Avis juridique important

|

32004L0080

Rådets direktiv 2004/80/EF af 29. april 2004 om erstatning til ofre for forbrydelser

EU-Tidende nr. L 261 af 06/08/2004 s. 0015 - 0018

 Rådets direktiv  2004/80/EF af  29. april 2004  om erstatning til ofre for forbrydelser

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 308,

under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Et af Det Europæiske Fællesskabs mål er at fjerne hindringerne for den frie bevægelighed for personer og tjenesteydelser mellem medlemsstaterne.

(2) Domstolen slog i Cowan-sagen(4) fast, at når fællesskabsretten tillægger fysiske personer ret til at rejse ind i en anden medlemsstat, må beskyttelsen af vedkommendes integritet i den pågældende medlemsstat på lige fod med landets egne statsborgere og personer, som er bosat på dens område, anses for en uadskillelig bestanddel af den pågældendes ret til at bevæge sig frit. Foranstaltninger, der skal lette erstatning til ofre for forbrydelser, bør være et led i virkeliggørelsen af dette mål.

(3) På mødet i Tammerfors den  15.  og  16. oktober 1999  opfordrede Det Europæiske Råd til, at der blev udarbejdet minimumsstandarder for beskyttelse af ofrene for kriminalitet, navnlig for ofrenes adgang til domstolene og tilsvarende organer og deres ret til skadeserstatning, herunder dækning af sagsomkostninger.

(4) Det Europæiske Råd opfordrede på mødet i Bruxelles den  25.  og  26. marts 2004  i erklæringen om bekæmpelse af terrorisme til, at nærværende direktiv blev vedtaget inden den  1. maj 2004 .

(5) Rådet vedtog den  15. marts 2001  rammeafgørelse 2001/220/RIA om ofres stilling i forbindelse med straffesager(5). Afgørelsen, som er baseret på afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union, giver ofre for forbrydelser mulighed for at kræve erstatning fra gerningsmanden som led i en straffesag.

(6) Ofre for forbrydelser i Den Europæiske Union bør have ret til en rimelig og passende erstatning for de skader, de har lidt, uanset hvor i Det Europæiske Fællesskab forbrydelsen er begået.

(7) For at lette adgangen til erstatning til ofre for forbrydelser i grænseoverskridende situationer indfører dette direktiv en samarbejdsordning, der bygger på de enkelte medlemsstaters ordninger for erstatning til ofre for forsætlige voldsforbrydelser begået på deres eget område. Der bør derfor forefindes en erstatningsordning i alle medlemsstater.

(8) De fleste medlemsstater har allerede etableret sådanne erstatningsordninger, en del af dem for at opfylde deres forpligtelser i henhold til den europæiske konvention af  24. november 1983  om erstatning til ofre for voldsforbrydelser.

(9) Foranstaltningerne i dette direktiv er nødvendige for at virkeliggøre et af Fællesskabets mål; traktaten indeholder ikke anden hjemmel til vedtagelse end artikel 308, og denne artikel bør derfor anvendes.

(10) Ofre for forbrydelser vil ofte ikke kunne opnå erstatning fra gerningsmanden, fordi denne ikke har de nødvendige midler til at honorere et domspålæg om erstatning, eller fordi denne er ukendt eller ikke kan retsforfølges.

(11) Der bør indføres en ordning for samarbejde mellem medlemsstaternes myndigheder for at lette adgangen til erstatning i situationer, hvor forbrydelsen er begået i en anden medlemsstat end ofrets bopælsstat.

(12) Denne samarbejdsordning skal sikre, at ofre for forbrydelser altid kan henvende sig til en myndighed i deres bopælsstat, og skal mindske de praktiske og sproglige problemer, der opstår i grænseoverskridende situationer.

(13) I ordningen bør indgå de bestemmelser, som er nødvendige, for at ofre for forbrydelser kan finde frem til de oplysninger, de har brug for for at indgive ansøgning, og for at samarbejdet mellem de implicerede myndigheder kan blive effektivt.

(14) Dette direktiv respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der navnlig af Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder er anerkendt som generelle principper for fællesskabsretten.

(15) Målene for dette direktiv, nemlig at lette adgangen til erstatning for ofre for forbrydelser i grænseoverskridende situationer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af det grænseoverskridende element og kan derfor på grund af handlingens omfang eller virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(16) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af  28. juni 1999  om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(6) -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

KAPITEL I

ADGANG TIL ERSTATNING I GRÆNSEOVERSKRIDENDE SITUATIONER

Artikel 1

Ret til at indgive ansøgning i bopælsstaten

Medlemsstaterne sikrer, at en person, der ansøger om erstatning, i de tilfælde, hvor en forsætlig voldsforbrydelse er begået på en anden medlemsstats område end den, hvor den pågældende har sit sædvanlige opholdssted, har ret til at indgive sin ansøgning til en myndighed eller anden instans i denne sidste medlemsstat.

Artikel 2

Ansvar for udbetaling af erstatning

Erstatningen udbetales af den kompetente myndighed i den medlemsstat, på hvis område forbrydelsen er begået.

Artikel 3

Ansvarlige myndigheder og administrative procedurer

1. Medlemsstaterne opretter eller udpeger en eller flere myndigheder eller andre instanser, i det følgende benævnt  «den bistandsydende myndighed» , der er ansvarlig for anvendelsen af artikel 1.

2. Medlemsstaterne opretter eller udpeger en eller flere myndigheder eller andre instanser, i det følgende benævnt  «den besluttende myndighed» , der er ansvarlig for at træffe afgørelse om ansøgninger om erstatning.

3. Medlemsstaterne tilstræber at begrænse de administrative formaliteter, der kræves opfyldt af en ansøger, til et minimum.

Artikel 4

Oplysninger til potentielle ansøgere

Medlemsstaterne sikrer, at potentielle ansøgere har adgang til væsentlige oplysninger om mulighederne for at ansøge om erstatning på den måde, medlemsstaterne finder hensigtsmæssig.

Artikel 5

Bistand til ansøgeren

1. Den bistandsydende myndighed giver ansøgeren de oplysninger, der er omhandlet i artikel 4, og udleverer de nødvendige ansøgningsformularer på grundlag af den håndbog, der udarbejdes i medfør af artikel 13, stk. 2.

2. Den bistandsydende myndighed giver efter anmodning fra ansøgeren denne generel vejledning og information om, hvordan ansøgningen om erstatning skal udfærdiges, og hvilke bilag der eventuelt skal vedlægges.

3. Den bistandsydende myndighed foretager ingen vurdering af ansøgningen.

Artikel 6

Fremsendelse af ansøgninger

1. Den bistandsydende myndighed fremsender så hurtigt som muligt ansøgningen og eventuelle vedlagte bilag til den besluttende myndighed.

2. Den bistandsydende myndighed fremsender ansøgningen under anvendelse af den i artikel 14 omhandlede standardformular.

3. Det sprog, hvorpå ansøgningen og eventuelle vedlagte bilag skal fremsendes, bestemmes efter artikel 11, stk. 1.

Artikel 7

Modtagelse af ansøgninger

Når den besluttende myndighed har modtaget en ansøgning, der er fremsendt efter artikel 6, sender den så hurtigt som muligt den bistandsydende myndighed og ansøgeren:

a) navnet på den kontaktperson eller den afdeling, der er ansvarlig for at behandle sagen

b) en kvittering for modtagelse af ansøgningen

c) om muligt en foreløbig angivelse af, hvornår der vil blive truffet afgørelse om ansøgningen.

Artikel 8

Anmodning om supplerende oplysninger

Den bistandsydende myndighed giver om nødvendigt ansøgeren generel vejledning med hensyn til at efterkomme en anmodning om supplerende oplysninger fra den besluttende myndighed.

Den sender efter anmodning fra ansøgeren efterfølgende så hurtigt som muligt disse oplysninger direkte til den besluttende myndighed, eventuelt med en liste over vedlagte bilag.

Artikel 9

Høring af ansøgeren

1. Hvis den besluttende myndighed i overensstemmelse med den lovgivning, som denne er underlagt, beslutter at høre ansøgeren eller en anden person som f.eks. et vidne eller en sagkyndig, kan den kontakte den bistandsydende myndighed med henblik på at få foranstaltet:

a) at den pågældende høres direkte af den besluttende myndighed i overensstemmelse med den lovgivning, som denne er underlagt, via navnlig telefon- eller videokonference, eller

b) at den pågældende høres af den bistandsydende myndighed i overensstemmelse med den lovgivning, som denne er underlagt, hvorefter denne myndighed sender et referat af høringen til den besluttende myndighed.

2. Den direkte høring i medfør af stk. 1, litra a), må kun finde sted i samarbejde med den bistandsydende myndighed og kun på frivilligt grundlag, idet den besluttende myndighed ikke har mulighed for at anvende tvangsmidler.

Artikel 10

Meddelelse af afgørelsen

Den besluttende myndighed sender i overensstemmelse med den lovgivning, som denne er underlagt, under anvendelse af den i artikel 14 omhandlede standardformular afgørelsen om ansøgningen om erstatning til ansøgeren og den bistandsydende myndighed så hurtigt som muligt efter, at afgørelsen er truffet.

Artikel 11

Andre bestemmelser

1. De oplysninger, som myndighederne sender til hinanden i medfør af artikel 6-10, affattes:

a) på de officielle sprog eller et af de sprog, der anvendes i den medlemsstat, som den myndighed, oplysningerne sendes til, repræsenterer, når dette sprog samtidig er et af fællesskabsinstitutionernes sprog, eller

b) på et andet af fællesskabsinstitutionernes sprog, som den pågældende medlemsstat har meddelt, at den kan acceptere

med undtagelse af:

i) den fulde ordlyd af de afgørelser, som den besluttende myndighed har truffet, hvor sproget bestemmes efter den lovgivning, som denne er underlagt

ii) referater af høringer i medfør af artikel 9, stk. 1, litra b), hvor sproget bestemmes af den bistandsydende myndighed, idet det dog skal være et af fællesskabsinstitutionernes sprog.

2. Tjenester ydet af den bistandsydende myndighed i medfør af artikel 1-10 giver ikke anledning til krav om, at ansøgeren eller den besluttende myndighed skal godtgøre afgifter eller omkostninger.

3. Ansøgningsformularer og alle andre meddelelser fremsendt i medfør artikel 6-10 fritages for krav om bekræftelse af ægthed og andre lignende formaliteter.

KAPITEL II

NATIONALE ERSTATNINGSORDNINGER

Artikel 12

1. De regler om adgang til erstatning i grænseoverskridende situationer, som fastsættes ved dette direktiv, bygger på de enkelte medlemsstaters ordninger for erstatning til ofre for forsætlige voldsforbrydelser begået på deres eget område.

2. Alle medlemsstater sikrer, at der i kraft af deres nationale regler forefindes en ordning for erstatning til ofre for forsætlige voldsforbrydelser begået på deres eget område, som garanterer en rimelig og passende erstatning til ofre.

