Avis juridique important

|

31996L0093

Rådets Direktiv 96/93/EF af 17. december 1996 om udstedelse af certifikater for dyr og animalske produkter

EF-Tidende nr. L 013 af 16/01/1997 s. 0028 - 0030

RÅDETS DIREKTIV 96/93/EF af 17. december 1996 om udstedelse af certifikater for dyr og animalske produkter RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 43,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), ogud fra følgende betragtninger:Ifølge Rådets direktiv 89/662/EØF af 11. december 1989 om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (3) og Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (4) påhviler det produktions- eller afsendelsesmedlemsstaten at sikre, at veterinærkontrollen og, hvor det er relevant, udstedelsen af certifikater foregår på korrekt måde;for at sikre, at det indre marked for levende dyr og animalske produkter fungerer gnidningsløst, bør medlemsstaterne helt og fuldt kunne stole på, at de certifikater, der udstedes på produktions- og afsendelsesstederne, er i orden;dette mål kan ikke opfyldes af de enkelte medlemsstater; der bør derfor vedtages fælles regler for de kompetente myndigheders og certifikatudstedernes forpligtelser og udstedelse af certifikater for dyr og animalske produkter i overensstemmelse med EF-lovgivningen;det bør sikres, at de regler og principper, der anvendes af certifikatudstederne i tredjelandet, frembyder garantier, som mindst svarer til dem, der er fastsat i dette direktiv;der bør træffes effektive foranstaltninger for at forhindre udstedelse af vildledende eller falske certifikater -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 Dette direktiv fastsætter de regler, der skal overholdes i forbindelse med udstedelse af det certifikat, der kræves i veterinærforskrifterne.Artikel 2 1. I dette direktiv forstås ved:»veterinærforskrifter«, de forskrifter, der er indeholdt i bilag A til direktiv 89/662/EØF og bilag A og B til direktiv 90/425/EØF»certifikatudsteder«, den embedsdyrlæge eller - i de tilfælde, der er fastsat i veterinærforskrifterne - enhver anden person, der af den kompetente myndighed er bemyndiget til at underskrive de certifikater, der kræves i henhold til de pågældende forskrifter.2. Udover definitionerne i stk. 1 finder definitionerne i artikel 2 i direktiv 89/662/EØF og 90/425/EØF tilsvarende anvendelse.Artikel 3 1. Myndigheden skal sikre, at certifikatudstederne har tilstrækkeligt kendskab til veterinærforskrifterne vedrørende de dyr eller produkter, der skal certificeres, og at de generelt orienteres om de regler, der skal følges ved udarbejdelse og udstedelse af certifikaterne og - om nødvendigt - om omfanget af eventuelle prøver eller undersøgelser, der skal gennemføres inden certificeringen.2. Certifikatudstederne må ikke attestere forhold, som de ikke har personligt kendskab til, eller som de ikke kan skaffe sig vished om.3. Certifikatudstedere må ikke underskrive blanke eller ukomplette certifikater eller underskrive certifikater, der vedrører dyr eller produkter, som de ikke har undersøgt, eller som de ikke længere har mulighed for at kontrollere. Hvis et certifikat underskrives på grundlag af et andet certifikat eller en anden attest, skal certifikatudstederen være i besiddelse af det pågældende dokument, inden han underskriver.4. Disse bestemmelser er ikke til hinder for, at embedsdyrlægen kan underskrive certifikater på grundlag af data,a) som er blevet attesteret i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 3 af en anden person, der har fået tilladelse af den kompetente myndighed, og som handler under embedsdyrlægens tilsyn, for så vidt han kan efterprøve rigtigheden af disse data, ellerb) som er opnået inden for rammerne af overvågningssystemerne, ved henvisning til officielt anerkendte kvalitetsikringsordninger eller gennem et epidemiovervågningssystem,hvis dette er tilladt efter veterinærforskrifterne.5. Eventuelle gennemførelsesbestemmelser til denne artikel kan vedtages efter proceduren i artikel 7.Artikel 4 1. De kompetente myndigheder træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at udstedelsen af certifikater foregår korrekt. De skal især sørge for, at de af dem udpegede certifikatudstederea) har en status, der sikrer, at de er upartiske, og at de ikke har nogen direkte kommerciel interesse i de dyr eller produkter, som de udsteder certifikater for, eller med de bedrifter eller virksomheder, som dyrene eller produkterne stammer frab) er klar over betydningen af indholdet af hvert enkelt certifikat, som de underskriver.2. Certifikaterne skal udstedes mindst på et sprog, som forstås af certifikatudstederen, og mindst på et af de officielle sprog i bestemmelseslandet som fastsat i EF-lovgivningen.3. Hver kompetent myndighed skal kunne etablere forbindelse mellem certifikaterne og certifikatudstederne og påse, at en kopi af alle de certifikater, der udstedes, opbevares i et tidsrum, som fastsættes af denne myndighed.Artikel 5 1. Medlemsstaterne skal iværksætte og lade de nødvendige kontrolforanstaltninger gennemføre for at forhindre udstedelse af falske certifikater eller certificeringer, som kan virke vildledende, samt uretmæssig fremstilling eller anvendelse af certifikater, som formodes at være udstedt i medfør af veterinærforskrifterne.2. Uden at dette berører eventuel strafferetlig forfølgning og eventuelle strafferetlige sanktioner, foretager de kompetente myndigheder undersøgelser eller kontrol og træffer passende foranstaltninger til at straffe alle tilfælde af falsk eller vildledende udstedelse af certifikater, som kommer til deres kendskab. Disse foranstaltninger kan omfatte midlertidig suspension af certifikatudstederens mandat for det tidsrum, undersøgelsen varer.Hvis det ved kontrollen konstateres,a) at en certifikatudsteder bevidst har udstedt et falskt certifikat, træffer den kompetente myndighed de nødvendige foranstaltninger til for så vidt muligt at sikre, at vedkommende ikke kan gentage overtrædelsenb) at en privatperson eller en virksomhed svigagtigt har anvendt eller ændret et officielt certifikat, træffer myndigheden alle nødvendige foranstaltninger til, at privatpersonen eller virksomheden, så vidt det overhovedet er muligt, ikke kan gentage overtrædelsen. Sådanne foranstaltninger kan omfatte et forbud mod senere at udstede et officielt certifikat til den pågældende person eller virksomhed.Artikel 6 Som led i de inspektioner, der er fastsat i Fællesskabets veterinærforskrifter, og den kontrol, der skal gennemføres i overensstemmelse med de ligestillingsaftaler, der er indgået mellem Fællesskabet og et tredjeland, sikrer Kommissionen sig, at de regler og principper, der anvendes af certifikatudstederne i tredjelandet, frembyder garantier, som mindst svarer til dem, der er fastsat i dette direktiv.Såfremt disse inspektioner og/eller denne kontrol, eller såfremt den kontrol, der er fastsat i direktiv 90/675/EØF og 91/496/EØF, viser, at certifikatudstederne i tredjelandene ikke overholder disse principper, kan der træffes afgørelse om supplerende garantier eller særlige krav i henhold til proceduren i artikel 7 i nærværende direktiv.Artikel 7 Når der henvises til proceduren i denne artikel, træffer Den Stående Veterinærkomité, som er nedsat ved afgørelse 68/361/EØF (5), afgørelse i overensstemmelse med reglerne i artikel 18 i direktiv 89/662/EØF.Artikel 8 Kommissionen forelægger inden den 31. december 1998 Rådet en rapport ledsaget af forslag til eventuel anvendelse af sikre metoder til elektronisk fremsendelse og certificering.Rådet træffer afgørelse om disse forslag med kvalificeret flertal.Artikel 9 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1998. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og administrative bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 10 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 1996.På Rådets vegneI. YATESFormand(1) EFT nr. C 373 af 29. 12. 1994, s. 16.(2) EFT nr. C 56 af 6. 3. 1995, s. 165.(3) EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 13. Direktivet er senest ændret ved direktiv 92/118/EØF (EFT nr. L 62 af 15. 3. 1993, s. 49).(4) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 29. Direktivet er senest ændret ved direktiv 92/118/EØF.(5) EFT nr. L 255 af 18. 10. 1968, s. 23.


