefronten naar graenselinjen .  Pladen fjernes fra karret og toerres i fem minutter ved stuetemperatur i daempet belysning . Dernaest sproejtes med forstoevet saltsyre ( 3.12 ) paa et 2,5 cm bredt stykke af pladen , som daekker punkterne A og B ( angivet ved det skraverede felt paa fig . 3 ) , indtil moerkfarvning , idet resten af pladen beskyttes med en tynd glasplade . Efter 10 minutters indvirkning i moerke , toerres i en luftstroem ved stuetemperatur .  Derefter udvikles kromatogrammet i retning II ved hjaelp af vaesken ( 3.18.1 ) ( 1 cm tykt lag i umaettet kar ) , i daempet belysning , indtil vaeskefronten naar graenselinjen . Pladen fjernes fra karret og toerres ved stuetemperatur .  5.6.2.3 . Fortolkning af kromatogrammet  Kromatogrammet undersoeges ved UV lys ( 4.9 ) , og de nedenfor angivne iagttagelser kontrolleres :  a ) forekomst af en fluorescerende blaa plet af aflatoxin B1 , som hidroerer fra den i C anbragte standardoploesning ( bevaegelse i retning I ;  b ) forekomst af en fluorescerende blaa plet af aflatoxin B1 ( som ikke har reageret med saltsyren ) og af en mere intens fluorescerende blaa plet af aflatoxin B1-hemiacetal , som hidroerer fra den i B anbragte standardoploesning ( bevaegelse i retning II ) ;  c ) forekomst af pletter , som ligner de under punkt b ) beskrevne , hidroerende fra det i A anbragte ekstrakt . Disse pletters beliggenhed defineres ved B1-aflatoxinets tilbagelagte afstand fra punkt A i retning I  ( samme afstand , som er tilbagelagt i retning II af B1-aflatoxinet ( som ikke har reageret med saltsyren ) og af aflatoxin B1-hemiacetalet ( samme afstand som den , den i B anbragte standardoploesning har tilbagelagt ) ; fluorescensintensiteten fra de hemiacetalpletter , som hidroerer fra ekstrakten og fra den i B anbragte standardoploesning , boer stemme overens .  6 . Beregning af resultater  6.1 . Paa grundlag af visuel maaling  Aflatoxin B1-indholdet i proevematerialet i mg/kg ( ppb ) beregnes efter formlen :  S * Y * V/W * X  hvor :  Y og X er indholdet udtrykt i ml af henholdsvis standardoploesningen af aflatoxin B1 ( 3.16 ) og af ekstrakten , som giver en tilsvarende fluorescensintensitet ;  S = koncentrationen i mg af aflatoxin B1 pr . ml standardoploesning ( 3.16 ) ;  V = ekstraktens slutvolumen i ml , under hensyntagen til eventuelle fortyndinger ;  W = provens vaegt i g svarende til rumfanget af den ekstrakt , som blev oprenset paa soejle .  6.2 . Paa grundlag af fluorodensitometrisk maaling  Aflatoxin B1-indholdet i mg pr . kg af proeven ( ppb ) beregnes efter formlen :  S * V/W * Y  hvor :  Y = volumen i ml af den paa pladen anbragte ekstrakt ( 10 eller 20 ml ) ;  S = maengden i ng af aflatoxin B1 fra den anbragte ekstrakt ( under hensyntagen til volumen Y ) , udledt af bestemmelserne ;  V = ekstraktens slutvolumen i ml , under hensyntagen til eventuelle fortyndinger ;  W = proevens vaegt i g svarende til rumfanget af den ekstrakt , som blev oprenset paa soejle .  7 . Tilberedning af og kontrol med standardoploesning  ( 3.16 )  7.1 . Bestemmelse af aflatoxin B1 koncentration  Der tilberedes en standardoploesning af aflatoxin B1 i chloroform ( 3.2 ) eller i benzen/acetonitrilblandingen ( 3.6 ) med en koncentration paa 8 til 10 mg pr . ml . Absorptions spekret bestemmes mellem 330 og 370 nm ved hjaelp af spektrofotometret ( 4.11 ) .  Lysabsorptionen ( A ) maales ved 363 nm for chloroformoploesningens vedkommende ; ved 348 nm for benzen/acetonitril-blandingen vedkommende .  Aflatoxin B1-koncentrationen i mg/ml oploesning beregnes ud fra nedenstaaende formler :  312 * A * 1000/20 600 for chloroform-oploesningen  312 * A * 1000/19 800 for oploesningen i benzen/acetonitril-blandingen .  I daempet belysning tilberedes passende fortyndinger til en arbejdsstandardoploesning med en aflatoxin B1 koncentration paa ca 0,1 mg/ml . Ved opbevaring i koeleskab ved 4 * C er denne oploesning holdbar i to uger .  7.2 . Kontrol af den kromatografiske renhed  Paa en plade ( 4.8 ) anbringes 5 ml af standardoploesningen med 8 - 10 mg aflatoxin B1 pr . ml ( jf . 7.1 ) . Kromatogrammet udvikles som beskrevet under punkt 5.4 . Fluorescensen maa ved UV-lys kun give anledning til opfattelse af en enkelt plet , og der maa ikke opfattes nogen fluorescens i den oprindeligt afsatte proeves omraade .  8 . Repeterbarhed  Forskellen mellem resultaterne af to sideloebende bestemmelser udfoert af den samme person paa den samme proeve boer ikke overstige :   - 25 % af det hoejeste resultat for et aflatoxinindhold paa mellem 10 og 20 mg/kg ,   - 5 mg i absolut vaerdi for et indhold paa mellem 20 og 50 mg/kg ,   - 10 % af det hoejeste resultat for et indhold paa over 50 mg/kg .  9 . Reproducerbarhed  Se bemaerkninger , afsnit C , punkt 2 .  B . FREMGANGSMAADE VED TODIMENSIONAL TYNDTLAGSKROMATOGRAFI  1 . Formaal og anvendelsesomraade  Metoden goer det muligt at bestemme indholdet af aflatoxin B1 i foderstoffer som ikke kan bestemmes under metode A . Den mindste maengde , der kan bestemmes , er 0,01 mg/kg ( 10 ppb ) . Metoden kan ikke anvendes til foderstoffer , der indeholder eitruspulp .  2 . Princip  Proeven ekstraheres med chloroform . Ekstrakten filtreres , en alikvot del af ekstrakten oprenses ved soejlekromatografi paa kiselgel . Eluatet inddampes , og inddampningsresten oploeses i en bestemt maengde chloroform eller i en blanding af benzen og acetonitril . En alikvot del af denne oploesning tyndtlagskromatograferes todimensionalt . Maengden af aflatoxin B1 bestemmes under UV-bestraaling af kromatogrammet enten visuelt eller ved fluorodensitometri , ved sammenligning med kendte maengder aflatoxin B1 standard . Identiteten af det ekstraherede aflatoxin B1 af foderstoffet skal verificeres .  3 . Reagenser  NB : Alle reagenserne skal vaere af " analyse " kvalitet , medmindre andet er angivet .  3.1 . Acetone .  3.2 . Chloroform , stabiliseret med 0,5 til 1,0 % 96 % ( v/v ) ethanol .  3.3 . n-Hexan .  3.4 . Methanol .  3.5 . Vandfri diethylether , peroxidfrit .  3.6 . Blanding af benzen og acetonitril : 98/2 ( v/v ) .  3.7 . Blanding af chloroform ( 3.2 ) og methanol  ( 3.4 ) : 97/3 ( v/v ) .  3.8 . Kiselgel , til soejlekromatografi , kornstoerrelse : 0,05 til 0,20 mm .  3.9 . Hygroskopisk bomuld , forinden affedtet med chloroform , eller glasuld .  3.10 . Natriumsulfat , vandfrit , granuleret .  3.11 . Inaktiv luftart , f.eks . kvaelstof .  3.12 . 1 N saltsyre .  3.13 . Diatoméjord ( Hyflosupercel ) , vasket i syre .  3.14 . Kiselgel G-HR eller tilsvarende til tyndtlagskromatografi .  3.15 . Udviklingsvaesker .  3.15.1 . Diethylether ( 3.5 ) /methanol  ( 3.4 ) /vand : 94/4,5/1,5 ( v/v ) maettet kar .  3.15.2 . Chloroform ( 3,2 ) /acetone ( 3.1 ) : 9/1 ( v/v ) umaettet kar .  3.16 . Standardoploesning af ca . 0,1 mg aflatoxin B1 pr . ml i chloroform ( 3.2 ) eller i benzen/acetonitril-blanding ( 3.6 ) , tilberedt og kontrolleret som angivet under punkt 7 i metode A .  4 . Apparatur  Se punkt 4 under fremgangsmaade A .  5 . Fremgangsmaade  5.1 . Tilberedning af proeven Se punkterne 5.1 , 5.2 og 5.3 under fremgangsmaade A .  5.2 . Ekstraktion Se punkterne 5.1 , 5.2 og 5.3 under fremgangsmaade A .  5.3 . Oprensning paa sojle Se punkterne 5.1 , 5.2 og 5.3 under fremgangsmaade A .  5.4 . Todimensionel tyndtlagskromatografi  5.4.1 . Anbringelse af oploesningerne ( foelg skemaet paa ( fig . 1 )  Paa en plade ( 4.8 ) traekkes to rette linjer parallelt med to hosliggende sider ( med en afstand paa henholdsvis 5 og 6 cm fra disse sider ) , med det formaal at afgraense oploesningsmidlernes bevaegelse . Ved hjaelp af kapillarpipetter eller mikrosproejter placeres de nedenfor angivne oploesninger paa pladen :   - i punkt A : 20 ml oprenset ekstrakt fra punkt 5.3 ,   - i punkt B : 20 ml af standardoploesning ( 3.16 ) ,   - i punkt C : 10 ml af standardoploesning ( 3.16 ) ,   - i punkt D : 20 ml af standardoploesning ( 3.16 ) ,   - i punkt E : 40 ml af standardoploesning ( 3.16 ) .  Toer pletterne ved hjaelp af en svag luftstroem ( 3.11 ) . De paasatte pletter skal have en diameter paa ca . 5 mm .  5.4.2 . Kromatografering ( skemaet paa fig . 1 foelges )  Kromatogrammet udvikles i retning I ved hjaelp af vaesken ( 3.15.1 ) ( 1 cm tykt lag i maettet kar ) , i daempet belysning , indtil vaeskefronten naar graenselinien . Pladen fjernes fra karret og toerres i mindst 15 minutter ved stuetemperatur og i daempet belysning .  Dernaest udvikles kromatogrammet i retning II ved hjaelp af vaesken ( 3.15.2 ) ( 1 cm tykt lag i umaettet kar ) i daempet belysning indtil vaeskefronten naar graenselinien . Pladen fjernes fra karret og toerres ved stuetemperatur og i daempet belysning .  5.4.3 . Fortolkning af kromatogrammet ( skemaet paa fig . 2 foelges )  Kromatogrammet bestraales med UV-lys , idet pladen anbringes 10 cm fra lampen ( 4.9 ) . Placeringen af de blaa fluorescenspletter fra aflatoxin B1 i B , C , D og E , hidroerende fra standardoploesningen , lokaliseres og der traekkes to imaginaere linjer igennem disse pletter vinkelret paa udviklingsretningerne . Skaeringspunktet P for disse rette linjer er det sted , hvor man skulle vente at finde den aflatoxin B1-plet , som hidroerer fra den i A ( fig . 1 ) anbragte ekstrakt . Ikke desto mindre kan denne plet befinde sig i et punkt Q , beliggende i skaeringspunktet for to imaginaere rette linjer , som med hinanden danner en vinkel paa ca . 100 * , og som gaar gennem pletterne i henholdsvis B og C . Maengden af aflatoxin B1 i ekstrakten fra proeven bestemmes som givet under punkt 5.5 .  5.4.4 . Supplerende kromatografi  Paa en ny plade ( 4.8 ) traekkes to rette linjer parallelt med to hosliggende sider , som angivet i skemaet paa fig . 1 , og i punkt A ( se fig . 1 ) anbringes 20 ml af den under 5.3 fremkomme rensede ekstrakt fra proeven , og oven i denne anbringes 20 ml af standardoploesning ( 3.16 ) . Kromatogrammet udvikles som angivet under 5.4.2 og bestraales med UV lys ( 4.9 ) , hvorefter det kontrolleres at   - aflatoxin B1-pletterne fra ekstrakten og fra standardoploesningen falder sammen ,   - fluorescensen fra denne plet er mere intens end fluorescensen fra den aflatoxin B1-plet , som blev udviklet i punkt Q paa den foerste plade .  5.5 . Kvantitative bestemmelser  Bestemmelserne foretages enten visuelt eller ved hjaelp af fluorodensitometri , som angivet nedenfor .  5.5.1 . Visuel maaling  Maengden af aflatoxin B1 i ekstrakten bestemmes ved at sammenligne fluorescensintensiteten fra pletten fra ekstrakten med intensiteten fra pletterne C , D og E fra standardoploesningen . Der interpoleres om noedvendigt . Hvis fluorescensintensiteten fra de 20 ml ekstrakt er staerkere end intensiteten fra de 40 ml standardoploesning , fortyndes ekstrakten 10 eller 100 gange med chloroform  ( 3.2 ) eller med benzen/acetonitril-blandingen  ( 3.6 ) , inden den paa ny tyndtlagskromatograferes .  5.5.2 . Maalinger ved hjaelp af fluorodensitometri  Intensiteten af fluorescensen fra aflatoxin B1-pletterne maales ved hjaelp af fluorodensitometri ( 4.12 ) , idet der benyttes en excitationsboelgelaengde paa 365 nm og en emissionsboelgelaengde paa 443 nm . Maengden af aflatoxin B1 i den afsatte ekstrakt bestemmes ved at sammenligne pletternes fluorescensintensitet med pletterne C , D og E fra standardoploesningen .  5.6 . Bekraeftelse af indentiteten af afiatoxin B1  Se metode A under punkt 5.6 .  6 . Beregning  Se punkt 6 under metode A .  7 . Repterbarhed  Se punkt 8 under metode A .  8 . Reproducerbarhed  Se Bemaerkninger , afsnit C , punkt 2 .  C . BEMAERKNINGER VEDROERENDE FREMGANGSMAADE A OG B  1 . Affedtning  Proever , der indeholder mere end 5 % fedt boer affedtes med petroleumsbengin ( kogepunkt 40 - 60 * C ) efter den under 5.1 angivne tilberedning . I saa fald skal analyseresultaterne sammenholdes med vaegten af den ikke-affedtede proeve .  2 . Resultaternes reproducerbarhed  Resultaternes reproducerbarhed , dvs . variationer mellem resultater opnaaet af to eller flere laboratorier paa den samme proeve , er bestemt til at vaere :  mere eller mindre 50 % af gennemsnit for gennemsnitsvaerdier af aflatoxin B1 mellem 10 og 20 mg/kg ;  mere eller mindre 10 mg/kg af gennemsnit for gennemsnitsvaerdier stoerre end 20 og op til 50 mg/kg ;  mere eller mindre 20 % af gennemsnit for gennemsnitsvaerdier over 50 mg/kg .  BILAG : JFR . EFT