KAPITEL III

GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER

Artikel 13

Oplysninger til Kommissionen og håndbog

1. Medlemsstaterne sender senest den  1. juli 2005  Kommissionen:

a) en liste over de myndigheder, der er oprettet eller udpeget i medfør af artikel 3, stk. 1 og 2, i givet fald med oplysning om disse myndigheders specielle og stedlige kompetence

b) meddelelse om det eller de sprog omhandlet i artikel 11, stk. 1, litra a), som disse myndigheder kan acceptere med henblik på anvendelsen af artikel 6-10, og det eller de officielle sprog ud over deres eget, som medlemsstaterne kan acceptere i forbindelse med fremsendelse af ansøgninger i overensstemmelse med artikel 11, stk. 1, litra b)

c) de oplysninger, der er tilvejebragt med henblik på artikel 4

d) formularerne til ansøgning om erstatning.

Medlemsstaterne underretter Kommissionen om enhver senere ændring af disse oplysninger.

2. Kommissionen udarbejder i samarbejde med medlemsstaterne en håndbog med de oplysninger, som medlemsstaterne har fremsendt i medfør af stk. 1, og offentliggør denne på internettet. Kommissionen foranstalter de nødvendige oversættelser af denne håndbog.

Artikel 14

Standardformular til anvendelse ved fremsendelse af ansøgninger og afgørelser

Der udarbejdes senest den  31. oktober 2005  efter proceduren i artikel 15, stk. 2, standardformularer til anvendelse ved fremsendelse af ansøgninger og afgørelser.

Artikel 15

Udvalg

1. Kommissionen bistås af et udvalg.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.

3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 16

Centrale kontaktpunkter

Medlemsstaterne udpeger et centralt kontaktpunkt, der skal

a) medvirke ved gennemførelsen af artikel 13, stk. 2

b) fremme tæt samarbejde og udveksling af oplysninger mellem de bistandsydende og de besluttende myndigheder i medlemsstaterne og

c) bistå med løsning af problemer, der måtte opstå ved anvendelsen af artikel 1-10.

Kontaktpunkterne mødes regelmæssigt.

Artikel 17

Gunstigere bestemmelser

Dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne:

a) indfører eller opretholder gunstigere bestemmelser til fordel for ofre for forbrydelser eller andre personer, der berøres af en forbrydelse,

b) indfører eller opretholder bestemmelser om erstatning til ofre for forbrydelser begået uden for deres eget område eller til andre personer, der berøres af en sådan forbrydelse, på vilkår, som medlemsstaterne selv specifikt fastsætter

for så vidt sådanne bestemmelser er forenelige med dette direktiv.

Artikel 18

Gennemførelse

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den  1. januar 2006 , med undtagelse af artikel 12, stk. 2, der efterkommes inden den  1. juli 2005 . De underretter straks Kommissionen herom.

2. Medlemsstaterne kan fastsætte, at de love og bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv, kun skal gælde for ansøgere, hvis skader er forvoldt ved forbrydelser, der er begået efter den  30. juni 2005.

3. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

4. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 19

Revision

Senest den  1. januar 2009  forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport om anvendelsen af dette direktiv.

Artikel 20

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i  Den Europæiske Unions Tidende .

Artikel 21

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Luxembourg, den  29. april 2004 .

 På Rådets vegne

M. Mc Dowell

 Formand

(1) EUT C 45 E af 25.2.2003, s. 69.

(2) Udtalelse afgivet den  23.10.2003  (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(3) EUT C 95 af 24.4.2003, s. 40.

(4) Sag 186/87, Sml. 1989, s. 195.

(5) EFT L 82 af 22.3.2001, s. 1.

(6) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.


Avis juridique important

|

32002L0026

Kommissionens direktiv 2002/26/EF af 13. marts 2002 om prøveudtagnings- og analysemetoder til officiel kontrol af indholdet af ochratoksin A i levnedsmidler (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 075 af 16/03/2002 s. 0038 - 0043

Kommissionens direktiv 2002/26/EFaf 13. marts 2002om prøveudtagnings- og analysemetoder til officiel kontrol af indholdet af ochratoksin A i levnedsmidler(EØS-relevant tekst)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler(1), særlig artikel 2,under henvisning til Rådets direktiv 85/591/EØF af 20. december 1985 om indførelse af fælles prøveudtagnings- og analysemetoder til kontrol af levnedsmidler(2), særlig artikel 1, ogud fra følgende betragtninger:(1) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 466/2001 af 8. marts 2001 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 472/2002(4), er der fastsat grænseværdier for ochratoksin A i visse levnedsmidler.(2) Ved Rådets direktiv 93/99/EØF af 29. oktober 1993 om supplerende bestemmelser vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler(5) er der indført en ordning med kvalitetsnormer for de laboratorier, som medlemsstaterne betror den officielle kontrol af levnedsmidler.(3) Prøveudtagning er afgørende for nøjagtigheden af bestemmelsen af indholdet af ochratoksin A, som er meget uensartet fordelt i et parti.(4) Der bør fastsættes generelle kriterier, som analysemetoder skal opfylde, for at det kan sikres, at de laboratorier, der står for kontrollen, anvender analysemetoder med samme grad af pålidelighed.(5) Bestemmelserne om prøveudtagnings- og analysemetoder er blevet opstillet på grundlag af den nuværende viden, og de kan tilpasses på baggrund af udviklingen i den videnskabelige og teknologiske viden.(6) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Medlemsstaterne træffer alle de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at prøveudtagningen til officiel kontrol af indholdet af ochratoksin A i levnedsmidler udføres efter de metoder, der er beskrevet i bilag I til dette direktiv.Artikel 2Medlemsstaterne træffer alle de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at forberedelsen af prøver og de analysemetoder, der anvendes til officiel kontrol af indholdet af ochratoksin A i levnedsmidler, opfylder kriterierne i bilag II til dette direktiv.Artikel 3Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 28. februar 2003. De underretter straks Kommissionen herom.Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 4Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 5Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 13. marts 2002.På Kommissionens vegneDavid ByrneMedlem af Kommissionen(1) EFT L 37 af 13.2.1993, s. 1.(2) EFT L 372 af 31.12.1985, s. 50.(3) EFT L 77 af 16.3.2001, s. 1.(4) Se side 18 i denne Tidende.(5) EFT L 290 af 24.11.1993, s. 14.BILAG IPRØVEUDTAGNINGSMETODER TIL OFFICIEL KONTROL AF INDHOLDET AF OCHRATOKSIN A I VISSE LEVNEDSMIDLER1. Formål og anvendelsesområdePrøver til officiel kontrol af indholdet af ochratoksin A i levnedsmidler udtages efter de metoder, der er beskrevet nedenfor. De derved fremkomne samlede prøver betragtes som repræsentative for partierne. På grundlag af det indhold, der er konstateret i laboratorieprøverne, fastslås det, om grænseværdierne i forordning (EF) nr. 466/2001 er overholdt.2. DefinitionerParti: en identificerbar mængde af et levnedsmiddel, der leveres på én gang, og hvorom det ved den officielle kontrol konstateres, at den har fælles kendetegn, såsom oprindelse, art, emballagetype, emballeringsvirksomhed, afsender eller mærkerDelparti: del af et stort parti, der udvælges med henblik på anvendelse af prøveudtagningsmetoden. Hvert delparti skal være fysisk adskilt og identificerbartEnkeltprøve: en materialemængde, der udtages fra et enkelt sted i partiet eller delpartietSamlet prøve: det materiale, der fremkommer ved, at man samler alle enkeltprøverne fra partiet eller delpartiet.3. Almindelige bestemmelser3.1. PersonalePrøveudtagningen foretages af en af medlemsstaterne udpeget person.3.2. Materiale til prøveudtagningPrøveudtagningen af hvert parti, som skal undersøges, foregår separat. I henhold til de specifikke bestemmelser i dette bilag opdeles store partier i delpartier, som der udtages prøver af separat.3.3. ForholdsreglerUnder prøveudtagningen og forberedelsen af prøverne skal der træffes forholdsregler for at undgå ændringer, som kan påvirke indholdet af ochratoksin A, have uheldig indflydelse på analyseresultatet eller gøre de samlede prøver urepræsentative.3.4. EnkeltprøverEnkeltprøver bør så vidt muligt udtages forskellige steder i hele partiet eller delpartiet. Afvigelser fra denne fremgangsmåde skal opføres i registeret.3.5. Forberedelse af den samlede prøveDen samlede prøve sammensættes ved, at enkeltprøverne samles.3.6. KontraprøverKontraprøverne, der udtages med henblik på håndhævelse og handelen (forsvar) og til referenceformål, skal udtages af den homogeniserede laboratorieprøve, medmindre dette er i modstrid med medlemsstaternes regler for prøveudtagning.3.7. Emballering og forsendelse af prøverHver prøve skal anbringes i en ren beholder af inaktivt materiale, der giver tilstrækkelig beskyttelse mod forurening og mod beskadigelse under forsendelse. Alle de nødvendige forholdsregler skal træffes for at undgå ændringer af prøvens sammensætning, som måtte opstå under transport eller opbevaring.3.8. Forsegling og mærkning af prøverHver prøve, der udtages til officiel brug, skal forsegles på prøveudtagningsstedet og identificeres i henhold til medlemsstaternes forskrifter.Der skal føres et register over hver enkelt prøveudtagning, således at hvert parti entydigt kan identificeres, med angivelse af dato og sted for prøveudtagningen tillige med eventuelle yderligere oplysninger, som kan være til hjælp for laboranten.4. Specifikke bestemmelser4.1. Forskellige typer partierLevnedsmidler kan forhandles i løs vægt, containere eller individuelle emballager (sække, poser, detailsalgspakninger osv.). Prøveudtagningsproceduren kan anvendes på alle de forskellige former, som varerne bringes på markedet i.Uden at det berører de specifikke bestemmelser i punkt 4.3, 4.4 og 4.5 i dette bilag, kan følgende formler anvendes som rettesnor for prøveudtagningen af partier, der forhandles i individuelle emballager (sække, poser, detailsalgspakninger osv.)>PIC FILE= "L_2002075DA.004001.TIF">- Vægt: i kilo- Prøveudtagningshyppighed (SF): hver n'te ... sæk eller pose, hvorfra enkeltprøven skal tages (decimaler afrundes til nærmeste hele tal).4.2. Enkeltprøvens vægtEnkeltprøvens vægt bør være på ca. 100 g, medmindre andet er anført i dette bilag. Når der er tale om partier i detailsalgspakninger, afhænger enkeltprøvens vægt af detailsalgspakningens vægt.4.3. Generel oversigt over prøveudtagningsprocedurerne for korn og tørrede druerTabel 1: opdelning af partier i delpartier afhængig af produktet og partiets vægt>TABELPOSITION>4.4. Prøveudtagningsprocedure for korn og kornprodukter (partier >= 50 tons) og tørrede druer (partier >= 15 tons).- Hvis delpartiet kan udskilles fysisk, skal hvert parti opdeles i delpartier efter tabel 1. Under hensyn til, at partiets vægt ikke altid er et nøjagtigt mangefold af delpartiernes vægt, må delpartiets vægt overskride den nævnte vægt med højst 20 %.- Prøveudtagningen af hvert delparti skal foregå separat.- Antal enkeltprøver: 100. For partier af korn på under 50 tons og partier af tørrede druer på under 15 tons, se punkt 4.5. Den samlede prøves vægt = 10 kg.- Hvis det ikke er muligt at anvende den ovenfor beskrevne prøveudtagningsmetode på grund af de kommercielle følger af en beskadigelse af partiet (som følge af emballeringsformer, transportmiddel osv.), kan der anvendes en alternativ prøveudtagningsmetode, under forudsætning af at den er så repræsentativ som muligt og beskrives og dokumenteres fuldt ud.4.5. Bestemmelser for prøveudtagning af korn og kornprodukter (partier <  50 tons) og tørrede druer (partier <  15 tons).For partier af korn på under 50 tons og partier af tørrede druer på under 15 tons anvendes der en prøveudtagningsplan, der afhængigt af partiets vægt omfatter 10 til 100 enkeltprøver, hvilket giver en samlet prøve på 1 til 10 kg.Tallene i følgende tabel kan anvendes til at afgøre, hvor mange enkeltprøver der skal tages.Tabel 2: Antal enkeltprøver, som skal tages, afhængig af kornpartiets vægt>TABELPOSITION>Tabel 3: Antal enkeltprøver, som skal tages, afhængigt af vægten af partiet af tørrede druer>TABELPOSITION>4.6. Prøveudtagning i detailleddetUdtagning af prøver af levnedsmidler i detailleddet bør om muligt ske i overensstemmelse med ovenstående bestemmelser for prøveudtagning. Hvis det ikke er muligt, kan andre effektive procedurer for prøveudtagning i detailleddet anvendes, hvis de sikrer, at prøveudtagningen er tilstrækkeligt repræsentativ for det pågældende parti.5. Godkendelse af et parti eller delparti- godkendelse, hvis den samlede prøve overholder grænseværdien- afvisning, hvis den samlede prøve overskrider grænseværdien.BILAG IIFORBEREDELSE AF PRØVER OG KRITERIER FOR ANALYSEMETODER, DER ANVENDES VED OFFICIEL KONTROL AF INDHOLDET AF OCHRATOKSIN A I VISSE LEVNEDSMIDLER1. ForholdsreglerDa fordelingen af ochratoksin A er uensartet, bør prøverne forberedes - og navnlig homogeniseres - med største omhu.Alt det materiale, laboratoriet modtager, skal anvendes til forberedelse af prøvematerialet.2. Behandling af prøven på laboratoriet efter modtagelsenDen samlede prøve finmales og blandes grundigt efter en metode, hvorom det er godtgjort, at den resulterer i fuldstændig homogenisering.3. Underopdeling af prøver til håndhævelses- og forsvarsformålKontraprøverne, der udtages med henblik på håndhævelse og handelen (forsvar) og til referenceformål, skal tages fra det homogeniserede materiale, medmindre dette er i modstrid med medlemsstaternes regler for prøveudtagning.4. Analysemetode, der skal anvendes af laboratoriet, og krav til laboratoriekontrol4.1. DefinitionerNogle af de mest almindeligt brugte definitioner, som laboratoriet skal anvende, er følgende:De mest almindeligt benyttede præcisionsparametre er repeterbarhed og reproducerbarhed.r= Repeterbarhed: den værdi, under hvilken den absolutte forskel mellem to individuelle prøveresultater, der er opnået under repeterbarhedsforhold (dvs. samme prøve, samme person, samme apparatur, samme laboratorium og kort tidsinterval), kan forventes at ligge inden for en bestemt sandsynlighed (typisk 95 %), og derfor er r = 2,8 × sr.sr= Standardafvigelse beregnet ud fra resultater, der er fremkommet under repeterbarhedsforhold.RSDr= Relativ standardafvigelse beregnet ud fra resultater, der er fremkommet under repeterbarhedsforhold)>REFERENCE TIL EN GRAFIK>hvor>REFERENCE TIL EN GRAFIK>er gennemsnittet af resultaterne for alle laboratorier og prøver.R= Reproducerbarhed: den værdi, under hvilken den absolutte forskel mellem de individuelle prøveresultater, der er fremkommet under reproducerbarhedsforhold (dvs. som er opnået af personer på forskellige laboratorier ved hjælp af den standardiserede testmetode med identisk materiale), kan forventes at ligge inden for en bestemt sandsynlighed (typisk 95 %); R = 2,8 × sR.sR= Standardafvigelse beregnet ud fra resultater, der er fremkommet under reproducerbarhedsforhold.RSDR= Relativ standardafvigelse beregnet ud fra resultater, der er fremkommet under reproducerbarhedsforhold>REFERENCE TIL EN GRAFIK>.4.2. Generelle kravAnalysemetoder, der anvendes ved levnedsmiddelkontrol, skal opfylde bestemmelserne i punkt 1 og 2 i bilaget til direktiv 85/591/EØF om indførelse af fælles prøveudtagnings- og analysemetoder til kontrol af levnedsmidler.4.3. Specifikke kravHvis der ikke er foreskrevet nogen specifikke metoder til bestemmelse af indholdet af ochratoksin A i levnedsmidler på EF-plan, kan laboratorierne selv vælge en metode under forudsætning af, at den valgte metode opfylder følgende kriterier:Ydeevnekarakteristika for ochratoksin A>TABELPOSITION>- De anvendte metoders påvisningsgrænser er ikke angivet, da præcisionsværdierne er oplyst ved de relevante koncentrationer.- Præcisionsværdierne beregnes efter Horwitz-ligningen, dvs.:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>hvor- RSDR er den relative standardafvigelse beregnet ud fra resultater, der er fremkommet under reproducerbarhedsforhold>REFERENCE TIL EN GRAFIK>,- C er koncentrationsforholdet (dvs. 1 = 100 g/100 g, 0,001 = 1000 mg/kg)Dette er en generaliseret præcisionsligning, hvorom det er konstateret, at den er uafhængig af analysand og matrix og udelukkende afhænger af koncentrationen for de fleste rutineanalysemetoders vedkommende.4.4. GenfindingsberegningAnalyseresultatet skal oplyses, korrigeret eller ikke korrigeret for genfinding. Rapporteringsmetode og genfindingsniveau skal oplyses.4.5. LaboratoriekvalitetsnormerLaboratorierne skal overholde direktiv 93/99/EØF om supplerende bestemmelser vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler.