title: Rådets direktiv 2010/66/EU af 14. oktober 2010 om ændring af direktiv 2008/9/EF om detaljerede regler for tilbagebetaling af moms i henhold til direktiv 2006/112/EF til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i tilbagebetalingsmedlemsstaten, men i en anden medlemsstat

text:
               20.10.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 275/1

         RÅDETS DIREKTIV 2010/66/EU
   af 14. oktober 2010
   om ændring af direktiv 2008/9/EF om detaljerede regler for tilbagebetaling af moms i henhold til direktiv 2006/112/EF til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i tilbagebetalingsmedlemsstaten, men i en anden medlemsstat
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 113,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
   efter en særlig lovgivningsprocedure, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådets direktiv 2008/9/EF af 12. februar 2008 om detaljerede regler for tilbagebetaling af merværdiafgift (moms) i henhold til direktiv 2006/112/EF til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i tilbagebetalingsmedlemsstaten, men i en anden medlemsstat (3) finder anvendelse på tilbagebetalingsanmodninger indgivet efter den 31. december 2009.

               (2)

               For at kunne anvende direktiv 2008/9/EF er medlemsstaterne forpligtet til at oprette elektroniske portaler, gennem hvilke afgiftspligtige personer, som er etableret i en medlemsstat, indgiver anmodninger om tilbagebetaling af moms, de har pådraget sig i en medlemsstat, hvor de ikke er etableret. De elektroniske portaler skulle have været funktionsdygtige den 1. januar 2010.

               (3)

               En række væsentlige forsinkelser og visse tekniske problemer har påvirket udviklingen og funktionen af de elektroniske portaler i et begrænset antal medlemsstater og hindrer derved i nogle tilfælde, at tilbagebetalingsanmodningerne indgives rettidigt. I henhold til direktiv 2008/9/EF skal tilbagebetalingsanmodninger indgives til etableringsmedlemsstaten senest den 30. september i kalenderåret efter tilbagebetalingsperioden. I betragtning af denne frist og den omstændighed, at nogle af de elektroniske portaler ikke er funktionsdygtige, risikerer nogle afgiftspligtige personer, at de ikke kan udøve deres ret til at fradrage moms i de udgifter, de har afholdt i 2009. Fristen bør derfor undtagelsesvis forlænges til den 31. marts 2011 for krav vedrørende tilbagebetalingsperioder i 2009.

               (4)

               I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (4) tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og Unionens interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne.

               (5)

               For at sikre, at det ikke kræves af de afgiftspligtige personer, at de overholder fristen den 30. september 2010 med hensyn til anmodninger, der vedrører tilbagebetalingsperioder i 2009, bør dette direktiv finde anvendelse fra den 1. oktober 2010.

               (6)

               Direktiv 2008/9/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   I artikel 15, stk. 1, i direktiv 2008/9 tilføjes følgende afsnit:

      »Tilbagebetalingsanmodninger, som vedrører tilbagebetalingsperioder i 2009, skal indgives til etableringsmedlemsstaten senest den 31. marts 2011.«

   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv med virkning fra den 1. oktober 2010. De underretter straks Kommissionen herom.
   Disse foranstaltninger skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Det finder anvendelse fra den 1. oktober 2010.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 14. oktober 2010.

            På Rådets vegne

         J. SCHAUVLIEGE

            Formand

      (1)  Udtalelse af 22.9.2010 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Udtalelse af 15.9.2010 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (3)  EUT L 44 af 20.2.2008, s. 23.

      (4)  EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1.


Avis juridique important

|

32004L0030

Kommissionens direktiv 2004/30/EF af 10. marts 2004 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage benzoesyre, flazasulfuron og pyraclostrobin som aktive stoffer (EØS-relevant tekst)

EU-Tidende nr. L 077 af 13/03/2004 s. 0050 - 0053

Kommissionens direktiv 2004/30/EFaf 10. marts 2004om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage benzoesyre, flazasulfuron og pyraclostrobin som aktive stoffer(EØS-relevant tekst)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler(1), særlig artikel 6, stk. 1, ogud fra følgende betragtninger:(1) Tyskland modtog den 25. maj 1998 en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF fra Menno Chemie Vertriebs-Ges. om optagelse af det aktive stof benzoesyre i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Ved Kommissionens beslutning 98/676/EF(2) blev det bekræftet, at dossieret var fuldstændigt og således principielt kunne anses for at opfylde data- og informationskravene i bilag II og III til direktiv 91/414/EØF.(2) Spanien modtog den 16. december 1996 en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF fra ISK Biosciences Europe SA om flazasulfuron. Ansøgningen blev erklæret for fuldstændig ved Kommissionens beslutning 97/865/EF(3).(3) Tyskland modtog den 28. februar 2000 en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF fra BASF AG om pyraclostrobin (tidligere benævnt BAS 500F). Ansøgningen blev erklæret for fuldstændig ved Kommissionens beslutning 2000/540/EF(4).(4) For disse aktive stoffer er virkningerne på menneskers sundhed og miljøet blevet vurderet i henhold til bestemmelserne i artikel 6, stk. 2 og 4, i direktiv 91/414/EØF for de anvendelsesformål, som ansøgerne har foreslået. De udpegede rapporterende medlemsstater forelagde Kommissionen udkast til vurderingsrapporter vedrørende stofferne den 22. november 2000 (benzoesyre), den 1. august 1999 (flazasulfuron) og den 23. november 2001 (pyraclostrobin).(5) Udkastene til vurderingsrapporter er blevet behandlet af medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed. Behandlingen blev afsluttet den 3. oktober 2003 med Kommissionens reviderede vurderingsrapport om benzoesyre, flazasulfuron og pyraclostrobin.(6) Ved behandlingen af benzoesyre, flazasulfuron og pyraclostrobin viste der sig ingen uafklarede spørgsmål eller problemer, der ville have nødvendiggjort høring af Den Videnskabelige Komité for Planter.(7) Af de forskellige undersøgelser fremgår det, at de plantebeskyttelsesmidler, der indeholder de pågældende aktive stoffer, generelt kan forventes at opfylde kravene i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), og artikel 5, stk. 3, i direktiv 91/414/EØF, navnlig med hensyn til de anvendelsesformål, der blev undersøgt og beskrevet i Kommissionens reviderede vurderingsrapport. Benzoesyre, flazasulfuron og pyraclostrobin bør derfor optages i bilag I for at sikre, at der i alle medlemsstater kan gives godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder disse aktive stoffer, i overensstemmelse med direktiv 91/414/EØF.(8) Efter optagelsen bør medlemsstaterne have en rimelig frist til at gennemføre bestemmelserne i direktiv 91/414/EØF for plantebeskyttelsesmidler, der indeholder benzoesyre, flazasulfuron og pyraclostrobin, og især at tage eksisterende foreløbige godkendelser op til fornyet overvejelse og senest ved periodens udløb at ændre dem til fuldstændige godkendelser eller ændre dem eller trække dem tilbage i overensstemmelse med direktiv 91/414/EØF.(9) Direktiv 91/414/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.(10) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Bilag I til direktiv 91/414/EØF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.Artikel 21. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 30. november 2004 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser og en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.De anvender disse bestemmelser fra den 1. december 2004.Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. Medlemsstaterne fastlægger reglerne for denne henvisning.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 31. Medlemsstaterne tager godkendelsen af hvert plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder benzoesyre, flazasulfuron eller pyraclostrobin, op til fornyet behandling for at sikre, at kravene vedrørende disse aktive stoffer i bilag I til direktiv 91/414/EØF er opfyldt. Om nødvendigt ændrer de godkendelsen eller trækker den tilbage i henhold til direktiv 91/414/EØF senest den 30. november 2004.2. For hvert godkendt plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder benzoesyre, flazasulfuron eller pyraclostrobin som det eneste aktive stof, tager medlemsstaterne midlet op til fornyet vurdering i overensstemmelse med de ensartede principper, der er fastsat i bilag VI til direktiv 91/414/EØF, på grundlag af et dossier, der opfylder kravene i bilag III til nævnte direktiv. På grundlag af denne vurdering fastslår medlemsstaterne, om midlet opfylder kravene i artikel 4, stk. 1, litra b)-e), i direktiv 91/414/EØF. Om nødvendigt ændrer de eller trækker de godkendelsen af hvert sådant plantebeskyttelsesmiddel tilbage senest den 30. november 2005.3. For hvert godkendt plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder benzoesyre, flazasulfuron eller pyraclostrobin sammen med et eller flere aktive stoffer, som alle er optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF, tager medlemsstaterne midlet op til fornyet vurdering i overensstemmelse med de ensartede principper, der er fastsat i bilag VI til nævnte direktiv, på grundlag af et dossier, der opfylder kravene i bilag III til nævnte direktiv. På grundlag af denne vurdering fastslår medlemsstaterne, om midlet opfylder kravene i artikel 4, stk. 1, litra b)-e), i direktiv 91/414/EØF. Om nødvendigt ændrer de godkendelsen af hvert sådant plantebeskyttelsesmiddel eller trækker den tilbage inden udløbet af de frister, der er fastsat herfor i de respektive direktiver, hvorved bilag I er blevet ændret med henblik på optagelse af de pågældende stoffer. Hvor fristerne i de relevante direktiver er forskellige, er det den senest angivne dato, der gælder.Artikel 4Dette direktiv træder i kraft den 1. juni 2004.Artikel 5Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 10. marts 2004.På Kommissionens vegneDavid ByrneMedlem af Kommissionen(1) EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2003/119/EF (EUT L 325 af 12.12.2003, s. 41).(2) EFT L 317 af 26.11.1998, s. 47.(3) EFT L 351 af 23.12.1997, s. 67.(4) EFT L 230 af 12.9.2000, s. 14.BILAGI bilag I indsættes følgende sidst i tabellen:">TABELPOSITION>"