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/63/EF af 13. juli 2009 om visse dele og specifikationer for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (kodificeret udgave) (EØS-relevant tekst)

text:
               19.8.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 214/23

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/63/EF
   af 13. juli 2009
   om visse dele og specifikationer for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer
   (kodificeret udgave)
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådets direktiv 74/151/EØF af 4. marts 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende visse dele og specifikationer for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.

               (2)

               Direktiv 74/151/EØF er et af særdirektiverne i EF-typegodkendelsesordningen fastsat i Rådets direktiv 74/150/EØF af 4. marts 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende visse dele og specifikationer for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, der er erstattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/37/EF af 26. maj 2003 om typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt af systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer (5), og det fastsætter de tekniske forskrifter for konstruktion og fremstilling af landbrugs- og skovbrugstraktorer med hensyn til bl.a. den officielt tilladte totalmasse, anbringelsessted for monteringen af den bageste nummerplade, brændstofbeholdere, front- og hjulvægte, lydsignalapparat, tilladt støjniveau og udstødningssystem (lyddæmpere). Disse tekniske forskrifter vedrører en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning, så der for alle traktortyper kan anvendes den procedure for EF-typegodkendelse, som er omhandlet i direktiv 2003/37/EF. Bestemmelserne i direktiv 2003/37/EF om typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt af systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer finder derfor også anvendelse på nærværende direktiv.

               (3)

               Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag VII, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   1.   Ved »(landbrugs- eller skovbrugs-)traktor« forstås ethvert motordrevet køretøj med hjul eller med bælter, der har mindst to aksler, og hvis funktion i det væsentlige ligger i dets trækkraft, og som er særlig konstrueret til at trække, skubbe, bære eller drive visse redskaber, maskiner eller påhængskøretøjer, bestemt til benyttelse i landbrugs- eller skovbrugsbedrifter. Den kan være indrettet til transport af gods og passagerer.
   2.   Dette direktiv finder kun anvendelse på de i stk. 1 definerede traktorer, der er forsynede med luftgummiringe, og som har en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på mellem 6 og 40 km/t.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne kan ikke nægte EF-typegodkendelse eller national godkendelse af en traktortype af grunde, der vedrører følgende dele og specifikationer, hvis disse opfylder forskrifterne i bilag I-VI:

               —

               den officielt tilladte totalmasse

               —

               anbringelsessted for monteringen af den bageste nummerplade

               —

               brændstofbeholdere

               —

               front- og hjulvægte

               —

               lydsignalapparat

               —

               tilladt støjniveau og udstødningssystem (lyddæmpere).