Avis juridique important

|

31996L0072

Rådets direktiv 96/72/EF af 18. november 1996 om ændring af direktiv 66/400/EØF, 66/401/EØF, 66/402/EØF, 66/403/EØF, 69/208/EØF og 70/458/EØF om handel med bederøfrø af foderplanter, sædekorn, læggekartofler, frø af olie og spindplanter og grøntsagsfrø

EF-Tidende nr. L 304 af 27/11/1996 s. 0010 - 0011

RÅDETS DIREKTIV 96/72/EF af 18. november 1996 om ændring af direktiv 66/400/EØF, 66/401/EØF, 66/402/EØF, 66/403/EØF, 69/208/EØF og 70/458/EØF om handel med bederoefrø af foderplanter, sædekorn, læggekartofler, frø af olie og spindplanter og grøntsagsfrø RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 43,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3), ogud fra følgende betragtninger:Ved artikel G i traktaten om Den Europæiske Union blev udtrykket »Det Europæiske Økonomiske Fællesskab« ændret til »Det Europæiske Fællesskab«, forkortelsen »EØF« bør derfor ændres til »EF«;forkortelsen »EØF« forekommer i visse bestemmelser i direktiv 66/400/EØF (4), 66/401/EØF (5), 66/402/EØF (6), 66/403/EØF (7), 69/208/EØF (8) og 70/458/EØF (9) om handel med bederoefrø, frø af foderplanter, sædekorn, læggekartofler, frø af olie- og spindplanter og grøntsagsfrø, navnlig i forbindelse med emballering og mærkning af frø, forkortelsen »EØF« bør derfor ændres til »EF« i de nævnte bestemmelser;der forudbestilles dog normalt store beholdninger af etiketter, og de etiketter, der stadig er forsynet med forkortelsen »EØF«, bør fortsat kunne anvendes i en vis periode -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 Direktiv 66/400/EØF, 66/401/EØF, 66/402/EØF, 66/403/EØF, 69/208/EØF, og 70/458/EØF ændres således:1) I direktiv 66/400/EØF ændres forkortelsen »EØF« til »EF«:- i artikel 2, stk. 1, punkt G- i artikel 10, stk. 1, 2 og 3- i artikel 11, stk. 1- i artikel 11 a, stk. 1 og 2- i artikel 11 b- i artikel 14, stk. 1, andet led, og- i bilag III, del A. I og del B, overskriften og punkt 1.2) I direktiv 66/401/EØF ændres forkortelsen »EØF« til »EF«:- i artikel 2, stk. 1, punkt F og G- i artikel 9, stk. 1, 2 og 3- i artikel 10, stk. 1- i artikel 10 a, stk. 1 og 2- i artikel 10 b- i artikel 13, stk. 3- i artikel 14, stk. 1, tredje led- i bilag IV, del A. I, litra a), 1, og litra b), 1, og- i bilag IV, del B, overskriften, litra a), nr. 1, litra b), nr. 1, og litra c), nr. 1, 3, 4, 5, 6 og 7.3) I direktiv 66/402/EØF ændres forkortelsen »EØF« til »EF« i bilag IV, del A, litra a), nr. 1.4) I direktiv 66/403/EØF ændres forkortelsen »EØF« til »EF« i bilag III, del A, nr. 1.5) I direktiv 69/208/EØF ændres forkortelsen »EØF« til »EF« i bilag IV, del A, litra a), nr. 1, og litra b), nr. 1.6) I direktiv 70/458/EØF ændres forkortelsen »EØF« til »EF«:- i artikel 25, stk. 1, og- i bilag IV, del A, litra a), nr. 1 og del B, litra a), nr. 1.Artikel 2 Restbeholdninger af etiketter med forkortelsen »EØF« kan fortsat anvendes indtil den 31. december 2001.Artikel 3 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv fra den 1. juli 1997. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.Artikel 4 Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 5 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 18. november 1996.På Rådets vegneI. YATESFormand(1) EFT nr. C 157 af 1. 6. 1996, s. 15.(2) EFT nr. C 166 af 10. 6. 1996, s. 243.(3) Udtalelse afgivet den 25. september 1996 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).(4) EFT nr. 125 af 11. 7. 1966, s. 2290/66. Direktivet er senest ændret ved tiltrædelsestraktaten af 1994.(5) EFT nr. 125 af 11. 7. 1966, s. 2298/66. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 96/18/EF (EFT nr. L 76 af 26. 3. 1996, s. 21).(6) EFT nr. 125 af 11. 7. 1966, s. 2309/66. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 95/6/EF (EFT nr. L 67 af 25. 3. 1995. s. 30).(7) EFT nr. 125 af 11. 7. 1966, s. 2320/66. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens beslutning 96/16/EF (EFT nr. L 6 af 9. 1. 1996, s. 19).(8) EFT nr. L 169 af 10. 7. 1969, s. 3. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 96/18/EF (EFT nr. L 76 af 26. 3. 1996, s. 21).(9) EFT nr. L 225 af 12. 10. 1970, s. 7. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 96/18/EF (EFT nr. L 76 af 26. 3. 1996, s. 21).