Avis juridique important

|

31977L0452

Rådets direktiv 77/452/EØF af 27. juni 1977 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje samt om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af etableringsretten og den fri udveksling af tjenesteydelser

EF-Tidende nr. L 176 af 15/07/1977 s. 0001 - 0007 den finske specialudgave: kapitel 6 bind 1 s. 0198  den græske specialudgave: Kapitel 06 bind 1 s. 0251  den svenske specialudgave: kapitel 6 bind 1 s. 0198  den spanske specialudgave: Kapitel 06 bind 2 s. 0003  den portugisiske specialudgave: Kapitel 06 bind 2 s. 0003

++++  RAADETS DIREKTIV  af 27 . juni 1977  om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje samt om foranstaltninger , der skal lette den faktiske udoevelse af etableringsretten og den fri udveksling af tjenesteydelser   ( 77/452/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 49 , 57 , 66 og 235 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  I henhold til traktaten er enhver i nationaliteten begrundet forskelsbehandling paa omraadet etablering og tjenesteydelser forbudt fra overgangsperiodens udloeb ; det saaledes gennemfoerte princip om national behandling finder navnlig anvendelse ved udstedelse af en eventuelt fornoeden autorisation for adgang til virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje samt ved indregistrering i eller medlemsskab af faglige organisationer eller organer ;  det forekommer dog formaalstjenligt at fastsaette visse bestemmelser , som skal lette den faktiske gennemfoerelse af etableringsretten og den fri udveksling af tjenesteydelser for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje ;  i henhold til traktaten maa medlemsstaterne ikke yde nogen form for stoette , som vil kunne fordreje betingelserne for etablering ;  artikel 57 , stk . 1 , i traktaten foreskriver , at der skal vedtages direktiver om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser ;  det forekommer hensigtsmaessigt , at der samtidig med den gensidige anerkendelse af eksamensbeviserne fastlaegges en samordning af uddannelsesbetingelserne for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje ; denne samordning er indeholdt i direktiv 77/453/EOEF ( 3 ) ;  i flere medlemsstater er adgang til og udoevelse af virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje ved lov gjort betinget af , at den paagaeldende er i besiddelse af et bevis for bestaaet sygeplejeeksamen ; i visse andre medlemsstater , hvor denne betingelse ikke stilles , er retten til at betegne sig som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje dog fastsat ved lov ;  da et direktiv om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser ikke noedvendigvis medfoerer en indholdsmaessig ligestilling af de uddannelser , som disse eksamensbeviser vedroerer , boer der , hvad angaar benyttelsen af titel paa grundlag af uddannelse , kun gives tilladelse til benyttelse af denne paa sproget i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland ;  for at lette de nationale myndigheders gennemfoerelse af dette direktiv kan medlemsstaterne foreskrive , at de begunstigede , der opfylder de heri stillede uddannelsesbetingelser , samtidig med deres uddannelsesbevis skal forelaegge et certifikat , som er udstedt af de kompetente myndigheder i hjemlandet eller det seneste opholdsland , og som attesterer , at disse beviser virkelig er de i dette direktiv omhandlede ;  med hensyn til vandel og haederlighed boer der sondres mellem de krav , der kan stilles paa den ene side for en foerste adgang til erhvervet , og paa den anden side for dets udoevelse ;  ved udveksling af tjenesteydelser er det ganske klart , at det krav om optagelse i eller medlemsskab af faglige organisationer eller organer , der er knyttet til udoevelse af en virksomhed af regelmaessig og varig karakter i vaertslandet , er til ulempe for tjenesteyderen paa grund af hans virksomheds midlertidige karakter ; kravet boer derfor frafaldes ; dog maa i saa fald tilsynet med den faglige disciplin , som henhoerer under disse faglige organisationers eller organers kompetence , sikres ; i dette oejemed boer der med forbehold af anvendelsen af artikel 62 i traktaten aabnes mulighed for at paalaegge den begunstigede en indberetningspligt over for den kompetente myndighed i den medlemsstat , der er vaertsland , vedroerende tjenesteydelsen ;  hvad angaar loennet udoevelse af virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje omfatter Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 af 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevaegelighed inden for Faellesskabet ( 4 ) ikke saerlige bestemmelser for de erhverv , der er undergivet forskrifter vedroerende vandel og haederlighed , faglig disciplin og benyttelse af titler ; alt efter hvilken medlemsstat det drejer sig om , kan de paagaeldende forskrifter anvendes eller bringes i anvendelse saavel paa loenmodtagere som paa selvstaendige erhvervsdrivende ; udoevelse af virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje er i flere medlemsstater betinget af besiddelse af et eksamensbevis , certifikat eller andet kvalifikationsbevis for sygeplejersker ; denne virksomhed udoeves saavel af selvstaendige som af loenmodtagere , eller endog af de samme personer skiftevis som loenmodtager og som selvstaendig i loebet af deres faglige karriere ; for i fuldt omfang at fremme den frie bevaegelighed for disse erhvervsudoevere inden for Faellesskabet forekommer det saaledes noedvendigt at udvide anvendelsen af dette direktiv til ogsaa at gaelde for sygeplejersker , der er loenmodtagere -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  KAPITEL I  ANVENDELSESOMRAADE  Artikel 1  1 . Dette direktiv finder anvendelse paa virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje .  2 . Ved " virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje " forstaas i dette direktiv virksomhed , der udoeves under foelgende erhvervstitler :  i Tyskland :  Krankenschwester , Krankenpfleger ;  i Belgien :  hospitalier(ère ) / verpleegassistent(e ) , infirmier(ère ) , hospitalier(ère ) / ziekenhuisverpleger  ( -verpleegster ) ;  i Danmark :  sygeplejerske ;  i Frankrig :  infirmier(ère ) ;  i Irland :  Registered General Nurse ;  i Italien :  infermiere professionale ;  i Luxembourg :  infirmier ;  i Nederlandene :  verpleegkundige ;  i Det forenede Kongerige :   - England , Wales og Nordirland :  State Registered Nurse ;   - Skotland :  Registered General Nurse .  KAPITEL II  EKSAMENSBEVISER , CERTIFIKATER OG ANDRE KVALIFIKATIONSBEVISER FOR SYGEPLEJERSKER MED ANSVAR FOR DEN ALMENE SUNDHEDS - OG SYGEPLEJE  Artikel 2  Hver medlemsstat anerkender de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser , der udstedes til medlemsstaternes statsborgere af de oevrige medlemsstater i overensstemmelse med artikel 1 i direktiv 77/453/EOEF , og som er anfoert i artikel 3 , ved for saa vidt angaar adgang til og udoevelse af selvstaendig virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje at give dem samme gyldighed paa sit omraade som de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser , den selv udsteder .  