         2.   For så vidt angår køretøjer, som ikke opfylder forskrifterne i dette direktiv, gælder det, at medlemsstaterne af grunde vedrørende genstanden for dette direktiv:

               —

               ikke længere må meddele EF-typegodkendelse

               —

               kan nægte at udstede national typegodkendelse.

         3.   For så vidt angår fabriksnye køretøjer, som ikke opfylder forskrifterne i dette direktiv, gælder det, at medlemsstaterne af grunde vedrørende genstanden for dette direktiv:

               —

               skal anse typeattester, der ledsager disse fabriksnye køretøjer i henhold til direktiv 2003/37/EF, for ugyldige til det i samme direktivs artikel 7, stk. 1, nævnte formål

               —

               kan nægte registrering, salg og ibrugtagning af sådanne nye køretøjer.

         Artikel 3
   Medlemsstaterne kan ikke nægte indregistrering eller forbyde salg, ibrugtagning eller brug af traktorer af grunde, der vedrører de i artikel 2, stk. 1, nævnte dele og specifikationer, hvis delene og specifikationerne opfylder forskrifterne i bilag I-VI.
   Artikel 4
   De ændringer, som er nødvendige for at tilpasse forskrifterne i bilag I-VI til den tekniske udvikling, med undtagelse af dem, der omhandles i bilag VI, punkt 1.1 og 1.4.1.2, vedtages efter proceduren i artikel 20, stk. 3, i direktiv 2003/37/EF.
   Artikel 5
   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 6
   Direktiv 74/151/EØF, som ændret ved de direktiver, der er nævnt i bilag VII, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag VII, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne.
   Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag VIII.
   Artikel 7
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Det anvendes fra den 1. januar 2010.
   Artikel 8
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2009.

            På Europa-Parlamentets vegne

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

            På Rådets vegne

         E. ERLANDSSON

            Formand

      (1)  EUT C 161 af 13.7.2007, s. 36.

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 19.6.2007 (EUT C 146 E af 12.6.2008, s. 74) og Rådets afgørelse af 22.6.2009.

      (3)  EFT L 84 af 28.3.1974, s. 25.

      (4)  Jf. bilag VII, del A.

      (5)  EUT L 171 af 9.7.2003, s. 1.

      BILAG I

         Tilladt totalmasse

                  1.

                  Den af fabrikanten opgivne teknisk tilladte totalmasse godkendes af de kompetente myndigheder som officielt tilladt totalmasse, såfremt:

                              1.1.

                              resultatet af de af myndighederne foretagne prøver, særligt vedrørende bremser og styreapparat, er tilfredsstillende

                              1.2.

                              totalmassen og akseltrykket på hver af akslerne, afhængig af køretøjets klasse, ikke overskrider værdierne i tabel 1.

                                 Tabel 1

                                 Totalmasse og akseltryk på hver af akslerne, afhængig af køretøjets klasse

                                          Køretøjets klasse

                                          Antal aksler

                                          Største tilladte totalmasse
                                          (t)

                                          Største tilladte akseltryk

                                          Dreven aksel
                                          (t)

                                          Ikke-dreven aksel
                                          (t)

                                          T1, T2, T4.1

                                          2

                                          18 (læsset)

                                          11,5

                                          10

                                          3

                                          24 (læsset)

                                          11,5

                                          10

                                          T3

                                          2 eller 3

                                          0,6 (ulæsset)

                                              (1)

                                              (1)

                                          T4.3

                                          2, 3 eller 4

                                          10 (læsset)

                                              (1)

                                              (1)

                  2.

                  Uanset traktorens belastningsforhold, må akseltrykket på traktorens foraksel, ikke være mindre end 20 % af traktorens egenmasse.

         (1)  Det er ikke nødvendigt at fastsætte akseltrykgrænser for køretøjsklasserne T3 og T4.3, da disse pr. definition har begrænset største tilladte totalmasse og/eller egenmasse.

      BILAG II
      1.   FORM OG MÅL FOR BAGNUMMERPLADENS MONTERINGSFLADE

      Monteringsfladen skal udgøre en plan eller næsten plan rektangulær flade, der mindst har følgende dimensioner:

                  —

                  længde: 255 mm eller 520 mm

                  —

                  bredde: 165 mm eller 120 mm.

            Valget træffes alt efter, hvilke dimensioner der gælder i den medlemsstat, køretøjet er bestemt for.
      2.   MONTERINGSFLADENS OG NUMMERPLADENS ANBRINGELSE

      Monteringsfladen skal udformes således, at korrekt anbragte nummerplader opfylder følgende krav:
      2.1.   Nummerpladens stilling i forhold til traktorens længdeakse

      Nummerpladens midte må ikke ligge til højre for traktorens symmetriplan.
      Nummerpladens venstre kant må ikke ligge til venstre for et lodret plan, der er parallelt med traktorens længdesymmetriplan og tangerer traktoren, hvor denne er bredest.
      2.2.   Nummerpladens stilling i forhold til traktorens længdesymmetriplan

      Nummerpladen skal være anbragt vinkelret eller næsten vinkelret på traktorens længdesymmetriplan.
      2.3.   Nummerpladens stilling i forhold til lodret plan

      Nummerpladen skal være anbragt lodret; afvigelser indtil 5° er tilladt. For så vidt det på grund af traktorens form er påkrævet, kan nummerpladen dog også hælde i forhold til lodret plan som følger:

                  2.3.1.

                  højst 30°, hvis pladens nummerside vender opad, og afstanden mellem pladens øverste kant og kørebanen ikke overstiger 1,20 m.

                  2.3.2.

                  højst 15°, hvis pladens nummerside vender nedad, og afstanden mellem pladens øverste kant og traktoren overstiger 1,20 m.

            2.4.   Nummerpladens højde over vejbanen

      Nummerpladens nederste kant skal befinde sig mindst 30 cm over jorden, og dens øverste kant må højst befinde sig 4 m over jorden.
      2.5.   Fastsættelse af nummerpladens højde i forhold til kørebanen

      De i punkt 2.3. og 2.4. omtalte højder måles med en ubelastet traktor.

      BILAG III

         BEHOLDERE FOR FLYDENDE BRÆNDSTOF

                  1)

                  Brændstofbeholdere skal være fremstillet således, at de er modstandsdygtige over for korrosion. De skal kunne bestå de af fabrikanten foretagne tæthedsprøver ved et tryk, der er det dobbelte af det relative driftstryk, dog mindst ved et tryk på 0,3 bar. Eventuelt forekommende overtryk eller tryk, der overstiger driftstrykket, skal udlignes automatisk ved hjælp af egnede indretninger (åbninger, sikkerhedsventiler og lignende). Udluftnings- og ventilationsåbninger skal være sikret mod flammegennemslag (flammefælder). Der må ikke kunne løbe brændstof ud gennem påfyldningsåbningens dæksel eller gennem til trykudligning bestemte indretninger, heller ikke, når brændstofbeholderen er væltet helt omkuld; det kan tillades, at brændstof drypper ud.

                  2)

                  Brændstofbeholdere skal være indbygget således, at de er beskyttet mod stødpåvirkninger for- og bagfra; i nærheden af brændstofbeholderen må der ikke forefindes udragende dele, skarpe kanter osv.
                  Brændstofledninger og brændstofbeholderens påfyldningsåbning skal være anbragt uden for førerhuset.

      BILAG IV

         FRONT- OG HJULVÆGTE

      Dersom traktoren skal udstyres med front- og hjulvægte for at opfylde de øvrige forskrifter for EF-godkendelse, skal disse vægte leveres af traktorfabrikanten, være tilpasset traktoren og være forsynet med fabriksmærke og masseangivelse i kg inden for ± 5 %. Frontvægte, der er konstrueret til hyppig af- og påmontering, skal have en sikkerhedsafstand på mindst 25 mm ved håndtagene. Front- og hjulvægte skal være således fastgjort, at de ikke utilsigtet kan gå løs (f.eks. hvis traktoren vælter).

      BILAG V

         LYDSIGNALAPPARATER

      1.   Lydsignalapparatet skal være forsynet med EF-godkendelsesmærket som foreskrevet i Rådets direktiv 70/388/EØF af 27. juli 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om motordrevne køretøjers lydsignalapparater (1).
      2.   Lydsignalapparaters egenskaber, når de er indbygget i en traktor

      2.1.   Akustisk prøve
      Afprøvning af et lydsignalapparats egenskaber, når det er indbygget i en traktor, der skal typegodkendes, udføres således:

                  2.1.1.