Avis juridique important

|

31986L0544

Rådets direktiv 86/544/EØF af 10. november 1986 om ændring af direktiv 75/130/EØF om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne

EF-Tidende nr. L 320 af 15/11/1986 s. 0033 - 0034

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 10. november 1986  om aendring af direktiv 75/130/EOEF om indfoerelse af faelles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne  (86/544/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 75,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Anvendelsen af direktiv 75/130/EOEF (4), senest aendret ved direktiv 82/603/EOEF (5), har givet positive resultater;  udviklingen af kombineret transport er af samfundsmaessig interesse;  den konstante udvikling inden for den kombinerede transport igennem de seneste aar goer det noedvendigt at tilpasse de nuvaerende faellesskabsbestemmelser med henblik paa en bedre udnyttelse af de muligheder, som de forskellige former for transportteknik frembyder;  der boer skabes bedre muligheder for, at transport for egen regning kan foregaa som kombineret transport -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I direktiv 75/130/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. Artikel 1, stk. 1, tredje led, affattes saaledes:  »- kombineret transport ad indre vandveje, transport af lastvogne, paahaengsvogne, saettevogne med eller uden traekkende koeretoej, veksellad samt containere paa 20 fod og derover ad indre vandveje mellem medlemsstaterne, med indledende eller afsluttende vejgodstransport, som ligger inden for en radius af 50 km i lige linje fra laste- eller lossehavnen.«  2. Artikel 4, stk. 1, affattes saaledes:  »1. Medlemsstaterne kan i tilfaelde af en graenseoverskridelse paa vejstraekningen forud for jernbanestraekninger eller straekninger paa indre vandveje kraeve, at fragtfoereren dokumenterer, at der er reserveret plads til jernbanetransport eller transport ad indre vandvej af det traekkende koeretoej, lastvognen, paahaengsvognen, saettevognen eller disses veksellad af containere paa 20 fod eller derover.«  3. Artikel 9 affattes saaledes:  »Artikel 9  Saafremt en paahaengsvogn eller saettevogn, der tilhoerer en virksomhed, som udfoerer kombineret transport for egen regning paa en af de afsluttende straekninger, traekkes af et koeretoej, der tilhoerer en virksomhed, som  udfoerer transport for fremmed regning, skal der for denne transport i stedet for det i artikel 3 omhandlede dokument forelaegges et andet dokument som bevis for den straekning, der er eller vil blive tilbagelagt med jernbane eller ad indre vandej.«  Artikel 2  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv inden den 1. juli 1987. De underretter Kommissionen herom.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdigt i Bruxelles, den 10. november 1986.  Paa Raadets vegne  J. MOORE  Formand  (1) EFT nr. C 139 af 7. 6. 1985, s. 2 og  EFT nr. C 144 af 11. 6. 1986, s. 11.  (2) EFT nr. C 68 af 24. 3. 1986, s. 167.  (3) EFT nr. C 330 af 20. 12. 1985, s. 5.  (4) EFT nr. L 48 af 22. 2. 1975, s. 31.  (5) EFT nr. L 247 af 23. 8. 1982, s. 6.


Avis juridique important

|

31996L0017

Rådets direktiv 96/17/EF af 19. marts 1996 om ændring af bilaget til direktiv 85/73/EØF om finansiering af veterinærundersøgelse og -kontrol af produkter af animalsk oprindelse, der er omhandlet i bilag A til direktiv 89/662/EØF og i direktiv 90/675/EØF

EF-Tidende nr. L 078 af 28/03/1996 s. 0030 - 0030

RÅDETS DIREKTIV 96/17/EF af 19. marts 1996 om ændring af bilaget til direktiv 85/73/EØF om finansiering af veterinærundersøgelse og -kontrol af produkter af animalsk oprindelse, der er omhandlet i bilag A til direktiv 89/662/EØF og i direktiv 90/675/EØF RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 85/73/EØF af 29. januar 1985 om finansiering af veterinærundersøgelse og -kontrol af produkter af animalsk oprindelse, der er omhandlet i bilag A til direktiv 89/662/EØF og i direktiv 90/675/EØF (1), særlig artikel 6, stk. 2,under henvisning til forslag fra Kommissionen (2), ogud fra følgende betragtninger:For fjerkrækød, der er omhandlet i direktiv 71/118/EØF (3), er den minimumsafgift, der skal opkræves for undersøgelse før og efter slagtning, fastsat indtil den 31. december 1995; Kommissionen har foreslået, at situationen bevares uændret;Rådet har ikke færdigbehandlet dette forslag; de pågældende regler bør derfor forlænges som retsbevarende foranstaltning, indtil der er truffet endelig afgørelse i sagen -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 I kapitel I, punkt 1, litra e), indledningen, i bilaget til direktiv 85/73/EØF erstattes »indtil den 31. december 1995« af »indtil den 30. juni 1996«.Artikel 2 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 3 Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Det finder anvendelse fra den 1. januar 1996.Artikel 4 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. marts 1996.På Rådets vegneW. LUCHETTIFormand(1) EFT nr. L 32 af 5. 2. 1985, s. 14. Direktivet er senest ændret ved direktiv 95/24/EF (EFT nr. L 243 af 11. 10. 1995, s. 14).(2) EFT nr. C 12 af 17. 1. 1996, s. 13.(3) EFT nr. L 55 af 8. 3. 1971, s. 23. Direktivet er senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.


Avis juridique important

|

31987L0021

Rådets direktiv 87/21/EØF af 22. december 1986 om ændring af direktiv 65/65/EØF om tilnærmelse af lovgivningen om farmaceutiske specialiteter

EF-Tidende nr. L 015 af 17/01/1987 s. 0036 - 0037 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0093  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0093

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 22. december 1986  om aendring af direktiv 65/65/EOEF om tilnaermelse af lovgivningen om farmaceutiske specialiteter  (87/21/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  I artikel 4, stk. 2, nr. 8, i direktiv 65/65/EOEF (4), senest aendret ved direktiv 83/570/EOEF (5), bestemmes det, at der kan anvendes forskellige bevismidler for en farmaceutisk specialitets uskadelighed og effektivitet i forbindelse med en ansoegning om tilladelse til markedsfoering alt efter det paagaeldende laegemiddels objektive situation;  erfaringen har vist, at det vil vaere rimeligt i endnu hoejere grad at praecisere de tilfaelde, hvor det ikke er paakraevet at fremlaegge resultater af farmakologiske, toksikologiske eller kliniske forsoeg med henblik paa tilladelse til markedsfoering af en farmaceutisk specialitet, som i det vaesentlige svarer til et tilladt produkt, idet det dog boer undgaas, at produktudviklende virksomheder bringes i en ugunstig situation;  yderligere oplysninger om gennemfoerelsen af denne bestemmelse, findes i Raadets direktiv 75/318/EOEF af 20. maj 1975 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om normer og forskrifter vedroerende analytiske, toksikologisk-farmakologiske og kliniske undersoegelser af farmaceutiske specialiteter (6), senest aendret ved direktiv 87/19/EOEF (7);  det er et alment krav, at afproevning paa mennesker eller dyr ikke gentages, medmindre det er bydende noedvendigt;  endvidere boer visse laegemidler, som er saerligt efterstraebte af narkomaner, forsynes med en mere neutral emballage, idet kravet om at paafoere den ydre emballage og beholderen til laegemidler, der er klassificeret som narkotika, et saerligt kendemaerke, ophaeves;  der boer gives Den hellenske Republik, kongeriget Spanien og republikken Portugal en yderligere frist til gennemfoerelse af dette direktiv, saaledes at de foerst og fremmest kan afslutte revisionen af gamle laegemidler, saaledes som fastsat i artikel 39 i Raadets direktiv 75/319/EOEF af 20. maj 1975, om tilnaermelse af lovgivning om farmaceutiske specialiteter (8), senest aendret ved direktiv 83/570/EOEF -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I direktiv 65/65/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. Artikel 4, stk. 2, nr. 8, affattes saaledes:  »8. Resultater af:  - fysisk-kemiske, biologiske eller mikrobiologiske forsoeg;  - farmakologiske og toksikologiske forsoeg;  - kliniske forsoeg.  Med forbehold af retsforskrifterne vedroerende beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret gaelder dog foelgende:  a) Ansoegeren er ikke forpligtet til at forelaegge resultater af farmakologiske og toksikologiske forsoeg eller resultater af kliniske forsoeg, saafremt han kan paavise:  i) at den farmaceutiske specialitet i det vaesentlige svarer til et produkt, som er godkendt i det land, ansoegningen gaelder, og at den person, som er ansvarlig for markedsfoeringen af den oprindelige specialitet, har samtykket i, at der, med henblik paa behandlingen af den foreliggende ansoegning, henvises til den farmakologiske, toksikologiske og kliniske dokumentation, som er indeholdt i den originale specialitets sagsakter,  ii) eller, ved detaljeret henvisning til offentliggjort faglitteratur, forelagt i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, i direktiv 75/318/EOEF, at den eller de bestanddele, som indgaar i den farmaceutiske specialitet, finder almindelig anerkendt anvendelse paa det medicinske omraade, og at de er effektive og tilstraekkeligt sikre.  iii) eller at den farmaceutiske specialitet i det vaesentlige svarer til et produkt, der har vaeret godkendt i henhold til gaeldende faellesskabsbestemmelser i mindst seks aar i Faellesskabet og markedsfoert i den medlemsstat, som ansoegningen vedroerer; denne periode er dog paa ti aar, naar det drejer sig om et hoejteknologisk laegemiddel i henhold til afsnit A i bilaget til direktiv 87/22/EOEF (1) eller et laegemiddel i henhold til afsnit B i bilaget til naevnte direktiv, som har vaeret gennem proceduren i artikel 2 i det paagaeldende direktiv; endvidere kan en medlemsstat ligeledes forlaenge perioden til ti aar ved en afgoerelse gaeldende for alle produkter, der markedsfoeres paa dens omraade, hvis den skoenner, at hensynet til den offentlige sundhed kraever det. Medlemsstaterne kan undlade at goere ovennaevnte periode paa seks aar gaeldende, naar et patent paa det oprindelige produkt er udloebet.  Er den farmaceutiske specialitet bestemt til andre terapeutiske formaal, eller skal den indgives paa anden maade eller i anden dosering i forhold til andre laegemidler, i handelen, skal der dog forelaegges resultater af relevante farmakologiske, toksikologiske og/eller kliniske forsoeg.  b) For en ny specialitet, der indeholder kendte bestanddele, som dog hidtil ikke har vaeret kombineret til terapeutiske formaal, skal der forelaegges resultater af farmakologiske toksikologiske og kliniske forsoeg vedroerende den ny kombination, uden at det dog er noedvendigt at fremlaegge dokumentation vedroerende hver enkelt bestanddel.  (1) EFT nr. L 15 af 17. 1. 1987, s. 38.  2. Artikel 16 ophaeves.  Artikel 2  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv inden den 1. juli 1987. De underretter straks Kommissionen herom.  For saa vidt angaar Den hellenske Republik, kongeriget Spanien og republikken Portugal erstattes den i stk. 1 anfoerte dato dog med den 1. januar 1992.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1986.  Paa Raadets vegne  G. SHAW  Formand  (1) EFT nr. C 293 af 5. 11. 1984, s. 8.  (2) EFT nr. C 36 af 17. 2. 1986, s. 152.  (3) EFT nr. C 160 af 1. 7. 1985, s. 18.  (4) EFT nr. 22 af 9. 2. 1965, s. 369/65.  (5) EFT nr. L 332 af 28. 11. 1983, s. 1.  (6) EFT nr. L 147 af 9. 6. 1975, s. 1.  (7) Se side 31 i denne Tidende.  (8) EFT nr. L 147 af 9. 6. 1975, s. 13.