Artikel 3  De i artikel 2 omhandlede eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser er foelgende :  a ) i Tyskland :   - certifikater udstedt af de kompetente myndigheder efter bestaaet " staatliche Pruefung in der Krankenpflege " ,   - attestationer fra de kompetente myndigheder i Forbundsrepublikken Tyskland som bekraefter , at kvalifikationsbeviser , udstedt efter den 8 . maj 1945 af de kompetente myndigheder i Den tyske demokratiske Republik , er ligestillet med de i foerste led naevnte kvalifikationsbeviser ;  b ) i Belgien :   - " brevet d'hospitalier(ère ) /verpleegassistent(e ) " udstedt af staten eller af skoler , oprettet eller anerkendt af staten ,   - " brevets d'infirmier(ère ) hospitalier(ère ) /ziekenhuis-verpleger ( -verpleegster ) " udstedt af staten eller af skoler , oprettet eller anerkendt af staten ,   - " diplômes d'infirmier(ère ) gradué(ère ) hospitalier(ère ) / gegradueerde ziekenhuis - verpleger  ( -verpleegster ) " udstedt af staten eller af hoejere paramedicinske skoler , oprettet eller nerkendt af staten ;  c ) i Danmark :  eksamensbevis som sygeplejerske udstedt af en af Sundhedsstyrelsen godkendt sygeplejeskole ;  d ) i Frankrig :   " diplôme d'Etat d'infirmier(ère ) " udstedt af  " Ministère de la Santé " ( Sundhedsministeriet ) ;  e ) i Irland :  certifikat som " Registered General Nurse " udstedt af " An Bord Altranais " ( " Nursing Board " ) ;  f ) i Italien :   " diploma di abilitazione professionale per infermiere professionale " udstedt af statsanerkendte skoler ;  g ) i Luxembourg :   - " diplômes d'Etat d'infirmier " ,   - " diplômes d'Etat d'infirmier hospitalier gradué " ,  udstedt af " le ministre de la santé publique "  ( ministeren for det offentlige sundhedsvaesen ) paa grundlag af eksamenskomiteens afgoerelse ;  h ) i Nederlandene :   - eksamensbeviser som " verpleger A " ,  " verpleegster A " eller " verpleegkundige A " ,   - eksamensbevis som " verpleegkundige MBOV  ( Middelbare Beroepsopleiding Verpleegkundige ) " ,   - eksamensbevis som " verpleegkundige HBOV  ( Hogere Beroepsopleiding Verpleegkundige ) " ,  udstedt af en af de eksamenskommissioner , der er udnaevnt af de offentlige myndigheder ;  i ) i Det forenede Kongerige :  certifikat for optagelse i registrets almindelige del , i England og Wales udstedt af " The General Nursing Counsil for England and Wales " , i Skotland af " The General Nursing Counsil for Scotland " og i Nordirland af " The Northern Ireland Counsil for Nurses and Midwives " .  KAPITEL III  ERHVERVEDE RETTIGHEDER  Artikel 4  Hver medlemsstat anerkender som tilstraekkeligt bevis for de af medlemsstaternes statsborgere , hvis eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser ikke opfylder alle de mindstekrav til uddannelse , der er fastsat i artikel 1 i direktiv 77/453/EOEF , de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje , der er udstedt af disse medlemsstater foer ivaerksaettelsen af naevnte direktiv , vedlagt en attestation , der bekraefter , at disse statsborgere faktisk og retmaessigt har udoevet virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje i mindst tre aar i loebet af de fem aar , der gaar forud for attestationens udstedelse .  Denne virksomhed skal have omfattet ansvar for programmeringen , tilrettelaeggelsen og gennemfoerelsen af patientens sygepleje .  KAPITEL IV  BENYTTELSE AF TITEL PAA GRUNDLAG AF UDDANNELSE  Artikel 5  1 . Med forbehold af artikel 13 drager de medlemsstater , der er vaertslande , omsorg for , at medlemsstaternes statsborgere , som opfylder de i artikel 2 og 4 fastsatte betingelser , faar ret til at benytte deres retmaessige uddannelsestitel , for saa vidt denne ikke er den samme som erhvervstitlen , og eventuelt en forkortelse for den , fra den medlemsstat , der er deres hjemland eller seneste opholdsland , og paa denne stats sprog . De medlemsstater , der er vaertslande , kan foreskrive , at denne titel skal efterfoelges af navn og sted for den institution eller det bedoemmelsesudvalg , der har tildelt den .  2 . Saafremt uddannelsestitlen fra en medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , i vaertsmedlemsstaten kan forveksles med en titel , der i denne stat kraever en supplerende uddannelse , som den begunstigede ikke har erhvervet , kan denne vaertsmedlemsstat foreskrive , at den paagaeldende skal benytte sin uddannelsestitel fra den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , i en passende udformning , som den paagaeldende vaertsmedlemsstat angiver .  KAPITEL V  BESTEMMELSER , SOM SKAL LETTE DEN FAKTISKE GENNEMFOERELSE AF ETABLERINGSRETTEN OG DEN FRI UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER FOR SYGEPLEJERSKER MED ANSVAR FOR DEN ALMENE SUNDHEDS - OG SYGEPLEJE  A . Saerlige bestemmelser om etableringsret  Artikel 6  1 . Den medlemsstat , der er vaertsland , og som af sine egne statsborgere for den foerste adgang til en af de i artikel 1 naevnte former for virksomhed kraever bevis for vandel og haederlighed , skal for statsborgere fra andre medlemsstater som tilstraekkeligt bevis godkende en attestation udstedt af en kompetent myndighed i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , og som bekraefter , at de betingelser vedroerende vandel og haederlighed , der i denne medlemsstat stilles for adgangen til den paagaeldende form for virksomhed , er opfyldt .  2 . Saafremt den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , ikke kraever bevis for vandel og haederlighed for den foerste adgang til den paagaeldende form for virksomhed , kan vaertsmedlemsstaten , af statsborgere fra den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , kraeve en udskrift af strafferegisteret eller , hvis saadanne ikke udfaerdiges , et tilsvarende dokument udstedt af en kompetent myndighed i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland .  3 . Saafremt den medlemsstat , der er vaertsland , har kendskab til alvorlige og konkrete forhold , der har foreligget uden for dens omraade , og som i dette vaertsland vil kunne faa foelger for adgangen til den paagaeldende form for virksomhed , kan den give underretning herom til den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland .  Den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , undersoeger rigtigheden af forholdene , for saa vidt de i denne medlemsstat vil kunne faa foelger for adgangen til den paagaeldende form for virksomhed . Myndighederne i denne stat bestemmer selv arten og omfanget af de undersoegelser , der skal foretages , og meddeler vaertsmedlemsstaten de slutninger , de drager heraf med hensyn til de attestationer eller dokumenter , som de har udsendt .  Medlemsstaterne sikrer , at de afgivne oplysninger behandles fortroligt .  Artikel 7  1 . Saafremt der i en medlemsstat , som er vaertsland , gaelder administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om opfyldelse af krav vedroerende vandel og haederlighed , herunder bestemmelser om disciplinaere sanktioner i tilfaelde af alvorlig tjenesteforseelse eller domfaeldelse for lovovertraedelser i forbindelse med udoevelsen af en af de i artikel 1 naevnte former for virksomhed , fremsender den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , til den medlemsstat , der er vaertsland , de noedvendige oplysninger om faglige og administrative foranstaltninger eller sanktioner , der er truffet over for den paagaeldende , saavel som om de strafferetlige sanktioner , der vedroerer udoevelsen af erhvervet i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland .  2 . Saafremt den medlemsstat , der er vaertsland , har kendskab til alvorlige og konkrete forhold , der har foreligget uden for dens omraade , og som i dette vaertsland vil kunne faa foelger for udoevelsen af den paagaeldende form for virksomhed , kan den give underretning herom til den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland .  Den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , undersoeger rigtigheden af forholdene , for saa vidt de i denne medlemsstat vil kunne faa foelger for udoevelsen af den paagaeldende form for virksomhed . Myndighederne i denne stat bestemmer selv arten og omfanget af de undersoegelser , der skal foretages , og meddeler vaertsmedlemsstaten de slutninger , de drager heraf med hensyn til de oplysninger , som de har fremsendt i henhold til stk . 1 .  3 . Medlemsstaterne sikrer , at de afgivne oplysninger behandles fortroligt .  Artikel 8  Saafremt den medlemsstat , der er vaertsland , af sine egne statsborgere for adgang til eller udoevelse af de i artikel 1 naevnte former for virksomhed kraever dokumentation for fysisk og psykisk sundhed , skal denne stat som tilstraekkeligt bevis i saa henseende godkende fremlaeggelsen af det dokument , der kraeves i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland .  Saafremt den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , ikke kraever dokumentation af denne art for adgang til eller udoevelse af den paagaeldende form for virksomhed , skal vaertsmedlemsstaten , for statsborgere fra den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , godkende en af en kompetent myndighed i denne stat udstedt attestation , der svarer til attestationerne i vaertsmedlemsstaten .  Artikel 9  De i artikel 6 , 7 og 8 omhandlede dokumenter maa ved fremlaeggelsen ikke vaere aeldre end 3 maaneder .  