                  Det i traktoren monterede lydsignalapparats lydtryk måles i en afstand af 7 m foran traktoren, der er opstillet med standset motor på et frit areal, hvis overflade er så jævn som muligt. Den effektive spænding skal være i overensstemmelse med bestemmelserne under punkt 1.2.1. i bilag I til direktiv 70/388/EØF.

                  2.1.2.

                  Målingerne foretages efter kurve A i Den internationale elektrotekniske Kommissions normer.

                  2.1.3.

                  Det højest forekommende lydtryk i et område beliggende mellem 0,5 til 1,5 m over jorden registreres.

                  2.1.4.

                  Den maksimale værdi af lydtrykket skal være mindst 93 dB(A) og højst 112 dB(A).

         (1)  EFT L 176 af 10.8.1970, s. 12.

      BILAG VI
      1.   TILLADT STØJNIVEAU

      1.1.   Støjgrænser

      Støjniveauet for de traktorer, der falder ind under artikel 1 i dette direktiv, må under de i dette bilag nævnte betingelser ikke overstige nedenstående grænser:

                  —

                  89 dB(A) for traktorer med en egenvægt på over 1,5 tons

                  —

                  85 dB(A) for traktorer med en egenvægt på 1,5 tons eller derunder.

            1.2.   Måleapparater

      Målingen af køretøjernes støjudvikling foretages med en lydtrykmåler af konstruktion som beskrevet i Den internationale elektrotekniske Kommissions meddelelse nr. 179, første udgave, 1965.
      1.3.   Måleforskrifter

      Målingerne foretages med ubelastet traktor i frie omgivelser med så lidt støj som muligt (omgivelsernes støjniveau og den ved vinden fremkaldte støj skal ligge mindst 10 dB(A) lavere end den støj, der skal måles).
      Som måleplads egner sig for eksempel et frit areal med en radius af 50 m, hvis midterste del med en radius af mindst 20 m er praktisk taget horisontal og forsynet med belægning af beton, asfalt eller lignende materiale; pladsen må ikke være dækket med løs sne, løs jord eller slagger eller være bevokset med højt græs.
      Kørebanebelægningen skal være af en sådan beskaffenhed, at gummimonteringen ikke frembringer for kraftig støj. Denne betingelse gælder kun ved måling af støjniveauet under traktorens forbikørsel.
      Målingerne skal foretages i klart vejr med svag vind. Der må ikke være andre i nærheden af traktoren eller mikrofonen end den, der aflæser måleapparatet, da tilstedeværelsen af tilskuere kan påvirke visningerne i betydelig grad, navnlig når de opholder sig i nærheden af traktoren eller mikrofonen. Kraftige viserudslag, der åbenbart er uden forbindelse med det almindelige støjniveau, tages ikke i betragtning ved aflæsningen.
      1.4.   Målemetode

      1.4.1.   Støjmåling af traktorer under kørsel (med henblik på typegodkendelse)
      Der foretages mindst to målinger på begge sider af traktoren. Med henblik på indstilling af måleapparatet kan der foretages indledende målinger, der imidlertid ikke tages i betragtning.
      Mikrofonen opstilles i en højde af 1,2 m over jordoverfladen og 7,5 m fra traktorens akse CC; afstanden måles vinkelret (PP′) på denne akse (figur 1).
      På målepladsen trækkes to linjer AA′ og BB′, henholdsvis på den ene og på den anden side af linjen PP′ I en afstand af 10 m fra og parallelt med denne. Traktorerne fremføres indtil linjen AA′ med konstant hastighed og under de nedenfor nævnte betingelser. I dette øjeblik trædes speederpedalen helt ned så hurtigt, som det er hensigtsmæssigt, og den holdes i denne stilling, indtil traktorens bagende (1) har passeret linjen BB′, hvorefter den slippes igen så hurtigt som muligt.
      Som målingsresultat anses det herved konstaterede højeste lydtryk.
      1.4.1.1.   Den hastighed, der skal tages i betragtning, er lig med 3/4 af den maksimalhastighed, der kan opnås i højeste gear.
      1.4.1.2.   Vurdering af måleresultaterne
      1.4.1.2.1.   Af hensyn til unøjagtigheder ved måleapparaterne anses den på apparatet aflæste værdi med fradrag af 1 dB (A) som måleresultat.
      1.4.1.2.2.   Måleresultaterne betragtes som gyldige, når forskellen mellem to målinger, foretaget på samme side af køretøjet, ikke overstiger 2 dB (A).
      1.4.1.2.3.   Som afprøvningsresultat registreres det højeste måleresultat. Er denne værdi mere end 1 dB (A) højere end den for den pågældende køretøjsart tilladte grænseværdi, foretages yderligere to målinger. Herved skal tre af de fire måleresultater ligge inden for de fastsatte grænser.

         Stillinger ved forsøget med traktorer under kørsel

      1.4.2.   Støjmåling efter standmålingsmetoden (ikke med henblik på typegodkendelse, men skal registreres)
      1.4.2.1.   Lydtrykmålerens position
      Målingen foretages i det i figur 2 angivne punkt X, der befinder sig i en afstand af 7 m fra køretøjets nærmeste flade.
      Mikrofonen anbringes 1,2 m over jordoverfladen.
      1.4.2.2.   Antal målinger
      Der foretages mindst to målinger.
      1.4.2.3.   Traktorens driftstilstand ved afprøvning
      Omdrejningstallet for en traktormotor uden omdrejningstals-regulator afpasses således, at det svarer til 3/4 af det omdrejningstal ved hvilket motoren ifølge fabrikanten afgiver sin største effekt. Målingen af motoromdrejningstallet foretages med et særskilt apparat, f.eks. ved hjælp af rulleprøvestand og omdrejningstæller. Motorer med regulator, som forhindrer motoren i at overskride det omdrejningstal, der svarer til den maksimale ydelse, bringes op på det af regulatoren maksimalt tilladte omdrejningstal.
      Før målingerne begynder, bringes motoren op på sin sædvanlige arbejdstemperatur.
      1.4.2.4.   Vurdering af måleresultaterne
      I prøverapporten anføres samtlige aflæsninger af lydtrykket.
      I givet fald anføres også, på hvilken måde motorydelsen er konstateret. Desuden skal køretøjets belæsning anføres i rapporten.
      Måleresultaterne betragtes som gyldige, når forskellen mellem to målinger, foretaget på samme side af køretøjet, ikke overstiger 2 dB (A).
      Som måleresultat gælder den højeste værdi.

         Måleopstilling for støjmåling ved holdende køretøj

      2.   UDSTØDNINGSSYSTEM (LYDDÆMPER)

      2.1.   Er traktoren udstyret med indretninger til dæmpning af udstødningsstøjen (lyddæmper), skal forskrifterne i dette afsnit 2 være opfyldt. Når motoren er udstyret med et luftfilter, der er nødvendigt for at sikre overholdelse af det tilladte støjniveau, anses dette filter som bestanddel af lyddæmpersystemet, og forskrifterne i afsnit 2 skal også anvendes på dette filter.
      Udstødningssystemets afgangsrør skal være således anbragt, at udstødningsgas ikke kan trænge ind i førerhuset.
      2.2.   En skematisk fremstilling af udstødningssystemet skal forefindes som bilag til typegodkendelsen.
      2.3.   Lyddæmperen skal være forsynet med mærke- og typebetegnelse, der er tydeligt læselig og ikke kan slettes.
      2.4.   Ved konstruktion af lyddæmpere må der kun anvendes absorberende fibermaterialer, når følgende betingelser er opfyldt:

                  2.4.1.

                  Absorberende fibermaterialer må ikke anvendes i rum i lyddæmperen, der gennemstrømmes af udstødningsgas.

                  2.4.2.

                  Det må gennem egnede foranstaltninger sikres, at de absorberende fibermaterialer forbliver på deres formålsbestemte plads i hele den tid, lyddæmperen er i brug.

                  2.4.3.

                  De absorberende fibermaterialer skal være bestandige indtil en temperatur, der ligger mindst 20 % over den højeste arbejdstemperatur (grader C), der kan forekomme på det pågældende sted i lyddæmperen.

         (1)  Hvis traktorenheden omfatter en påhængsvogn, tages der ikke hensyn til denne med hensyn til det tidspunkt, på hvilket linjen BB′ passeres.