Avis juridique important

|

31985L0350

Rådets direktiv 85/350/EØF af 27. juni 1985 om fællesskabslisten over ugunstigt stillede landbrugsområder i henhold til direktiv 75/268/EØF (Irland)

EF-Tidende nr. L 187 af 19/07/1985 s. 0001 - 0033

RAADETS DIREKTIVaf 27. juni  1985om faellesskabslisten over ugunstigt stillede landbrugsomraader i henhold til direktiv  75/268/EOEF (Irland)(85/350/EOEF)RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR  under  henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,under henvisning til  Raadets direktiv 75/268/EOEF af28. april 1975 om landbrug i bjergomraader og i visse ugunstigt  stillede omraader (1), senest aendret ved direktiv 82/786/EOEF (2), saerlig artikel 2, stk. 2,under  henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (3),  ogud fra foelgende betragtninger:I Raadets direktiv 75/272/EOEF af 28. april 1975 om faellesskabslisten  over ugunstigt stillede landbrugsomraader i henhold til direktiv 75/268/EOEF (Irland) (4), angives  det, hvilke omraader i Irland, der udgoer en del af faellesskabslisten i henhold til artikel 3, stk.  4, i direktiv 75/268/EOEF;i henhold til artikel 2, stk. 1, i direktiv 75/268/EOEF har Irlands  regering anmodet om, at landets ugunstigt stillede omraader gennem en fornyet afgraensning udvides;  direktiv 75/272/EOEF boer derfor erstattes af dette direktiv;i henhold til artikel 2, stk. 1, i  direktiv 75/268/EOEF har Irlands regering givet Kommissionen meddelelse om, at denoensker, at et  antal omraader optages paa faellesskabslisten over ugunstigt stillede landbrugsomraader; den har givet  oplysninger om disse omraaders saerlige kendetegn;foelgende kriterier vedroerende forholdsvis  uproduktive jorder, jf. artikel 3, stk. 4, litra a), i direktiv 75/268/EOEF, er anvendt til at  afgraense hvert af de paagaeldende omraader: den procentvise andel af opdyrket jord er mindre end 7,8  %; husdyrbestanden er under ét storkreatur pr. ha foderareal;begrebet oekonomiske resultater i  forbindelse med landbrug, som ligger vaesentligt under gennemsnittet, jf. artikel 3, stk. 4, litra b), i direktiv 75/268/EOEF, er defineret som en landbrugsindkomst for familien pr.  mandlig beskaeftiget, der ikke overstiger 80 % af landsgennemsnittet;ringe befolkningstaethed, jf.  artikel 3, stk. 4, litra c), i direktiv 75/268/EOEF, er defineret som hoejst 27 indbyggere pr. km$  (landsgennemsnittet og faellesskabsgennemsnittet er henholdsvis 49 og 163 indbyggere pr. km$); den  mindste procentvise andel af den samlede arbejdsstyrke, der er beskaeftiget i landbruget, skal vaere  30 %;arten af og niveauet for de ovennaevnte kriterier, der er anvendt af Irlands regering til at  afgraense de omraader, der er meddelt Kommissionen, svarer til de saerlige kendetegn for ugunstigt  stillede landbrugsomraader, som omhandles i artikel 3, stk. 4, i direktiv 75/268/EOEF;omraader, der  stoeder op til Western Region, betragtes i forbindelse med anvendelsen af dette direktiv som en del  af Western Region  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:Artikel 1De i Irland beliggende  omraader, som er anfoert i bilaget til dette direktiv, udgoer en del af faellesskabslisten over  ugunstigt stillede landbrugsomraader i henhold til artikel 3, stk. 4, i direktiv 75/268/EOEF.Artikel 2Direktiv 75/272/EOEF ophaeves. Artikel 3Dette direktiv er rettet til Irland.Udfaerdiget i Luxembourg, den 27. juni 1985.Paa Raadets  vegneA. BIONDIFormand(1) EFT nr. L 128 af 19. 5. 1975, s. 1. (2) EFT nr. L 327 af 24. 11. 1982, s. 19. (3) EFT nr. C 175 af 15. 7. 1985. (4) EFT nr. L 128 af 19. 5. 1975, s. 68.  BILAG   ANHANG   ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ   ANNEX   ANNEXE   ALLEGATO   BIJLAGE LESS-FAVOURED AREAS  WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 3 (4) OF DIRECTIVE N° 75/268/EEC1.  The Western RegionAll of the  counties of Donegal, Cavan, Monaghan, Sligo, Mayo, Galway, Leitrim, Roscommon, Longford, Clare and  Kerry and that area of County Cork comprising the former Rural Districts of Bantry, Castletown,  Schull and Skibbereen and the District Electoral Divisions of Aultagh, Bealanagarry, Bealock,  Carrigboy, Coolmountain, Dunmanway North, Garrown and Milane in the Rural District of Dunmanway. The District Electoral Divisions of Clonfert East and Clonfert West, Kilmeen, Knockatooan, Rowls  and Williamstown in the Rural District of Kanturk. Bealanageary, Candroma, Cleanrath, Clondrohid, Derryfineen, Gortnatubbrid, Inchigeelagh,  Kilberrihert, Kilnamartery, Rahalisk, Slievereagh and Ullanes in the Rural District of Macroom. The District Electoral Divisions of Caherbarnagh, Coomlogane and Drishane in the Rural District of  Millstreet. The District Electoral Divisions of Barnacurra, Glenlara and Meens in the Rural District of  Kanturk. >TABELPOSITION>Parts of County Limerick, comprising:(athe District Electoral Divisions of  Kilfergus and Kilmoylan in the Rural District of Glin(bthe District Electoral Divisions of  Abbeyfeale, Caher, Dromtrasna, Templeglental, Glenagower, Glensharrold, Mountcollins, Port,  Rathronan and Rooskagh in the Rural District of Newcastle(cthe District Electoral Divisions of  Dunmoylan West, Mohernagh in Rathkeale Rural District(dDoon West and Glenstal in Limerick N° 1  Rural District together with Bilboa in Tipperary N° 2 Rural District. >TABELPOSITION>2.  The Eastern Region>TABELPOSITION>Parts of the DEDs of: (bMountain sheep grazing land in the District Electoral Divisions in the following counties: >TABELPOSITION>Mountain sheep grazing land in the following townlands>TABELPOSITION>


title: Kommissionens direktiv 2009/135/EF af 3. november 2009 om tilladelse til midlertidige undtagelser fra visse kriterier for egnethed som fuldblods- og blodkomponentdonorer, jf. bilag III til direktiv 2004/33/EF, på grundlag af risikoen for en mangelsituation som følge af influenza A (H1N1)-pandemien (EØS-relevant tekst)

text:
               4.11.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 288/7

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2009/135/EF
   af 3. november 2009
   om tilladelse til midlertidige undtagelser fra visse kriterier for egnethed som fuldblods- og blodkomponentdonorer, jf. bilag III til direktiv 2004/33/EF, på grundlag af risikoen for en mangelsituation som følge af influenza A (H1N1)-pandemien
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/98/EF af 27. januar 2003 om fastsættelse af standarder for kvaliteten og sikkerheden ved tapning, testning, behandling, opbevaring og distribution af humant blod og blodkomponenter og om ændring af direktiv 2001/83/EF (1), særlig artikel 29, stk. 2, litra d), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den igangværende influenza A (H1N1)-pandemi, der er anerkendt som sådan af Verdenssundhedsorganisationen (WHO) i overensstemmelse med det internationale sundhedsregulativ (2005), jf. sygdomsdefinitionen i Kommissionens beslutning 2000/96/EF (2), som ændret ved Kommissionens beslutning 2009/539/EF (3), kan på kort sigt midlertidigt true forsyningen af blod og blodkomponenter i medlemsstaterne ved at ramme både donorer og blodcentrenes personale i medlemsstaterne. Det kan derfor være nødvendigt med beredskabsplaner for at sikre en kontinuerlig forsyning af blod og blodkomponenter. Planerne bør omfatte en kombination af praktiske redskaber, oplysningsvirksomhed og regler.

               (2)

               En indsats på regelområdet kan omfatte en ekstraordinær og midlertidig lempelse af de egnethedskriterier for donorer, der er fastsat i bilag III til Kommissionens direktiv 2004/33/EF af 22. marts 2004 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/98/EF med hensyn til visse tekniske krav til blod og blodkomponenter (4) med henblik på at øge blodforsyningen.

               (3)

               En lempelse af kriterierne bør anvendes som sidste udvej, efter at organisatoriske foranstaltninger for at optimere blodforsyningskæden, oplysningskampagner over for donorer og optimering af den kliniske anvendelse af blod har vist sig ikke at være tilstrækkelige til at kompensere for mangel på blod eller til at forebygge en sådan mangel.

               (4)

               WHO offentliggjorde den 11. oktober 2007 en anbefaling om opretholdelse af sikker og tilstrækkelig blodforsyning i tilfælde af pandemisk influenza (5), hvori det hedder, at eventuelle lempelser af egnethedskriterierne bør begrænses til fase 6 (pandemi) ifølge WHO's globale influenzaberedskabsplan (6).

               (5)

               Tærskelværdierne for hæmoglobinniveauet i donorers blod, jf. punkt 1.2 bilag III til direktiv 2004/33/EF, afspejler ikke i alle tilfælde donorernes faktiske jernreserver og er derfor ikke altid referenceværdien for diagnosticering af anæmi. Der er tale om tærskler fastsat ud fra et forsigtighedsprincip, idet disse referenceværdier er lavere i visse medlemsstater end i andre, hvilket kan tilskrives særlige befolkningsrelaterede eller regionale forhold. Det betyder, at personer, der ville være sikre donorer, afvises på grundlag af hæmoglobinniveauer, der ligger under det i lovgivningen fastsatte niveau. I forbindelse med den igangværende influenza A (H1N1)-pandemi kan tærsklerne derfor nedsættes med op til 5 g/l for såvel kvinder som mænd, uden at det indebærer en risiko for donorernes sundhed. Den enkelte donors egnethed vurderes under alle omstændigheder af kvalificerede personer i sundhedssektoren, jf. artikel 19 i direktiv 2002/98/EF, og de kan ved en vurdering af den faktiske risikosituation afvise den pågældende donor.