Artikel 10  1 . Proceduren for godkendelse af den begunstigedes adgang til en af de i artikel 1 naevnte former for virksomhed i overensstemmelse med artikel 6 , 7 og 8 skal afsluttes saa hurtigt som muligt og senest 3 maaneder efter fremlaeggelsen af samtlige akter vedroerende den paagaeldende med forbehold af de forsinkelser , der maatte opstaa som foelge af en eventuel klage efter gennemfoerelsen af denne procedure .  2 . I de i artikel 6 , stk . 3 , og artikel 7 , stk . 2 , omhandlede tilfaelde bevirker en anmodning om fornyet undersoegelse , at den i stk . 1 omhandlede frist suspenderes .  Den medlemsstat , der bliver hoert , skal afgive sit svar inden for en frist af 3 maaneder .  Den medlemsstat , der er vaertsland , fremmer den i stk . 1 naevnte procedure straks efter modtagelsen af dette svar eller fra udloebet af denne frist .  B . Saerlige bestemmelser om udveksling af tjenesteydelser  Artikel 11  1 . Saafremt en medlemsstat af sine egne statsborgere for adgang til eller udoevelse af en af de i artikel 1 naevnte former for virksomhed kraever enten en autorisation eller indregistrering i eller medlemsskab af en faglig organisation eller et fagligt organ , skal denne medlemsstat fritage medlemsstaternes statsborgere fra opfyldelsen af dette krav for saa vidt angaar tjenesteydelser .  Den begunstigede udfoerer tjenesteydelsen med samme rettigheder og pligter som statsborgerne i den medlemsstat , der er vaertsland ; han er navnlig undergivet de disciplinaere bestemmelser af faglig eller administrativ karakter , der finder anvendelse i denne medlemsstat .  Saafremt den medlemsstat , der er vaertsland , traeffer en foranstaltning i medfoer af andet afsnit eller har kendskab til forhold , der er i strid med disse bestemmelser , giver den omgaaende underretning herom til den medlemsstat , i hvilken den begunstigede er etableret .  2 . Den medlemsstat , der er vaertsland , kan foreskrive , at den begunstigede paa forhaand skal afgive en erklaering om sin tjenesteydelse til de kompetente myndigheder , saafremt udfoerelsen af denne ydelse medfoerer et midlertidigt ophold paa dens omraade .  I hastende tilfaelde kan denne erklaering afgives saa hurtigt som muligt , efter at tjenesteydelsen er udfoert .  3 . I medfoer af stk . 1 og 2 kan en medlemsstat , der er vaertsland , af den begunstigede kraeve et eller flere dokumenter indeholdende foelgende oplysninger :   - den i stk . 2 omhandlede erklaering ,   - en attestation , der bekraefter , at den begunstigede retmaessigt udoever de omhandlede former for virksomhed i den medlemsstat , hvor vedkommende er etableret ,   - en attestation for , at den begunstigede er i besiddelse af det eller de eksamensbeviser , certifikater eller andre kvalifikationsbeviser , der er paakraevet for udfoerelse af den paagaeldende tjenesteydelse , og som er naevnt i dette direktiv .  4 . Det eller de i stk . 3 naevnte dokumenter maa ved fremlaeggelsen ikke vaere aeldre end 12 maaneder .  5 . Saafremt en medlemsstat helt eller delvis , midlertidigt eller definitivt , fratager en af sine egne statsborgere eller en statsborger fra en anden medlemsstat , der er etableret paa dens omraade , retten til at udoeve en af de i artikel 1 omhandlede former for virksomhed , drager den i givet fald omsorg for , at den i stk . 3 , andet led , omhandlede attestation inddrages midlertidigt eller definitivt .  Artikel 12  Saafremt det i en medlemsstat , der er vaertsland , er noedvendigt at vaere indregistreret i et offentligretligt socialsikringsorgan for med et forsikringsorgan at foretage afregning i forbindelse med virksomhed udoevet til fordel for socialforsikrede , skal denne medlemsstat i tilfaelde af , at udfoerelse af tjenesteydelser medfoerer rejser for den begunstigede , fritage medlemsstaters statsborgere , der er etableret i en anden medlemsstat , for at opfylde dette krav .  Den begunstigede skal dog forud , eller i hastende tilfaelde efterfoelgende , underrette dette organ om sin tjenesteydelse .  C . Faellesbestemmelser om etableringsretten og om fri udveksling af tjenesteydelser  Artikel 13  Saafremt der i en medlemsstat , som er vaertsland , findes bestemmelser om benyttelsen af den erhvervstitel , der hoerer til en af de i artikel 1 omhandlede former for virksomhed , benytter statsborgere fra de oevrige medlemsstater , som opfylder de i artikel 2 og 4 fastsatte betingelser , den erhvervstitel i vaertsmedlemsstaten , som i denne stat svarer til deres uddannelsesniveau , og goer brug af forkortelsen for denne titel .  Artikel 14  Saafremt en medlemsstat , der er vaertsland , af sine egne statsborgere kraever aflaeggelse af ed eller et hoejtideligt loefte for adgang til eller udoevelse af en af de i artikel 1 omhandlede former for virksomhed , og saafremt udformningen af denne ed eller dette loefte ikke er brugbar for statsborge fra de oevrige medlemsstater , drager vaertsmedlemsstaten omsorg for , at en passende og daekkende udforming kan forelaegges for de paagaeldende .  Artikel 15  1 . Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa at goere det muligt for de begunstigede at faa oplysning om sundheds - og sociallovgivningen samt i givet fald om de erhvervsetiske regler i den medlemsstat , der er vaertsland .  I dette oejemed kan de oprette informationskontorer , hvor de begunstigede kan faa de noedvendige oplysninger . I tilfaelde af etablering kan vaertsmedlemsstaterne forlange , at de paagaeldende optager forbindelse med disse kontorer .  2 . Medlemsstaterne kan oprette de i stk . 1 omhandlede kontorer i tilknytning til de kompetente myndigheder og organer , som de udpeger inden for den i artikel 19 , stk . 1 , fastsatte frist .  3 . Medlemsstaterne drager omsorg for , at de begunstigede i deres egen og i deres patienters interesse i givet fald opnaar de sprogkundskaber , der er noedvendige for udoevelsen af deres erhvervsmaessige virksomhed i den medlemsstat , der er vaertsland .  KAPITEL VI  AFSLUTTENDE BESTEMMELSER  Artikel 16  Den medlemsstat , der er vaertsland , kan i tilfaelde af begrundet tvivl af en anden medlemsstats kompetente myndigheder kraeve en bekraeftelse paa aegtheden af de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser , som er udstedt i denne medlemsstat og omhandlet i kapitel II og III , samt en bekraeftelse paa , at den begunstigede opfylder alle de i direktiv 77/453/EOEF fastsatte uddannelsesbetingelser .  Artikel 17  Medlemsstaterne udpeger inden for den i artikel 19 , stk . 1 , fastsatte frist de myndigheder og organer , der er bemyndiget til at udstede eller modtage de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser samt de dokumenter og oplysninger , som er omhandlet i dette direktiv , og underretter straks de andre medlemsstater og Kommissionen herom .  Artikel 18  Dette direktiv finder ligeledes anvendelse paa statsborgere i medlemsstaterne , som i overensstemmelse med forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 som loenmodtagere udoever eller agter at udoeve en af de i artikel 1 naevnte former for virksomhed .  Artikel 19  1 . Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv inden to aar efter dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom .  2 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter , som de udsteder paa det omraade , der er omfattet af dette direktiv .  Artikel 20  Saafremt der ved gennemfoerelsen af dette direktiv skulle opstaa stoerre vanskeligheder for en medlemsstat inden for saerlige omraader , undersoeger Kommissionen disse vanskeligheder i samarbejde med denne stat og indhenter udtalelse fra det udvalg af hoejere embedsmaend inden for sundhedsvaesenet , der er nedsat ved afgoerelse 75/365/EOEF ( 5 ) , aendret ved afgoerelse 77/455/EOEF ( 6 ) .  Kommissionen fremsaetter i givet fald hensigtsmaessige forslag for Raadet .  Artikel 21  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 27 . juni 1977 .  Paa Raadets vegne  J . SILKIN  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 65 af 5 . 6 . 1970 , s . 12 .  ( 2 ) EFT nr . C 108 af 26 . 8 . 1970 , s . 23 .  ( 3 ) Se side 8 i denne Tidende .  ( 4 ) EFT nr . L 257 af 19 . 10 . 1968 , s . 2 .  ( 5 ) EFT nr . L 167 af 30 . 6 . 1975 , s . 19 .  ( 6 ) Se side 13 i denne Tidende .