      BILAG VII
      DEL A

         Ophævet direktiv med ændringer

         (jf. artikel 6)

                  Rådets direktiv 74/151/EØF
                  (EFT L 84 af 28.3.1974, s. 25)

                  Rådets direktiv 82/890/EØF
                  (EFT L 378 af 31.12.1982, s. 45)

                  Kun for så vidt angår henvisningerne i artikel 1, stk. 1, til direktiv 74/151/EØF

                  Kommissionens direktiv 88/410/EØF
                  (EFT L 200 af 26.7.1988, s. 27)

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/54/EF
                  (EFT L 277 af 10.10.1997, s. 24)

                  Kun for så vidt angår henvisningerne i artikel 1, første led, til direktiv 74/151/EØF

                  Kommissionens direktiv 98/38/EF
                  (EFT L 170 af 16.6.1998, s. 13)

                  Kommissionens direktiv 2006/26/EF
                  (EUT L 65 af 7.3.2006, s. 22)

                  Kun for så vidt angår artikel 1

            DEL B

         Frister for gennemførelse i national ret og anvendelse

         (jf. artikel 6)

                  Direktiv

                  Gennemførelsesfrist

                  Anvendelsesdato

                  74/151/EØF

                  8. september 1975

                  —

                  82/890/EØF

                  22. juni 1984

                  —

                  88/410/EØF

                  30. september 1988 (1)

                  —

                  97/54/EF

                  22. september 1998

                  23. september 1998

                  98/38/EF

                  30. april 1999 (2)

                  —

                  2006/26/EF

                  31. december 2006 (3)

                  —

         (1)  Artikel 2 i direktiv 88/410/EØF har følgende ordlyd:

         »1.   Fra den 1. oktober 1988 kan medlemsstaterne ikke:

                     —

                     nægte at meddele EØF-typegodkendelse, at udstede det i artikel 10, stk. 1, sidste led, i direktiv 74/150/EØF omhandlede dokument, eller at meddele national godkendelse for en traktortype

                     —

                     forbyde ibrugtagning af traktorer

               såfremt brændstofbeholdere, front- og hjulvægte og de tilladte støjniveauer for denne traktortype eller disse traktorer opfylder forskrifterne i nærværende direktiv.
         2.   Fra den 1. oktober 1989 kan medlemsstaterne:

                     —

                     ikke længere udstede det i artikel 10, stk. 1, sidste led, i direktiv 74/150/EØF omhandlede dokument for en traktortype, hvis brændstofbeholdere, front- og hjulvægte og tilladte støjniveauer ikke opfylder forskrifterne i nærværende direktiv

                     —

                     nægte at meddele national godkendelse for en traktortype, hvis brændstofbeholdere, front- og hjulvægte og tilladte støjniveauer ikke opfylder forskrifterne i nærværende direktiv.«

         (2)  Artikel 2 i direktiv 98/38/EF har følgende ordlyd:

         »1.   Fra den 1. maj 1999 kan medlemsstaterne ikke:

                     —

                     nægte EF-typegodkendelse eller udstedelse af det dokument, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, sidste led, i direktiv 74/150/EØF, for en traktortype, eller nægte national typegodkendelse

                     —

                     forbyde første ibrugtagning af en traktor,

               hvis køretøjerne opfylder forskrifterne i direktiv 74/151/EØF som ændret ved dette direktiv.
         2.   Fra den 1. oktober 1999 kan medlemsstaterne:

                     —

                     ikke længere udstede det dokument, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, sidste led, i direktiv 74/150/EØF, for en traktortype, hvis den ikke opfylder forskrifterne i direktiv 74/151/EØF som ændret ved dette direktiv

                     —

                     nægte national typegodkendelse af en traktortype, hvis den ikke opfylder forskrifterne i direktiv 74/151/EØF som ændret ved dette direktiv.«

         (3)  Artikel 5 i direktiv 2006/26/EF har følgende ordlyd:

         »1.   Fra den 1. januar 2007 gælder det, for så vidt angår køretøjer, som opfylder kravene i henholdsvis direktiv 74/151/EØF, 78/933/EØF, 77/311/EØF og 89/173/EØF som ændret ved dette direktiv, at medlemsstaterne af grunde vedrørende genstanden for det pågældende direktiv:

                     a)

                     ikke må nægte EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse

                     b)

                     ikke må forbyde registrering, salg eller ibrugtagning af sådanne køretøjer.

               2.   Fra den 1. juli 2007 gælder det, for så vidt angår køretøjer, som ikke opfylder kravene i henholdsvis direktiv 74/151/EØF, 78/933/EØF, 77/311/EØF og 89/173/EØF som ændret ved dette direktiv, at medlemsstaterne af grunde vedrørende genstanden for det pågældende direktiv:

                     a)

                     ikke længere må meddele EF-typegodkendelse

                     b)

                     kan nægte at udstede national typegodkendelse.

               3.   Fra den 1. juli 2009 gælder det, for så vidt angår køretøjer, som ikke opfylder kravene i henholdsvis direktiv 74/151/EØF, 78/933/EØF, 77/311/EØF og 89/173/EØF som ændret ved dette direktiv, at medlemsstaterne af grunde vedrørende genstanden for det pågældende direktiv:

                     a)

                     skal anse typeattester, der ledsager fabriksnye køretøjer i henhold til bestemmelserne i direktiv 2003/37/EF, for ugyldige til det i samme direktivs artikel 7, stk. 1, nævnte formål

                     b)

                     kan nægte registrering, salg og ibrugtagning af sådanne nye køretøjer.«

      BILAG VIII

         Sammenligningstabel

                  Direktiv 74/151/EØF

                  Direktiv 2006/26/EF

                  Nærværende direktiv

                  Artikel 1

                  Artikel 1

                  Artikel 2, stk. 1

                  Artikel 2, stk. 1

                  Artikel 5, stk. 2

                  Artikel 2, stk. 2

                  Artikel 5, stk. 3

                  Artikel 2, stk. 3

                  Artikel 3

                  Artikel 3

                  Artikel 4

                  Artikel 4

                  Artikel 5, stk. 1

                  —

                  Artikel 5, stk. 2

                  Artikel 5

                  —

                  Artikel 6

                  —

                  Artikel 7

                  Artikel 6

                  Artikel 8

                  Bilag I-VI

                  Bilag I-VI

                  —

                  Bilag VII

                  —

                  Bilag VIII


Avis juridique important

|

32000L0075

Rådets direktiv 2000/75/EF af 20. november 2000 om vedtagelse af specifikke bestemmelser vedrørende foranstaltninger til bekæmpelse og udryddelse af bluetongue hos får