               (6)

               Europa-Kommissionen har anmodet Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) om at foretage en risikovurdering af en midlertidig reduktion af udelukkelsesperioden for donorer efter helbredelse for en influenzalignende episode i forbindelse med influenza A (H1N1)-pandemien. Det konkluderedes i vurderingen, der blev fremlagt den 9. oktober 2009, at der er en meget lille forhøjet risiko for såvel donorer som patienter, hvis udelukkelsesperioden reduceres til 7 dage, og at den forhøjede risiko under alle omstændigheder forventes at blive mere end opvejet af risikoen for mangel på blod.

               (7)

               Som en hasteforanstaltning bør medlemsstaterne derfor have tilladelse til ekstraordinært og midlertidigt at dispensere fra de pågældende egnethedskriterier, forudsat at betingelserne i dette direktiv er opfyldt.

               (8)

               Da risikoen for mangel forårsaget af den igangværende influenza A (H1N1)-pandemi er overhængende, bør dette direktiv træde i kraft straks, så medlemsstaterne kan gennemføre det og træffe de fornødne foranstaltninger hurtigst muligt.

               (9)

               Foranstaltningerne i dette direktiv har til formål at reagere over for en midlertidig situation i forbindelse med det specifikke influenza A (H1N1)-virus. Dette direktiv bør derfor anvendes indtil den 30. juni 2010. På det tidspunkt forventes influenza A (H1N1)-pandemiens 2009/2010-toppunkt at være overstået, og risikoen for mangel skulle således i det mindste være mindre, og der vil foreligge mere detaljerede data om sygdommens epidemiologi og om vaccination.

               (10)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 28 i direktiv 2002/98/EF —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Undtagelser fra visse kriterier for egnethed som donorer
   1.   Medlemsstater, hvor der er en alvorlig risiko for eller en faktisk mangel på forsyning af blod og blodkomponenter, som direkte skyldes influenza A (H1N1)-pandemien, kan midlertidigt:

               a)

               som en undtagelse fra punkt 1.2 i bilag III til direktiv 2004/33/EF reducere minimumskravet til hæmoglobinniveauet i donorers blod til mindst 120 g/l for kvinder og 130 g/l for mænd
               og/eller

               b)

               som en undtagelse fra punkt 2.2.1 i bilag III til direktiv 2004/33/EF anvende en udelukkelsesperiode på mindst 7 dage efter symptomernes ophør efter en influenzalignende sygdom.

         2.   For gennemførelsen af undtagelserne omhandlet i stk. 1 gælder følgende betingelser:

               a)

               Den pågældende medlemsstat underretter hurtigst muligt Kommissionen om, hvilke foranstaltning den agter at træffe eller har truffet i henhold til stk. 1.

               b)

               Medlemsstaten meddeler Kommissionen begrundelserne for, at de pågældende foranstaltninger er nødvendige, navnlig omfanget af risikoen for mangel eller den faktiske mangel på blod og blodkomponenter, herunder en beskrivelse af kriterier og metodologi, der er anvendt til vurderingen af denne nødvendighed.

               c)

               Så snart forsyningen af blod og blodkomponenter ud fra samme kriterier og metodologi som nævnt i litra b) vender tilbage til et tilstrækkeligt niveau, afslutter den pågældende medlemsstat gennemførelsen af de midlertidige undtagelser omhandlet i stk. 1 og underretter Kommissionen herom.

         Artikel 2
   Gennemførelse
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 2009. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Ikrafttrædelse
   Dette direktiv træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den anvendes indtil den 30. juni 2010.
   Artikel 4
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 3. november 2009.

            På Kommissionens vegne

         Androulla VASSILIOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 33 af 8.2.2003, s. 30.

      (2)  EFT L 28 af 3.2.2000, s. 50.

      (3)  EUT L 180 af 11.7.2009, s. 22.

      (4)  EUT L 91 af 30.3.2004, s. 25.

      (5)  Donor Selection Guidelines in Pandemic Situations (Blood Regulators Network) http://www.who.int/bloodproducts/brn/DonorSelectionincaseofPandemicSituations.pdf

      (6)  http://www.who.int/csr/resources/publications/influenza/WHO_CDS_CSR_GIP_2005_5/en/index.html


title: Kommissionens direktiv 2011/74/EU af 29. juli 2011 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/73/EF om visse metoder til kvantitativ analyse af binære tekstilfiberblandinger med henblik på tilpasning til den tekniske udvikling EØS-relevant tekst

text:
               30.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 198/32

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2011/74/EU
   af 29. juli 2011
   om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/73/EF om visse metoder til kvantitativ analyse af binære tekstilfiberblandinger med henblik på tilpasning til den tekniske udvikling
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA–KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/73/EF af 16. december 1996 om visse metoder til kvantitativ analyse af binære tekstilfiberblandinger (1), særlig artikel 5, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/121/EF af 14. januar 2009 om betegnelser for tekstilprodukter (2) etiketteres tekstilprodukter for at angive deres fiberblanding, og produkternes overensstemmelse med angivelserne på etiketten kontrolleres ved analyse.

               (2)

               Direktiv 96/73/EF indeholder bestemmelser om ensartede metoder til kvantitativ analyse af binære tekstilfiberblandinger.

               (3)

               På baggrund af de seneste resultater fra en teknisk arbejdsgruppe blev direktiv 2008/121/EF tilpasset til den tekniske udvikling ved at tilføje polypropylen/polyamid-bikomponentfiber til listen over fibre i bilag I og V til nævnte direktiv.

               (4)

               Derfor er det nødvendigt at definere ensartede undersøgelsesmetoder for polypropylen/polyamid-bikomponentfiber.

               (5)

               Direktiv 96/73/EF bør ændres i overensstemmelse hermed.

               (6)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Direktiverne om Betegnelser for og Mærkning af Tekstilprodukter —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag II til direktiv 96/73/EF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 30. juli 2012. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser.
   Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af nærværende direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juli 2011.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EFT L 32 af 3.2.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 19 af 23.1.2009, s. 29.

      BILAG
      I kapitel 2 i bilag II til direktiv 96/73/EF foretages følgende ændringer:

                  1)

                  Oversigtstabellen affattes således:
                  »2.   OVERSIGTSTABEL

                              Metode

                              Anvendelsesområde (1)

                              Reagens

                              Opløselig komponent

                              Uopløselig komponent

                              1.

                              Acetat

                              Visse andre fibre

                              Acetone

                              2.

                              Visse proteinfibre

                              Visse andre fibre

                              Hypochlorit

                              3.

                              Viskose, cupro eller visse typer af modal

                              Visse andre fibre

                              Myresyre og zinkchlorid

                              4.

                              Polyamid eller nylon

                              Visse andre fibre

                              80 % myresyre (m/m)

                              5.

                              Acetat

                              Visse andre fibre

                              Benzylalkohol

                              6.

                              Triacetat eller polylactid

                              Visse andre fibre

                              Dichlormethan

                              7.

                              Visse cellulosefibre

                              Visse andre fibre

                              75 % svovlsyre (m/m)

                              8.

                              Polyacrylfibre, visse modacrylfibre eller visse polychloridfibre

                              Visse andre fibre

                              Dimethylformamid

                              9.

                              Visse polychloridfibre

                              Visse andre fibre

                              Kuldisulfid/acetone 55,5/44,5 v/v

                              10.

                              Acetat

                              Visse andre fibre

                              Iseddikesyre

                              11.

                              Silke, polyamid eller nylon

                              Visse andre fibre

                              75 % svovlsyre (m/m)

                              12.

                              Jute

                              Visse fibre af animalsk oprindelse

                              Kvælstofbestemmelsesmetode

                              13.

                              Polypropylen

                              Visse andre fibre

                              Xylen

                              14.

                              Visse fibre

                              Visse andre fibre

                              Koncentreret svovlsyre

                              15.

                              Polychloridfibre, visse modacryltyper, visse elasthantyper, acetat, triacetat

                              Visse andre fibre

                              Cyclohexanon

                              16.

                              Melamin

                              Visse andre fibre

                              90 % myresyre (m/m), varm

                  2)

                  Punkt 1.2 under metode nr. 1 affattes således:

                              »2.

                              uld (1), dyrehår (2 og 3), silke (4), bomuld (5), hør (7), hamp (8), jute (9), abaca (10), alfa (11), kokos (12), gyvel (13), ramie (14), sisal (15), cupro (21), modal (22), regenererede proteinfibre (23), viskose (25), polyacryl (26), polyamid eller nylon (30), polyester (35), polypropylen (37), elastomultiester (46), elastolefin (47), melamin (48) og polypropylen/polyamid-bikomponentfiber (49).

                        Denne metode er under ingen omstændigheder anvendelig på overfladeacetylerede acetatfibre.«

                  3)

                  Punkt 1.2 under metode nr. 2 affattes således:

                              »2.

                              bomuld (5), cupro (21), viskose (25), polyacryl (26), polychloridfibre (27), polyamid eller nylon (30), polyester (35), polypropylen (37), elasthan (43), glasfibre (44), elastomultiester (46), elastolefin (47), melamin (48) og polypropylen/polyamid-bikomponentfiber (49).

                        Er der tale om flere typer af proteinfibre, giver metoden disses totalmængde, men ikke de procentvise andele.«

                  4)

                  I metode nr. 3 foretages følgende ændringer:

                              a)

                              Titlen affattes således:

                                 »VISKOSE, CUPRO ELLER VISSE TYPER AF MODAL OG VISSE ANDRE FIBRE

                                 (metode med anvendelse af myresyre og zinkchlorid)«

                              b)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          bomuld (5), polypropylen (37), elastolefin (47) og melamin (48).

                                    Konstateres tilstedeværelsen af modalfibre, skal der udføres et forforsøg for at undersøge, om de er opløselige i reagenset.
                              Denne metode kan ikke anvendes for blandinger, i hvilke bomulden er forandret ved et for stærkt kemisk angreb, eller såfremt viskose- eller cuprofibrene ikke mere er fuldt opløselige på grund af tilstedeværelsen af visse farvestoffer eller appreturmidler, der ikke har kunnet fjernes fuldstændigt.«

                              c)

                              Punkt 5 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Beregn resultaterne som beskrevet i de almindelige anvisninger. Værdien »d« udgør 1,00, undtagen for bomuld, hvor værdien »d« = 1,02, og for melamin, hvor værdien »d« = 1,01.«

                  5)

                  I metode nr. 5 foretages følgende ændringer:

                              a)

                              Titlen affattes således:

                                 »ACETATFIBRE OG VISSE ANDRE FIBRE

                                 (Benzylalkoholmetode)«

                              b)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          triacetat (24), polypropylen (37), elastolefin (47), melamin (48) og polypropylen/polyamid-bikomponentfiber (49).«

                  6)

                  I metode nr. 6 foretages følgende ændringer:

                              a)

                              Titlen affattes således:

                                 »TRIACET- ELLER POLYAKTIDFIBRE OG VISSE ANDRE FIBRE

                                 (Dichlormethanmetode)«

                              b)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          uld (1), dyrehår (2 og 3), silke (4), bomuld (5), cupro (21), modal (22), viskose (25), polyacryl (26), polyamid eller nylon (30), polyester (35), polypropylen (37), glasfibre (44), elastomultiester (46), elastolefin (47), melamin (48) og polypropylen/polyamid-bikomponentfiber (49).