Avis juridique important

|

31980L1273

Rådets direktiv 80/1273/EØF af 22. december 1980 om ændring, som følge af Grækenlands tiltrædelse, af direktiv 80/154/EØF om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for jordemødre og om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af etableringsretten og den fri udveksling af tjenesteydelser

EF-Tidende nr. L 375 af 31/12/1980 s. 0074 - 0074 den finske specialudgave: kapitel 6 bind 2 s. 0077  den græske specialudgave: Kapitel 06 bind 3 s. 0007  den svenske specialudgave: kapitel 6 bind 2 s. 0077  den spanske specialudgave: Kapitel 06 bind 2 s. 0125  den portugisiske specialudgave: Kapitel 06 bind 2 s. 0125

++++  RAADETS DIREKTIV  af 22 . december 1980  om aendring , som foelge af Graekenlands tiltraedelse , af direktiv 80/154/EOEF om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for jordemoedre og om foranstaltninger , der skal lette den faktiske udoevelse af etableringsretten og den fri udveksling af tjenesteydelser   ( 80/1273/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til tiltraedelsesakten af 1979 , saerlig artikel 146 , og  ud fra foelgende betragtninger :  Raadets direktiv 80/154/EOEF af 21 . januar 1980 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for jordemoedre og om foranstaltninger , der skal lette den faktiske udoevelse af etableringsretten og den fri udveksling af tjenesteydelser ( 1 ) , blev udstedt efter undertegnelsen af tiltraedelsestraktaten af 1979 ;  som foelge af Graekenlands tiltraedelse er det noedvendigt at foretage visse tilpasninger af naevnte direktiv for at sikre en ensartet gennemfoerelse heraf i Graekenland og i de oevrige medlemsstater -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  I direktiv 80/154/EOEF foretages foelgende aendringer :  1 . I artikel 1 indsaettes som sidste led :   " i Graekenland :  !***  2 . I artikel 3 indsaettes som litra j ) :   " j ) i Graekenland :   - " !*** " bekraeftet af socialministeriet ,   - " !*** " udstedt af " KATEE " .  Artikel 2  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv inden for den frist , der er fastsat i artikel 20 , stk . 1 , i direktiv 80/154/EOEF .  De underretter straks Kommissionen herom .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 22 . december 1980 .  Paa Raadets vegne  J . SANTER  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 33 af 11 . 2 . 1980 , s . 1 .