EF-Tidende nr. L 327 af 22/12/2000 s. 0074 - 0083

Rådets direktiv 2000/75/EFaf 20. november 2000om vedtagelse af specifikke bestemmelser vedrørende foranstaltninger til bekæmpelse og udryddelse af bluetongue hos fårRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 92/119/EØF af 17. december 1992 om generelle fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse dyresygdomme samt om specifikke foranstaltninger vedrørende blæreudslæt hos svin(1), særlig artikel 15, andet led,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Der bør i overensstemmelse med artikel 15 i direktiv 92/119/EØF fastsættes specifikke foranstaltninger til bekæmpelse og udryddelse af bluetongue hos får.(2) De epidemiologiske karakteristika for bluetongue kan sammenlignes med dem for hestepest.(3) Rådet har vedtaget direktiv 92/35/EØF om fastsættelse af regler for kontrol med og foranstaltninger til bekæmpelse af hestepest(2).(4) For at bekæmpe bluetongue hos får bør der derfor tages udgangspunkt i de overordnede retningslinjer for de foranstaltninger, der ved direktiv 92/35/EØF er fastsat for bekæmpelse af hestepest, med de fornødne ændringer på grund af de forhold, som er karakteristiske for opdræt af arter, der er modtagelige for bluetongue.(5) Der bør fastsættes regler for flytning af dyr af de modtagelige arter, herunder deres sæd, æg og fostre, fra de områder, der er omfattet af restriktioner som følge af sygdommens forekomst.(6) Bestemmelserne i artikel 3 i Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet(3) gælder ved forekomst af bluetongue.(7) Det er nødvendigt at fastsætte en procedure for et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1I dette direktiv fastsættes regler for kontrol med og foranstaltninger til bekæmpelse og udryddelse af bluetongue.Artikel 2I dette direktiv forstås ved:a) "bedrift": landbrugsvirksomhed eller anden virksomhed, hvor der permanent eller midlertidigt opdrættes eller holdes dyr af arter, der er modtagelige for bluetongueb) "modtagelig art": enhver drøvtyggende artc) "dyr": dyr af en modtagelig art undtagen vilde dyr, for hvilke der kan fastsættes særlige bestemmelser efter proceduren i artikel 20, stk. 2d) "ejer eller bruger": den eller de fysiske eller juridiske personer, der ejer dyrene eller har til opgave at passe dem mod eller uden vederlage) "vektor": insekt af arten "Culicoide imicola" eller ethvert andet culicoideinsekt, som kan overføre bluetongue; disse skal identificeres efter proceduren i artikel 20, stk. 2, efter udtalelse fra Den Videnskabelige Veterinærkomitéf) "mistanke": forekomst af ethvert klinisk tegn på bluetongue hos en af de modtagelige arter sammenholdt med et sæt epidemiologiske data, som gør, at denne eventualitet med rimelighed kan antagesg) "bekræftelse": den kompetente myndigheds erklæring om forekomst af bluetonguevirus i et afgrænset område baseret på laboratorieresultater; i tilfælde af epidemi kan den kompetente myndighed dog ligeledes bekræfte sygdommen på grundlag af kliniske og/eller epidemiologiske resultaterh) "kompetent myndighed": en medlemsstats centrale myndighed, som har kompetence til at foretage veterinærkontrol, eller enhver veterinær myndighed, som den har delegeret denne kompetence tili) "embedsdyrlæge": den dyrlæge, der er udpeget af den kompetente myndighed.Artikel 3Medlemsstaterne sørger for, at der er pligt til omgående at anmelde mistanke om eller bekræftelse af forekomst af bluetonguevirus til den kompetente myndighed.Artikel 41. Hvis der på en bedrift, som er beliggende i en region, der ikke er underlagt restriktioner i henhold til dette direktiv, findes et eller flere dyr, som mistænkes for at være smittet med bluetongue, sørger medlemsstaterne for, at embedsdyrlægen omgående iværksætter en officiel undersøgelse for at få bekræftet eller afkræftet forekomsten af denne sygdom.2. Så snart mistanken er anmeldt, foretager embedsdyrlægen følgende:a) han lader den eller de pågældende bedrifter stille under officielt tilsynb) han lader foretage:i) en tælling af dyrene, idet det for hver art angives, hvor mange dyr der allerede er døde eller smittet eller kan tænkes at være smittet, og lader tællingen ajourføre med tallene for de dyr, der fødes eller dør i den periode, hvor der foreligger mistanke; oplysningerne fra denne tælling skal fremvises på forlangende og kan kontrolleres ved hvert besøgii) en optælling af de steder, hvor der er gunstige vilkår for vektorens overlevelse, eller hvor den kan opholde sig, navnlig steder, der er gunstige for dens reproduktioniii) en epidemiologisk undersøgelse i overensstemmelse med artikel 7c) han besøger regelmæssigt bedriften eller bedrifterne og foretager ved denne lejlighed en indgående klinisk undersøgelse eller en autopsi af de dyr, som mistænkes for at være smittet, eller som er døde, og bekræfter om nødvendigt sygdommen ved laboratorieundersøgelserd) han sørger for:i) at al flytning af dyr fra eller til den eller de pågældende bedrifter forbydesii) at dyrene lukkes inde i den periode, hvor vektorerne er aktive, når han skønner, at de nødvendige midler til gennemførelse af denne foranstaltning er til rådighediii) at der ved hjælp af tilladte insekticider foretages regelmæssige behandlinger af dyrene, de bygninger, hvor de holdes, og omkring disse bygninger (især steder, der er økologisk gunstige for culicoide-bestande). Behandlingstakten fastsættes af den kompetente myndighed under hensyntagen til det anvendte insekticids remanens og de klimatiske forhold for i størst mulig udstrækning at forebygge vektorangrebiv) at de dyr, der er døde på bedriften, destrueres, bortskaffes, brændes eller nedgraves i overensstemmelse med Rådets direktiv 90/667/EØF af 27. november 1990 om sundhedsmæssige bestemmelser for bortskaffelse, forarbejdning og afsætning af animalsk affald og for beskyttelse mod forekomst af patogener i foder fremstillet af dyr, herunder fisk, og om ændring af direktiv 90/425/EØF(4).3. Indtil foranstaltningerne i stk. 2 iværksættes, skal ejeren eller brugeren af ethvert dyr, som mistænkes for at være ramt af sygdommen, træffe alle retsbevarende foranstaltninger for at efterkomme stk. 2, litra d), nr. i) og ii).4. Den kompetente myndighed kan lade foranstaltningerne i stk. 2 gælde for andre bedrifter, hvis deres placering eller geografiske beliggenhed eller deres kontakter med den bedrift, hvor der er mistanke om sygdommen, giver anledning til mistanke om en eventuel kontamination.5. Ud over bestemmelserne i stk. 2 kan der efter proceduren i artikel 20, stk. 2, fastsættes specifikke bestemmelser for naturreservater med fritgående dyr.6. Embedsdyrlægen ophæver først foranstaltningerne i denne artikel, når den kompetente myndighed har afkræftet mistanken om bluetongue.Artikel 5Vaccination mod bluetongue må kun foretages i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv.Artikel 61. Når forekomsten af bluetongue er officielt bekræftet, foretager embedsdyrlægen følgende:a) han lader foretage nedslagning, i det omfang det skønnes nødvendigt for at forbygge, at epidemien breder sig, og underretter Kommissionen heromb) han lader de døde dyr destruere, bortskaffe, brænde eller nedgrave i overensstemmelse med direktiv 90/667/EØFc) han udvider foranstaltningerne i artikel 4 til bedrifter, som ligger inden for en radius af 20 km (inden for det i artikel 8 omhandlede iagttagelsesdistrikt) fra den eller de smittede bedrifterd) han iværksætter de bestemmelser, der er truffet efter proceduren i artikel 20, stk. 2, navnlig med hensyn til gennemførelse af et eventuelt vaccinationsprogram eller enhver anden alternativ foranstaltning; medlemsstatens kompetente myndigheder kan om nødvendigt, idet de underretter Kommissionen herom, tage initiativ til at iværksætte et vaccinationsprograme) han foranstalter en epidemiologisk undersøgelse i overensstemmelse med artikel 7.Uanset litra c) kan bestemmelserne om flytning af dyrene i området dog vedtages efter proceduren i artikel 20, stk. 2.2. Den kompetente myndighed kan udvide eller indskrænke det i stk. 1, litra c), nævnte distrikt afhængigt af de epidemiologiske, geografiske, økologiske eller vejrmæssige forhold. Den underretter Kommissionen herom.3. Hvis det i stk. 1, litra c), nævnte distrikt ligger på flere medlemsstaters område, samarbejder de pågældende medlemsstaters kompetente myndigheder om at afgrænse distriktet. Det