                                 Bemærk:

                              Triacetatfibre, der som følge af en speciel efterbehandling er delvis forsæbede, er ikke fuldt opløselige i reagenset. I så fald kan metoden ikke anvendes.«

                  7)

                  I metode nr. 7 foretages følgende ændringer:

                              a)

                              Titlen affattes således:

                                 »VISSE CELLULOSEFIBRE OG VISSE ANDRE FIBRE

                                 (Metode med 75 % svovlsyre)«

                              b)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          polyester (35), polypropylen (37), elastomultiester (46), elastolefin (47) og polypropylen/polyamid-bikomponentfiber (49).«

                              c)

                              Punkt 5 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Beregn resultaterne som beskrevet i de almindelige anvisninger. Værdien »d« udgør 1,00 undtagen for polypropylen/polyamid-bikomponentfiber, hvor værdien »d« udgør 1,01.«

                  8)

                  Punkt 1.2 under metode nr. 8 affattes således:

                              »2.

                              uld (1), dyrehår (2 og 3), silke (4), bomuld (5), cupro (21), modal (22), viskose (25), polyamid eller nylon (30), polyester (35), polypropylen (37), elastomultiester (46), elastolefin (47), melamin (48) og polypropylen/polyamid-bikomponentfiber (49).

                        Den finder ligeledes anvendelse på polyacryl- og visse modacrylfibre, der er behandlet med præmetalliserede farvestoffer (komplexfarvestoffer), dog ikke med efterchromerede farvestoffer.«

                  9)

                  Punkt 1.2 under metode nr. 9 affattes således:

                              »2.

                              uld (1), dyrehår (2 og 3), silke (4), bomuld (5), cupro (21), modal (22), viskose (25), polyacryl (26), polyamid eller nylon (30), polyester (35), polypropylen (37), glasfibre (44), elastomultiester (46), melamin (48) og polypropylen/polyamid bikomponentfiber (49).

                        Er uld- eller silkeindholdet over 25 %, anvendes metode nr. 2.
                  Er indholdet af polyamid eller nylon større end 25 % i blandingen, anvendes metode nr. 4.«

                  10)

                  I metode nr. 10 foretages følgende ændringer:

                              a)

                              Titlen affattes således:

                                 »ACETATFIBRE OG VISSE ANDRE FIBRE

                                 (Iseddikesyremetode)«

                              b)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          visse polychloridfibre (27), dvs. polyvinylchloridfibre, også efterchlorerede, polypropylen (37), elastolefin (47), melamin (48) og polypropylen/polyamid-bikomponentfiber (49).«

                  11)

                  I metode nr. 11 foretages følgende ændringer:

                              a)

                              Titlen affattes således:

                                 »SILKE ELLER POLYAMID OG VISSE ANDRE FIBRE

                                 (Metode med 75 % svovlsyre)«

                              b)

                              Punkt 1 affattes således:
                              »1.   ANVENDELSESOMRÅDE
                              Denne metode skal, efter at bestanddele, der ikke er fibre, er fjernet, anvendes for binære blandinger af:

                                          1.

                                          silke (4) eller polyamid eller nylon (30)
                                          med

                                          2.

                                          uld (1), dyrehår (2 og 3), polypropylen (37), elastolefin (47), melamin (48) og polypropylen/polyamid-bikomponentfiber (49).«

                              c)

                              Punkt 2 affattes således:
                              »2.   PRINCIP
                              Silken eller polyamid- eller nylonfibrene i en kendt tørvægt af blandingen opløses ved hjælp af 75 % svovlsyre.
                              Restproduktet samles, vaskes, tørres og vejes. Dets — om nødvendigt korrigerede — vægt udtrykkes i procent af blandingens tørvægt. Andelen af tør silke eller polyamid eller nylon beregnes som differencen.«

                              d)

                              Punkt 4 affattes således:
                              »4.   UDFØRELSE
                              De i den almindelige del givne anvisninger følges ved anvendelse af følgende fremgangsmåde:

                                          Prøven, der er anbragt i en mindst 200 ml-Erlenmeyerkolbe med indslebet glasprop, tilsættes 100 ml 75 % svovlsyre pr. gram prøve, og proppen sættes i. Kolben rystes kraftig og henstår i 30 minutter ved stuetemperatur. Derefter rystes den igen og henstår i 30 minutter. Kolben rystes en sidste gang, og kolbens indhold overføres til den tarerede glasfilterdigel. Eventuelt tilbageblevne fibre i kolben skylles ud med 75 % svovlsyre. Restproduktet udvaskes i filterdigelen successivt med 50 ml fortyndet svovlsyre, 50 ml vand og 50 ml fortyndet ammoniak. Fibrene skal forblive i kontakt med væsken i ca. ti minutter, før der suges. Til sidst skylles med vand, idet fibrene forbliver i vandet i ca. 30 minutter. Restvæsken fjernes ved sugning, og digel og restprodukt tørres, afkøles og vejes.

                                          Hvis der er tale om binære blandinger af polyamid med polypropylen/polyamid-bikomponentfiber, vaskes restproduktet på filterdigelen to gange, hver gang med 50 ml reagens med 75 % svovlsyre, efter filtrering af fibrene gennem den tarerede filterdigel og før udførelse af den beskrevne vaskeprocedure.«

                              e)

                              Punkt 5 og 6 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Beregn resultaterne som beskrevet i de almindelige anvisninger. Værdien »d« udgør 1,00, undtagen for uld, hvor værdien »d« = 0,985, for polypropylen/polyamid-bikomponentfiber, hvor værdien »d« = 1,005, og for melamin, hvor værdien »d« = 1,01.
                              6.   NØJAGTIGHED
                              Ved homogene tekstilfiberblandinger er sikkerhedsgrænserne for de efter denne metode opnåede resultater maksimalt ± 1 ved en statistisk sikkerhed på 95 %, undtagen for binære blandinger af polyamid med polypropylen/polyamid-bikomponentfibre, hvor sikkerhedsgrænserne for resultaterne maksimalt er ± 2.«

                  12)

                  I metode nr. 14 foretages følgende ændringer:

                              a)

                              Titlen affattes således:

                                 »VISSE FIBRE OG VISSE ANDRE FIBRE

                                 (Metode med anvendelse af koncentreret svovlsyre)«

                              b)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          polychloridfibre (27) baseret på homopolymerer af vinylchlorid, også efterchlorerede, polypropylen (37), elastolefin (47), melamin (48) og polypropylen/polyamid-bikomponentfiber (49).

                                    De modacryler, der kan komme på tale, er dem, som giver en klar opløsning ved nedsænkning i koncentreret svovlsyre (relativ massefylde 1,84 ved 20 °C).
                              Denne metode kan anvendes i stedet for metode 8 og 9.«

                              c)

                              Punkt 2 affattes således
                              »2.   PRINCIP
                              Den andel, der består af andre komponenter end polychloridfibre, polypropylen, elastolefin, melamin eller polypropylen/polyamid-bikomponentfiber (dvs. de fibre, der er nævnt i punkt 1.1), fjernes fra en kendt tørvægt af blandingen ved opløsning i koncentreret svovlsyre (relativ massefylde 1,84 ved 20 °C). Restproduktet, der består af polychloridfibre, polypropylen, elastolefin, melamin eller polypropylen/polyamid-bikomponentfiber, opsamles, vaskes, tørres og vejes, og dets — om nødvendigt korrigerede — vægt udtrykkes i procent af blandingens tørvægt. Den andel, der udgøres af en anden komponent, beregnes som differencen.«

                              d)

                              Punkt 5 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Beregn resultaterne som beskrevet i de almindelige anvisninger. Værdien »d« udgør 1,00 undtagen for melamin og polypropylen/polyamid-bikomponentfiber, hvor værdien »d« udgør 1,01.«

                  13)

                  I metode nr. 16 foretages følgende ændringer:

                              a)

                              Titlen affattes således:

                                 »MELAMIN OG VISSE ANDRE FIBRE

                                 (Metode, der indebærer anvendelse af varm myresyre)«

                              b)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          bomuld (5), aramid (31) og polypropylen (37).«

         (1)  Detaljeret liste over fibre for hver metode.«


Avis juridique important

|

31988L0035

Kommissionens direktiv 88/35/EØF af 2. december 1987 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 82/130/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende elektrisk materiel til anvendelse i eksplosionsfarlig atmosfære i grubegasholdige miner

EF-Tidende nr. L 020 af 26/01/1988 s. 0028 - 0032 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0238  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0238