Avis juridique important

|

31999L0038

Rådets direktiv 1999/38/EF af 29. april 1999 om anden ændring af direktiv 90/394/EØF om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer og om udvidelse heraf til også at omfatte mutagener

EF-Tidende nr. L 138 af 01/06/1999 s. 0066 - 0069

RÅDETS DIREKTIV 1999/38/EFaf 29. april 1999om anden ændring af direktiv 90/394/EØF om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer og om udvidelse heraf til også at omfatte mutagenerRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 118 A,under henvisning til Rådets direktiv 90/394/EØF af 28. juni 1990 om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer (sjette særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF)(1),under henvisning til forslag fra Kommissionen(2), udarbejdet efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen,under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3),i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C(4), ogud fra følgende betragtninger:(1) I henhold til tratatens artikel 118 A vedtager Rådet ved udstedelse af direktiver minimumsforskrifter med henblik på at forbedre navnlig arbejdsmiljøet for at sikre et højere niveau for beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;(2) i henhold til nævnte artikel skal det i disse direktiver undgås, at der pålægges administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder;(3) kimcellemutagener er stoffer, som kan forårsage varige ændringer i mængden eller opbygningen af en kimcelles genetiske materiale, hvilket kan føre til en ændring i den pågældende celles fenotypiske karakteristika, og hvilket kan videreføres til beslægtede datterceller;(4) det er sandsynligt, at kimcellemutagener på grund af deres aktionsmekanisme kan være kræftfremkaldende;(5) vinylchloridmonomer er klassificeret som et kræftfremkaldende stof i kategori 1 i Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om indbyrdes tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og mærkning af farlige stoffer(5);(6) for overskuelighedens skyld bør de vitgigste bestemmelser i Rådets direktiv 78/610/EØF af 29. juni 1978 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om sundhedsbeskyttelse af arbejdstagere, der er udsat for påvirkning fra vinylchloridmonomer(6), indgå i nærværende direktiv, uden at niveauet for beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed reduceres;(7) direktiv 78/610/EØF kan ophæves, når nærværende direktiv er gennemført;(8) epidemiologiske undersøgelser af udsatte arbejdstagere har bekræftet, at træstøv fra eg og bøg er kræftfremkaldende; det er i høj grad sandsynligt, at også træstøv fra andre typer løvtræ kan fremkalde kræft hos mennesker; de pågældende arbejdstagere er derfor udsat for en alvorlig potentiel risiko for at udvikle kræft;(9) forsigtighedsprincippet bør anvendes ved beskyttelsen af arbejdstagernes sundhed; direktiv 90/394/EØF bør derfor udvides til at omfatte træstøv fra alle typer løvtræ;(10) det er ønskeligt, at der iværksættes yderligere forskning om, hvorvidt træstøv fra andre typer træ er kræftfremkaldende; Kommissionen fremlægger forslag til beskyttelse af arbejdstagernes helbred, hvis der konstateres en sådan risiko;(11) det fastsættes i artikel 16 i direktiv 90/394/EØF, at der skal fastsættes grænseværdier for de kræftfremkaldende stoffer, for hvilke dette er muligt, på grundlag af de foreliggende oplysninger, herunder videnskabelige og tekniske data;(12) det er hensigtsmæssigt at fastsætte grænseværdier for træstøv fra løvtræer; de gældende grænseværdier for vinylchloridmonomer bør reduceres, således at de er udtryk for de bedste, teknisk mulige minimumsstandarder samtidig med, at målsætningen om at sikre arbejdstagernes sundhed på arbejdspladsen bibeholdes;(13) arbejdstagerne skal beskyttes effektivt mod risikoen for at udvikle kræft som følge af, at de har været udsat for træstøv fra løvtræer på arbejdet; formålet med dette direktiv er dog ikke at begrænse anvendelsen af træ, hverken ved at erstatte træ med andre materialer eller ved at erstatte visse typer træ med andre typer træ;(14) minimumsforskrifterne til beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed mod særlige risici i forbindelse med kræftfremkaldende stoffer sigter ikke blot mod beskyttelse af den enkelte arbejdstagers sikkerhed og sundhed, men også mod et minimumsbeskyttelsesniveau for alle arbejdstagere i Fællesskabet;(15) der skal fastlægges et ensartet beskyttelsesniveau i forbindelse med kræftfremkaldende stoffer for Fællesskabet som helhed, og det skal ske ved hjælp af en række generelle principper, som gør det muligt for medlemsstaterne at håndhæve minimumskravene på en ensartet måde;(16) ændringerne i dette direktiv udgør et konkret led i gennemførelsen af det indre markeds sociale dimension;(17) i henhold til afgørelse 74/325/EØF(7) skal Kommissionen høre Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen med henblik på udarbejdelsen af forslag på dette område -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Direktiv 90/394/EØF ændres således:1) Artikel 1, stk. 4, affattes således: "4. For så vidt angår asbest, der er omfattet af direktiv 83/477/EØF(8), gælder nærværende direktivs bestemmelser, hvis de giver større beskyttelse af sikkerhed og sundhed under arbejdet."2) I artikel 2 indsættes følgende litra: "aa) 'Mutagen':i) et stof, der opfylder kriterierne for klassificering som et mutagen i kategori 1 eller 2 som fastsat i bilag VI til direktiv 67/548/EØFii) et præparat, der er sammensat af et eller flere af de i nr. i) omhandlede stoffer, når koncentrationen af et eller flere af de enkelte stoffer opfylder de krav til koncentrationsgrænser for klassificering af et præparat som et mutagen i kategori 1 eller 2, der er fastsat:- i bilag I til direktiv 67/548/EØF, eller- i bilag I til direktiv 88/379/EØF, hvis stoffet eller stofferne ikke er opført i bilag I til direktiv 67/548/EØF eller er opført deri uden angivelse af koncentrationsgrænser".3) I artikel 1, stk. 1, artikel 3, stk. 1, stk. 2, første og andet afsnit, og stk. 4, artikel 5, stk. 5, litra c), d), e) og j), artikel 6, stk. 1, litra a) og b), artikel 10, stk. 1, indledningsafsnittet og litra a), artikel 11, stk. 2, artikel 14, stk. 3, artikel 16, stk. 1, og artikel 17, stk. 2, ændres "kræftfremkaldende stoffer" til "kræftfremkaldende stoffer eller mutagener".4) I artikel 2, litra b), artikel 4, stk. 1, artikel 5, stk. 2 og 5, hovedet og litra a), ændres "kræftfremkaldende stof" til "kræftfremkaldende stof eller mutagen".5) I bilag I tilføjes følgende punkt og fodnote: "5. Arbejde, som indebærer udsættelse for træstøv fra løvtræ(9)."6) Del A i bilag III affattes således: "A. GRÆNSEVÆRDIER FOR ERHVERVSMÆSSIG EKSPONERING>TABELPOSITION>"Artikel 2Direktiv 78/610/EØF ophæves med virkning fra 29. april 2003.Artikel 3På grundlag af de seneste foreliggende videnskabelige data kan Kommissionen inden for en frist på to år efter datoen for vedtagelsen af dette direktiv og i overensstemmelse med traktatens artikel 118 A fremsætte forslag til Rådet om vedtagelse af reviderede grænseværdier for vinylchloridmonomer og støv fra løvtræer.Artikel 41. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 29. april 2003. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 5Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 6Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 29. april 1999.På Rådets vegneW. MÜLLERFormand(1) EFT L 196 af 26.7.1990, s. 1. Direktivet er ændret ved direktiv 97/42/EF (EFT L 179 af 8.7.1997, s. 4).(2) EFT C 123 af 22.4.1998, s. 21.(3) EFT C 284 af 14.9.1998, s. 111.(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 22. oktober 1998 (EFT C 341 af 9.11.1998, s. 134), Rådets fælles holdning af 22. december 1998 (EFT C 55 af 25.2.1999, s. 39) og Europa-Parlamentets afgørelse af 13. april 1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(5) EFT L 196 af 16.8.1967, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 97/69/EF (EFT L 343 af 13.12.1997, s. 19).(6) EFT L 197 af 22.7.1978, s. 12(7) EFT L 185 af 9.7.1974, s. 15. Afgørelsen er senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.(8) EFT L 263 af 24.9.1983, s. 25. Direktivet er senest ændret ved direktiv 98/24/EF (EFT L131 af 5.5.1998, s. 11).(9) Der findes en liste over nogle typer løvtræ i Monographs on the Evaluation of Carcinogenic Risks to Humans 'Wood Dust and Formaldehyde', bind 62, som Det Internationale Kræftforskningscenter i Lyon offentliggjorde i 1995.