afgrænses om nødvendigt efter proceduren i artikel 20, stk. 2.Artikel 71. Den epidemiologiske undersøgelse skal omfatte:a) det tidsrum, hvor der kan være forekommet bluetongue på bedriftenb) bluetongues mulige oprindelse på bedriften og identifikation af andre bedrifter, hvor der findes dyr, som kan være blevet smittet eller kontamineret ad samme vejc) sygdomsvektorernes forekomst og fordelingd) flytninger af dyr fra eller til de pågældende bedrifter eller eventuel fjernelse af døde dyr fra disse bedrifter.2. Der oprettes et krisecenter, som skal koordinere alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at udrydde bluetongue så hurtigt som muligt, og som skal foretage den epidemiologiske undersøgelse.De almindelige bestemmelser for medlemsstaternes krisecentre og EF's krisecenter vedtages efter proceduren i artikel 20, stk. 2.Artikel 81. Medlemsstaterne sørger for, at den kompetente myndighed ud over foranstaltningerne i artikel 6 afgrænser et iagttagelsesdistrikt og et overvågningsområde. Ved afgrænsningen af distrikter og områder skal der tages hensyn til de geografiske, administrative, økologiske og epizootiske faktorer, der er relevante for bluetongue, og til kontrolfaciliteterne.2. a) Iagttagelsesdistriktet består af en del af Fællesskabets område med en radius på mindst 100 km omkring hver angrebet bedrift.b) Overvågningsområdet består af en del af Fællesskabets område, som i en bredde på mindst 50 km strækker sig uden om iagttagelsesdistriktet, og hvor der ikke har fundet systematisk vaccination sted i de seneste 12 måneder.c) Hvis distrikterne eller områderne ligger på flere medlemsstaters område, samarbejder de pågældende medlemsstaters kompetente myndigheder om at afgrænse de i litra a) og b) omhandlede distrikter og områder.d) Om nødvendigt afgrænses iagttagelsesdistriktet og overvågningsområdet dog efter proceduren i artikel 20, stk. 2.3. Efter en behørigt begrundet anmodning fra en medlemsstat kan der efter proceduren i artikel 20, stk. 2, træffes beslutning om at ændre afgrænsningen af de i stk. 2 definerede distrikter og områder, idet der tages hensyn til:a) den geografiske beliggenhed og de økologiske faktorerb) vejrforholdenec) vektorens forekomst og fordelingd) resultaterne af de epidemiologiske undersøgelser, der er foretaget i henhold til artikel 7e) resultaterne af laboratorieundersøgelsernef) gennemførelsen af bekæmpelsesforanstaltningerne, herunder navnlig insektbekæmpelsen.Artikel 91. Medlemsstaterne sørger for, at følgende foranstaltninger træffes i iagttagelsesdistriktet:a) alle bedrifter i distriktet, hvor der holdes dyr, identificeresb) den kompetente myndighed iværksætter et epidemiovervågningsprogram baseret på overvågning af kontrolkvæggrupper (eller af mangel på sådanne andre drøvtyggende arter) og bestande af vektorer; dette program kan fastlægges efter proceduren i artikel 20, stk. 2c) der indføres forbud mod, at dyr forlader distriktet. Der kan dog efter proceduren i artikel 20, stk. 2, træffes beslutning om undtagelser fra dette forbud, navnlig når der er tale om dyr, som befinder sig i en del af distriktet, hvor det er påvist, at der ikke er nogen forekomst af virus eller vektorer.2. Foruden foranstaltningerne i stk. 1 kan der træffes beslutning om vaccination af dyrene mod bluetongue og om identifikation af disse dyr i iagttagelsesdistriktet efter proceduren i artikel 20, stk. 2, eller på initiativ af medlemsstaten, som underretter Kommissionen herom.Artikel 10Medlemsstaterne sørger for:1) at foranstaltningerne i artikel 9, stk. 1, gennemføres i overvågningsområdet2) at al vaccination mod bluetongue forbydes i overvågningsområdet.Artikel 11De foranstaltninger, der er truffet i henhold til artikel 6, 8, 9 og 10, ændres eller ophæves efter proceduren i artikel 20, stk. 2.Artikel 12Uanset artikel 9 og 10 fastsættes bestemmelserne om flytning af dyr i og fra iagttagelsesdistriktet og overvågningsområdet efter proceduren i artikel 20, stk. 2.Ved vedtagelsen af den i stk. 1 nævnte beslutning fastsættes reglerne for handel efter samme procedure.Artikel 13Når en bluetongueepizooti i et bestemt område er særlig alvorlig, vedtages alle de supplerende foranstaltninger, som de berørte medlemsstater skal træffe, efter proceduren i artikel 20, stk. 2.Artikel 14Medlemsstaterne sørger for, at den kompetente myndighed træffer alle fornødne foranstaltninger for at sikre, at alle i iagttagelsesdistriktet og overvågningsområdet har fuldt kendskab til de gældende restriktioner, og træffer alle de dispositioner, der er nødvendige for, at de pågældende foranstaltninger iværksættes efter hensigten.Artikel 151. I hver medlemsstat udpeges et nationalt laboratorium, som skal foretage de laboratorieundersøgelser, der er fastsat i dette direktiv. Disse nationale laboratorier samt deres beføjelser og forpligtelser er anført i bilag I.2. De nationale laboratorier, der er anført i bilag I, samarbejder med det EF-referencelaboratorium, der er omhandlet i artikel 16.Artikel 16EF-referencelaboratoriet for bluetongue er anført i bilag II. Med forbehold af bestemmelserne i beslutning 90/424/EØF, særlig artikel 28, fastsættes laboratoriets opgaver i bilag II, afsnit B.Artikel 17Eksperter fra Kommissionen kan, i det omfang det er nødvendigt for en ensartet gennemførelse af dette direktiv, i samarbejde med de kompetente myndigheder foretage kontrol på stedet. De kan med henblik herpå ved kontrol af en repræsentativ procentdel af bedrifterne undersøge, om de kompetente myndigheder fører tilsyn med, om bestemmelserne i dette direktiv overholdes. Kommissionen underretter medlemsstaterne om resultatet af den foretagne kontrol.Den medlemsstat, på hvis område der foretages kontrol, yder eksperterne al nødvendig støtte ved udførelsen af deres arbejde.De almindelige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 20, stk. 2.Artikel 181. Hver medlemsstat udarbejder en beredskabsplan med angivelse af, hvordan den gennemfører foranstaltningerne i dette direktiv.Denne plan skal tage sigte på tilvejebringelse af faciliteter, udstyr, personale og alle andre relevante strukturer, som er nødvendige for en hurtig og effektiv udryddelse af sygdommen.2. Kriterierne for udarbejdelse af planerne i stk. 1 er anført i bilag III.De planer, som udarbejdes efter disse kriterier, forelægges Kommissionen senest tre måneder efter iværksættelsen af dette direktiv.Kommissionen gennemgår planerne for at afgøre, om de gør det muligt at nå det ønskede mål, og foreslår den pågældende medlemsstat ændringer, som måtte være nødvendige, navnlig for at sikre, at planerne er forenelige med de øvrige medlemsstaters.Kommissionen godkender planerne, med eventuelle ændringer, efter proceduren i artikel 20, stk. 2.Planerne kan senere ændres eller suppleres efter samme procedure for at tage hensyn til situationens udvikling.Artikel 19Dette direktiv kan om nødvendigt ændres af Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen.Bilagene ændres efter proceduren i artikel 20, stk. 2.Eventuelle gennemførelsesbestemmelser, der er nødvendige for iværksættelsen af dette direktiv, vedtages efter proceduren i artikel 20, stk. 2.Artikel 201. Kommissionen bistås af Den Stående Veterinærkomite.2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF(5).Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til 15 dage.3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.Artikel 21Kommissionen kan efter proceduren i artikel 20, stk. 2, for en periode på to år vedtage de overgangsforanstaltninger, som er nødvendige for at lette overgangen til den nye ordning i dette direktiv.Artikel 221. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 2002. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og administrative bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 23Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. november 2000.På Rådets vegneJ. GlavanyFormand(1) EFT L 62 af 15.3.1993, s. 69. Direktivet er ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.(2) EFT L 157 af 10.6.1992, s. 19. Direktivet er ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.(3) EFT L 224 af 18.8.1990, s. 19. Beslutningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1258/1999 (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.(4) EFT L 363 af 27.12.1990, s. 51. Direktivet er senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.(5) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 2.BILAG IA. LISTA DE LOS LABORATORIOS NACIONALES DE LA FIEBRE CATARRAL OVINA/LISTE OVER NATIONALE LABORATORIER FOR BLUETONGUE/LISTE DER FÜR DIE BLAUZUNGENKRANKHEIT ZUSTÄNDIGEN NATIONALEN LABORATORIEN/ΚΑΤΑΛΟΓΟΣ ΕΘΝΙΚΩΝ ΕΡΓΑΣΤΗΡΙΩΝ ΓΙΑ ΤΟΝ ΚΑΤΑΡΡΟΪΚΟ ΠΥΡΕΤΟ ΤΟΥ ΠΡΟΒΑΤΟΥ/LIST OF THE NATIONAL BLUETONGUE LABORATORIES/LISTE DES LABORATOIRES NATIONAUX POUR LA FIÈVRE CATARRHALE DU MOUTON/ELENCO DEI LABORATORI NAZIONALI PER LA FEBBRE CATARRALE DEGLI OVINI/LIJST VAN DE NATIONALE LABORATORIA VOOR BLUETONGUE/LISTA DOS LABORATÓRIOS NACIONAIS EM RELAÇÃO À FEBRE CATARRAL OVINA/LUETTELO KANSALLISISTA LAMPAAN BLUETONGUE-TAUTIA VARTEN NIMETYISTÄ LABORATORIOISTA/FÖRTECKNING ÖVER NATIONELLA LABORATORIER FÖR BLUETONGUEBelgien:Centrum voor Onderzoek in Diergeneeskunde en Agrochemie (CODA)//Centre d'études et de recherches vétérinaires et agrochimiques (CERVA) Groeselenbergstraat 99//Rue Groeselenberg 99 B - 1180 Brussel//Bruxelles Tel. (32-2) 375 44 55 Fax (32-2) 375 09 79 E-mail: piker@var.fgov.beDanmark:Statens Veterinære Institut for Virusforskning Lindholm DK - 4771 Kalvehave Tlf. (45) 55 86 02 00 Fax (45) 55 86 03 00 E-post: sviv@vetvirus.dkTyskland:Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere Anstaltsteil Tübingen Postfach 11 49 D - 72001 Tübingen Tel. (49) 70 71 96 72 55 Fax (49) 70 71 96 73 03Grækenland:Ministry of AgricultureCentre of Athens Veterinary InstitutionsVirus Department Neapoleos Str. 25 GR - 15310 Ag. Paraskevi Athens Tel. (30-1) 601 14 99/601 09 03 Fax (30-1) 639 94 77Spanien:Centro de Investigación en Sanidad Animal INIA-CISA D. José Manuel Sánchez Vizcaíno Carretera de Algete-El Casar, km 8, Valdeolmos E - 20180 Madrid Tel. (34) 916 20 22 16 Fax (34) 916 20 22 47 E-mail: vizcaino@inia.esFrankrig:CIRAD-EMVT Campus international de Baillarguet BP 5035 F - 34032 Montpellier Cedex 1 Tel. (33-4) 67 59 37 24 Fax (33-4) 67 59 37 98 E-mail: bastron@cirad.frIrland:Central Veterinary Research Laboratory AbbotstownCastleknockDublin 15 Ireland Tel. (353-1) 607 26 79 Fax (353-1) 822 03 63 E-mail: reillypj@indigo.ieItalien:CESME presso IZS Via Campo Boario I - 64100 Teramo Tel. (39) 0861 33 22 16 Fax (39) 0861 33 22 51 E-mail: Cesme@IZS.itLuxembourg:Centre d'études et de recherches vétérinaires et agrochimiques (CERVA) Rue Groeselenberg 99 B - 1180 Bruxelles Tel. (32-2) 375 44 55 Fax (32-2) 375 09 79 E-mail: piker@var.fgov.beNederlandene:ID-DLO Edelhertweg 15 8219 PH Lelystad Nederland Tel. (0031-0320) 23 82 38 Fax (0031-0320) 23 80 50 E-mail: postkamer@id.dlo.nlØstrig:Bundesanstalt für Virusseuchenbekämpfung bei Haustieren Robert Kochgasse 17 A - 2340 Mödling Tel. (43-2) 236 466 40-0 Fax (43-2) 236 466 40-941 E-mail: BATSB VetMoedling@compuserve.comPortugal:Laboratório Nacional de Investigação Veterinária Estrada de Benfica, 701 P - 1549-011 Lisboa Tel. (351) 21 711 52 00 Fax (351) 21 711 53 836 E-mail: dir.Inlv@mail.telepac.ptFinland:Danish Institute for Virus Research Lindholm DK - 4771 Kalvehave Tlf. (45) 55 86 02 00 Fax (45) 55 86 03 00 E-mail: sviv@vetvirus.dkSverige:Statens veterinärmedicinska anstalt, SVA S - 751 89 Uppsala Tfn (00-46) 18 67 40 00 Fax (00-46) 18 30 91 62 E-post: sva@sva.seDet Forenede Kongerige:Institute for Animal Health Pirbright Laboratory Ash RoadPirbrightWokingSurrey GU24 ONF United Kingdom Tel. (44-1483) 23 24 41 Fax (44-1483) 23 24 48 E-mail: philip-mellor@bbsrc.ac.ukB. DE NATIONALE BLUETONGUELABORATORIERS OPGAVERDe nationale laboratorier for bluetongue er ansvarlige for koordineringen af de standarder og diagnosemetoder, som fastsættes af hvert enkelt diagnoselaboratorium i medlemsstaten, samt for anvendelsen af reagenser og testning af vacciner. Med henblik herpå:a) kan de levere diagnostiske reagenser til de diagnoselaboratorier, der anmoder heromb) skal de kontrollere kvaliteten af alle diagnostiske reagenser, der anvendes i medlemsstatenc) skal de med regelmæssige mellemrum foranstalte sammenlignende undersøgelserd) skal de opbevare isolater af bluetonguevirus fra tilfælde, som er bekræftet i medlemsstatene) skal de bekræfte positive resultater, som de regionale diagnoselaboratorier er nået frem til.BILAG IIA. LABORATORIO COMUNITARIO DE REFERENCIA DE LA FIEBRE CATARRAL OVINA/EF-REFERENCELABORATORIUM FOR BLUETONGUE/GEMEINSCHAFTLICHES REFERENZLABORATORIUM FÜR DIE BLAUZUNGENKRANKHEIT/ΚΟΙΝΟΤΙΚΟ ΕΡΓΑΣΤΗΡΙΟ ΑΝΑΦΟΡΑΣ ΓΙΑ ΤΟΝ ΚΑΤΑΡΡΟΪΚΟ ΠΥΡΕΤΟ ΤΟΥ ΠΡΟΒΑΤΟΥ/COMMUNITY REFERENCE LABORATORY FOR BLUETONGUE/LABORATOIRE COMMUNAUTAIRE DE RÉFÉRENCE POUR LA FIÈVRE CATARRHALE DU MOUTON/LABORATORIO COMUNITARIO DI RIFERIMENTO PER LA FEBBRE CATARRALE DEGLI OVINI/COMMUNAUTAIR REFERENTIELABORATORIUM VOOR BLUETONGUE/LABORATÓRIO COMUNITÁRIO DE REFERÊNCIA EM RELAÇÃO À FEBRE CATARRAL OVINA/LAMPAAN BLUETONGUE-TAUTIA VARTEN NIMETTY YHTEISÖN VERTAILULABORATORIO/GEMENSKAPENS REFERENSLABORATORIUM FÖR BLUETONGUEAFRC Institute for Animal Health Pirbright Laboratory Ash RoadPirbrightWokingSurrey GU24 ONF United Kingdom Tel. (44-1483) 23 24 41 Fax (44-1483) 23 24 48 E-mail: philip-mellor@bbsrc.ac.ukB. OPGAVER FOR EF-REFERENCELABORATORIET FOR BLUETONGUEEF-referencelaboratoriets opgaver er:1) i samråd med Kommissionen at samordne de metoder, der i medlemsstaterne anvendes til diagnosticering af bluetongue, navnlig ved:a) at bestemme, opbevare og levere bluetonguevirusstammer med henblik på serologiske undersøgelser og fremstilling af antiserumb) at levere standardsera og andre referencereagenser til de nationale referencelaboratorier for at standardisere de prøver og reagenser, der anvendes i medlemsstaternec) at opbygge og opbevare en samling bluetonguevirusstammer og -isolaterd) med mellemrum at tilrettelægge sammenlignende undersøgelser af diagnoseprocedurer på fællesskabsplane) at indsamle og klassificere data og oplysninger om de i Fællesskabet anvendte diagnosemetoder og resultaterne af de i Fællesskabet gennemførte undersøgelserf) at karakterisere isolater af bluetonguevirusset ved hjælp af de nyeste metoder for at opnå bedre forståelse af bluetongues epizootiologig) at holde sig ajour med udviklingen inden for bluetongueovervågning, -epizootiologi og -forebyggelse verden over2) aktivt at bistå ved diagnosticeringen af udbrudssteder for bluetongue i medlemsstaterne ved at undersøge modtagne virusisolater med henblik på bekræftende diagnose, karakterisering og epidemiologiske undersøgelser3) at lette uddannelsen eller efteruddannelsen af eksperter i laboratoriediagnose med henblik på at harmonisere diagnosemetoderne i hele Fællesskabet4) at foretage gensidig og indbyrdes informationsudveksling med det bluetonguelaboratorium, som Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE) har udpeget på verdensplan, navnlig med hensyn til udviklingen i den globale situation vedrørende bluetongue.BILAG IIIMINIMUMSKRITERIER FOR BEREDSKABSPLANERBeredskabsplanerne skal mindst omfatte følgende:1) oprettelse af et krisecenter på nationalt plan, som skal koordinere alle beredskabsforanstaltninger i den pågældende medlemsstat2) udarbejdelse af en fortegnelse over lokale beredskabscentre med tilstrækkelige faciliteter til at koordinere kontrolforanstaltningerne på lokalt plan3) detaljerede oplysninger om det personale, der medvirker i beredskabsforanstaltningerne, samt dets kvalifikationer og ansvar4) mulighed for alle lokale beredskabscentre for hurtigt at komme i kontakt med personer eller organisationer, som direkte eller indirekte er involveret i et udbrud5) tilstedeværelse af nødvendigt udstyr og materiale, så beredskabsforanstaltningerne kan gennemføres korrekt6) detaljerede instrukser om, hvilke forholdsregler der skal træffes, herunder vedrørende destruktion af dyrekroppe, i tilfælde af mistanke om eller bekræftelse af smitte eller kontaminering7) udarbejdelse af uddannelsesprogrammer for vedligeholdelse og udvikling af færdigheder i det praktiske arbejde og i administrative procedurer8) diagnoselaboratorierne skal have obduktionsfaciliteter og den nødvendige kapacitet til serologiske og histologiske undersøgelser m.v. og skal vedligeholde færdighederne i hurtigdiagnosticering (med henblik herpå skal der træffes foranstaltninger til hurtig forsendelse af prøver)9) angivelse af den nødvendige mængde vaccine mod bluetongue i tilfælde af, at der genindføres nødvaccination10) vedtagelse af retlige bestemmelser for beredskabsplanernes gennemførelse.