Avis juridique important

|

31997L0042

Rådets direktiv 97/42/EF af 27. juni 1997 om første ændring af direktiv 90/394/EØF om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer (sjette særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF)

EF-Tidende nr. L 179 af 08/07/1997 s. 0004 - 0006

RÅDETS DIREKTIV 97/42/EF af 27. juni 1997 om første ændring af direktiv 90/394/EØF om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer (sjette særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 118 A,under henvisning til Rådets direktiv 90/394/EØF af 28. juni 1990 om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer (sjette særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) (1), særlig artikel 16,under henvisning til forslag fra Kommissionen (2), udarbejdet efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen,under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3),i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C (4), ogud fra følgende betragtninger:(1) I henhold til traktatens artikel 118 A skal Rådet ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter med henblik på at forbedre navnlig arbejdsmiljøet for at sikre et højere niveau for beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;(2) i henhold til denne artikel skal det i disse direktiver undgås, at der pålægges administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder;(3) i bilag III til Kommissionens direktiv 91/325/EØF af 1. marts 1991 om tolvte tilpasning til udviklingen af Rådets direktiv 67/548/EØF om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (5) er der indføjet nye risikosætninger til angivelse af sundhedsfarer ved længere tids påvirkning og farer for kræft ved indånding;(4) arbejdstagerne skal i alle arbejdssituationer være beskyttet med hensyn til præparater, der indeholder et eller flere kræftfremkaldende stoffer, og med hensyn til kræftfremkaldende forbindelser, som opstår under arbejdet;(5) for nogle agenser er det nødvendigt at tage alle optagelsesveje i betragtning, herunder en mulig optagelse gennem huden, for at sikre det bedst mulige beskyttelsesniveau;(6) formuleringen af direktiv 90/394/EØF, bilag I, punkt 2, om polycykliske aromatiske carbonhydrider har givet anledning til fortolkningsvanskeligheder i mange medlemsstater; en ny og mere præcis formulering er derfor påkrævet;(7) i henhold til artikel 16 i direktiv 90/394/EØF skal der for de kræftfremkaldende stoffer, for hvilke dette er muligt, fastsættes grænseværdier for eksponering på grundlag af tilgængelige oplysninger, herunder videnskabelige og tekniske data;(8) grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering skal betragtes som en væsentlig del af de generelle foranstaltninger til beskyttelse af arbejdstagerne; disse grænseværdier skal ændres, så snart nyere videnskabelige oplysninger viser, at det er nødvendigt;(9) benzen er et kræftfremkaldende stof, som er til stede i forbindelse med mange arbejdssituationer; mange arbejdstagere er derfor udsat for en potentiel sundhedsrisiko; selv om det med den nuværende viden ikke er muligt at fastsætte et niveau, under hvilket der ikke er nogen sundhedsrisiko, vil en nedsættelse af udsættelsen for benzen ikke desto mindre nedsætte denne risiko;(10) overholdelse af minimumskravene til beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed mod særlige risici i forbindelse med kræftfremkaldende stoffer sigter ikke blot mod at sikre beskyttelse af den enkelte arbejdstagers sundhed og sikkerhed, men ligeledes mod at foreskrive et minimumsbeskyttelsesniveau for alle arbejdstagere i Fællesskabet;(11) der må for hele Fællesskabet fastlægges et ensartet beskyttelsesniveau i forbindelse med kræftfremkaldende stoffer, og dette beskyttelsesniveau skal ikke fastlægges ved hjælp af ufravigelige krav, men ved hjælp af en række generelle principper, som skal gøre det muligt for medlemsstaterne at håndhæve minimumskravene på en ensartet måde;(12) denne ændring udgør et konkret led i gennemførelsen af det indre markeds sociale dimension;(13) i henhold til afgørelse 74/325/EØF (6) skal Kommissionen høre Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen med henblik på udarbejdelsen af forslag på dette område -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 I direktiv 90/394/EØF foretages følgende ændringer:1) I artikel 1 tilføjes følgende stykke:»4. For så vidt angår asbest og vinylchloridmonomer, der er omfattet af særdirektiver, gælder dette direktivs bestemmelser, hvis de giver større beskyttelse af sikkerhed og sundhed under arbejdet.«2) Artikel 2 affattes således:»Artikel 2I dette direktiv forstås ved:a) »Kræftfremkaldende stof«:i) et stof, der opfylder kriterierne for klassificering som et kræftfremkaldende stof i kategori 1 eller 2 som fastsat i bilag VI til direktiv 67/548/EØFii) et præparat, der er sammensat af et eller flere af de i nr. i) omhandlede stoffer, når koncentrationen af et eller flere af de enkelte stoffer opfylder de krav til koncentrationsgrænser for klassificering af et præparat som et kræftfremkaldende stof i kategori 1 eller 2, der er fastsat i:- bilag I til direktiv 67/548/EØF, eller- bilag I til direktiv 88/379/EØF, hvis stoffet eller stofferne ikke er opført i bilag I til direktiv 67/548/EØF eller er opført deri uden angivelse af koncentrationsgrænseriii) et stof, et præparat eller en proces, der er nævnt i bilag I, samt et stof eller et præparat, der frigøres under en i bilag I omhandlet proces.b) »Grænseværdi«: medmindre andet er anført, tidsvægtet gennemsnitskoncentration af et kræftfremkaldende stof målt i luften i arbejdstagerens indåndingszone i en nærmere angivet referenceperiode som anført i bilag III.«3) Artikel 3, stk. 3, affattes således:»3. Desuden skal alle andre eksponeringsveje, f.eks. optagelse i eller gennem huden, tages i betragtning ved risikovurderingen.«4) I artikel 5, indsættes følgende stykke efter stk. 3:»4. Udsættelsen må ikke overstige den grænseværdi for et kræftfremkaldende stof, der er fastsat i bilag III.«Det tidligere stk. 4 bliver stk. 5.5) Punkt 2 i bilag I affattes således:»2. Arbejde, som indebærer udsættelse for polycykliske aromatiske carbonhydrider, der forekommer i stenkulssod, stenkulstjære eller stenkulsbeg.«6) Del A i bilag III affattes således:»A. GRÆNSEVÆRDIER FOR ERHVERVSMÆSSIG EKSPONERING>TABELPOSITION>Artikel 2 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 27. juni 2000. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 3 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 27. juni 1997.På Rådets vegneA. MELKERTFormand(1) EFT nr. L 196 af 26. 7. 1990, s. 1.(2) EFT nr. C 317 af 28. 11. 1995, s. 16.(3) EFT nr. C 97 af 1. 4. 1996, s. 25.(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 20. juni 1996 (EFT nr. C 198 af 8. 7. 1996, s. 182), Rådets fælles holdning af 2. december 1996 (EFT nr. C 6 af 9. 1. 1997, s. 15) og Europa-Parlamentets afgørelse af 9. april 1997 (EFT nr. C 132 af 28. 4. 1997).(5) EFT nr. L 180 af 8. 7. 1991, s. 1.(6) EFT nr. L 185 af 9. 7. 1974, s. 15. Afgørelsen er senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.