*****  KOMMISSIONENS  DIREKTIV  af 2. december 1987  om tilpasning til den tekniske udvikling af Raadets direktiv 82/130/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning vedroerende elektrisk materiel til anvendelse i eksplosionsfarlig atmosfaere i grubegasholdige miner  (88/35/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 82/130/EOEF (1), saerlig artikel 7, og  ud fra foelgende betragtninger:  For at tage hensyn til teknikkens nuvaerende stade er det noedvendigt at tilpasse indholdet af de harmoniserede standarder, som der henvises til i bilag A til direktiv 82/130/EOEF;  for at tage hensyn til de harmoniserede standarders nuvaerende stade boer der foretages aendringer i bilag B til direktiv 81/130/EOEF;  under hensyntagen til den indhoestede erfaring siden vedtagelsen af direktiv 82/130/EOEF boer der foretages aendringer i bilag C;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Snaevre Udvalg under Det Staaende Udvalg for Sikkerheds- og Sundhedsforhold i Miner og anden Udvindingsindustri, som tager sig af tilpasning til den tekniske udvikling af direktivet til fjernelse af de tekniske handelshindringer inden for sektoren elektrisk materiel til anvendelse i eksplosionsfarlig atmosfaere i grubegasholdige miner -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I direktiv 82/130/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. Bilag A og C affattes som angivet i bilag A og C til naervaerende direktiv.  2. Bilag B aendres som angivet i bilag B til naervaerende direktiv.  Artikel 2  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for senest den 1. januar 1988 at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.  2. Indtil den 1. januar 2005 anvender medlemsstaterne fortsat de forholdsregler der er fastsat i artikel 4 i direktiv 82/130/EOEF paa elektrisk materiel, hvis overensstemmelse med de harmoniserede standarder er attesteret ved udstedelsen af det i artikel 8 i direktiv 82/130/EOEF omhandlede overensstemmelsescertifikat, saafremt certifikatet er udstedt inden den 31. december 1988.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 2. december 1987.  Paa Kommissionens vegne  Manuel MARÍN  Naestformand  (1) EFT nr. L 59 af 2. 3. 1982, s. 10.  BILAG A  EUROPAEISKE STANDARDER  udarbejdet af Cenelec, 2, rue Bréderode, boîte 5, B-1000 Bruxelles  Certifikater udstedt i overensstemmelse med naervaerende direktiv betegnes »B«-certifikater. Bogstavet B skal staa foran loebenummeret paa hvert enkelt certifikat  1.2.3.4.5 //  //  //  //  //  // Nummer  // Titel  // Udgave  // Dato  // Bemaerkninger   //    //   //   //   //   // EN 50014   // Elektrisk materiel til eksplosionsfarlig atmosfaere: almindelige bestemmelser   // 1   // marts 1977   //   //  // aendring 1   //   // juli 1979   //   //   // aendring 2  //   // juni 1982   // (1)   //   // aendring 3 og 4   //  // december 1982   // (1)   // EN 50015   // Elektrisk materiel til eksplosionsfarlig atmosfaere: oliekapsling »o«  // 1   // marts 1977   //   //   // aendring 1   //   // juli 1979   //   // EN 50016   // Elektrisk materiel til eksplosionsfarlig atmosfaere: overtrykskapsling »p«   // 1  // marts 1977   //   //   // aendring 1   //   // juli 1979  //   // EN 50017   // Elektrisk materiel til eksplosionsfarlig atmosfaere: sandkapsling »q«   // 1   // marts 1977   //   //  // aendring 1   //   // juli 1979   //   // EN 50018  // Elektrisk materiel til eksplosionsfarlig atmosfaere:tryksikker kapsling »d«   // 1   // marts 1977   //  //   // aendring 1   //   // juli 1979   //   //   // aendringer 2   //   // december 1982   //   // EN 50019   // Elektrisk materiel til eksplosionsfarlig atmosfaere: forhoejet sikkerhed »e«   // 1   // marts 1977   //   //   // aendring 1   //  // juli 1979   //   //   // aendring 21   //   // september 1983   //   // EN 50020   // Elektrisk materiel til eksplosionsfarlig atmosfaere: egensikkerhed »i«   // 1  // marts 1977   // (1)   //   // aendring 1   //   // juli 1979   //   //    //   //   //   //  (1) Se bilag B.  BILAG B  Rettelser og tilfoejelser til de europaeiske standarder, som er omhandlet i bilag A  Underbilag 1  ELEKTRISK MATERIEL TIL EKSPLOSIONSFARLIG ATMOSFAERE - GRUPPE I  ALMINDELIGE BESTEMMELSER  (Europaeisk Standard EN 50 014)  Punkt 6.3.1 i aendring nr. 3 (december 1982) til Den Europaeiske Standard EN 50 014 affattes saaledes:  »6.3.1. Elektrisk materiel i gruppe I  Kapslinger af plastmateriale, hvis areal efter projicering i en hvilken som helst retning overstiger 100 cm2, eller som indeholder ubeskyttede metaldele med en kapacitet til jord paa mere end 3 pF, under de mest ugunstige forhold i praksis, skal vaere saaledes konstrueret, at der under normal brug, vedligeholdelse og rengoering ikke er fare for antaendelse paa grund af elektrostatiske ladninger.  Dette krav skal opfyldes:  - enten ved passende valg af materiale, saa kapslingens isolationsmodstand maalt efter den metode, som er angivet i 22.4.7.8, ikke overstiger en af vaerdierne  - 1 GO ved 23 ± 2° C og 50 ± 5 % relativ fugtighed,  - 100 GO ved de ugunstigste brugsforhold med hensyn til temperatur og fugtighed, som er foreskrevet for det elektriske materiel idet symbolet CH anbringes efter certifikatreferencen, som angivet i 26.2.9,  - eller ved stoerrelse, form, udformning eller andre beskyttende forholdsregler, idet det ved faktiske proever paa antaendelse af luft-methan-blanding med 8,5 ± 0,5 % methan fastslaas, at der ikke forekommer farlige elektrostatiske ladninger.  Hvis faren for antaendelse imidlertid ikke kan udgaas ved konstruktive forholdsregler, skal et maerkeskilt oplyse om de sikkerhedsmaessige foranstaltninger, der skal traeffes under brugen.«  Underbilag 2  Underbilag 2 til bilag B til direktiv 82/130/EOEF udgaar.  Underbilag 3  Underbilag 3 til bilag B til direktiv 82/130/EOEF bevares uaendret.  BILAG C  ELEKTRISK MATERIEL TIL ANVENDELSE I EKSPLOSIONSFARLIG ATMOSFAERE - GRUPPE I  1. SAERLIGT FAELLESSKABSMAERKE  II. MAERKNING AF ELEKTRISK MATERIEL, FOR HVILKET DER ER UDSTEDT KONTROLCERTIFIKAT  Naar der i henhold til artikel 9 er udstedt kontrolcertifikat for en type elektrisk materiel, som ikke er i overensstemmelse med de harmoniserede normer, skal der saerlige faellesskabsmaerke suppleres med mindst foelgende maerkning:  1. Symbolet S, som angiver, at det drejer sig om elektrisk materiel med kontrolcertifikat til brug i grubegasholdige miner. Dette symbol skal anbringes umiddelbart efter det saerlige faellesskabsmaerke, som angivet nedenfor.  1 a) Symbol I for materielgruppe.  2. De to sidste cifre i aarstallet for udstedelsen af kontrolcertifikatet.  3. Loebenummer inden for kontrolcertifikatets udstedelsesaar. 4. Navn eller akronym for det godkendte certifikatudstedende organ.  5. Fabrikantens navn eller registrerede varemaerke.  6. Typebetegnelse opgivet af fabrikanten.  7. Fabrikationsnummer.  8. Hvis proevestationen finder det noedvendigt at angive saerlige betingelser for en sikker anvendelse, anbringes tegnet X efter certifikatnummeret.  9. Den maerkning, der normalt skal foretages ifoelge konstruktionsnormerne for det elektriske materiel.  10. Alle andre supplerende angivelser, som det godkendte certifikatudstedende organ skoenner noedvendige.


Avis juridique important

|

31978L0053

Rådets direktiv 78/53/EØF af 19. december 1977 om fastsættelse af supplerende bestemmelser for de statistiske undersøgelser, medlemsstaterne skal udarbejde vedrørende hornkvægbestanden

EF-Tidende nr. L 016 af 20/01/1978 s. 0020 - 0021 den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 19 s. 0251  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 13 s. 0183  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 13 s. 0183

++++   ( 1 ) EFT nr . L 153 af 9 . 6 . 1973 , s . 25 .   ( 2 ) EFT nr . C 163 af 11 . 7 . 1977 , s . 73 .  RAADETS DIREKTIV  af 19 . december 1977  om fastsaettelse af supplerende bestemmelser for de statistiske undersoegelser , medlemsstaterne skal udarbejde vedroerende hornkvaegbestanden   ( 78/53/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 43 og 209 ,  under henvisning til Raadets direktiv 73/132/EOEF af 15 . maj 1973 om statistiske undersoegelser vedroerende hornkvaegbestanden , prognoser vedroerende det disponible slagtekvaeg og statistikker over slagtninger af hornkvaeg , der skal udarbejdes af medlemsstaterne ( 1 ) ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  For at fremme den indbyrdes tilnaermelse af undersoegelsesmetoderne og harmoniseringen af statistikkerne inden for hornkvaegsektoren boer visse bestemmelser i direktiv 73/132/EOEF praeciseres eller suppleres ;  af tekniske aarsager har Italien i den periode , som omfattes af direktiv 73/132/EOEF , ikke kunnet gennemfoere ajourfoeringen af stikproevegrundlaget med henblik paa at overholde Faellesskabets fejlmargener , og Italien oensker derfor en forlaengelse af den i artikel 4 i naevnte direktiv tilladte afvigelse fra bestemmelserne ;  en aarlig undersoegelse i december har vist sig at vaere utilstraekkelig til periodisk tilpasning af prognoserne for det potentielle udbud af hornkvaeg paa kort sigt ;  visse bestemmelser i direktiv 73/132/EOEF er anvendelige paa gennemfoerelsen af en mellemliggende undersoegelse , og der boer med henblik herpaa fastsaettes saerlige bestemmelser med hensyn til fristerne for fremsendelse af resultater og perioden for opstilling af prognoser ;  der boer ske en fastsaettelse af Faellesskabets finansielle bidrag til de udgifter , medlemsstaterne paadrager sig i forbindelse med de i dette direktiv fastsatte undersoegelser _  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  1 . Gyldigheden af den i artikel 4 , stk . 3 , i direktiv 73/132/EOEF fastsatte afvigelse fra bestemmelserne forlaenges for Italien indtil 1980 .  2 . Artikel 4 , stk . 4 , i direktiv 73/132/EOEF affattes saaledes :   " 4 . Medlemsstaterne traeffer om noedvendigt egnede foranstaltninger til bedoemmelse af fejl i observationerne . "  3 . Artikel 5 , stk . 4 , i direktiv 73/132/EOEF affattes saaledes :   " 4 . Resultaterne af de undersoegelser , som skal finde anvendelse i henhold til stk . 2 og 3 , kan opnaas i forbindelse med én af de to faellesskabsundersoegelser , som gennemfoeres i loebet af referenceaaret . "  4 . Artikel 6 , stk . 1 , i direktiv 73/132/EOEF affattes saaledes :   " 1 . Medlemsstaterne udarbejder paa grundlag af undersoegelsesresultaterne og andre foreliggende oplysninger prognoser over deres bruttoproduktion af hornkvaeg i de to perioder paa 6 maaneder , som begynder henholdsvis den 1 . januar og den 1 . juli .  Medlemsstaternes bruttoproduktion omfatter det samlede antal slagtninger af hornkvaeg af indenlandske og udenlandsk oprindelse samt saldoen for handelen med udlandet med levende hornkvaeg . "  5 . Artikel 6 , stk . 2 , foerste og anden linje , i direktiv 73/132/EOEF affattes saaledes :   " 2 . Prognosen over medlemsstaternes bruttoproduktion af hornkvaeg opstilles for foelgende kategorier : "  Artikel 2  1 . Medlemsstaterne gennemfoerer hvert aar en mellemliggende undersoegelse af hornkvaegbestanden , idet en dag i maj eller juni benyttes som referencedato .  2 . Den foerste mellemliggende undersoegelse finder sted i 1978 .  3 . Bestemmelserne i direktiv 73/132/EOEF vedroerende undersoegelsen i december anvendes paa den mellemliggende undersoegelse med undtagelse af artikel 5 , stk . 1 og 2 , i naevnte direktiv .  Som afvigelse fra bestemmelserne i foregaaende afsnit kan de medlemsstater , som har vanskeligt ved i spoergeskemaet for den mellemliggende undersoegelse at anvende alle de i artikel 3 i direktiv 73/132/EOEF omhandlede kategorier , dog paa baggrund af resultaterne af deres nationale undersoegelser foretage et skoen over kvaegbestanden inden for kategorierne slagterihornkvaeg og kvier paa et aar og derover .  Denne afvigelse fra bestemmelserne er gyldig indtil 1980 med forbehold for forlaengelse , som Raadet maatte beslutte paa forslag af Kommissionen .  4 . Medlemsstaterne meddeler senest den 30 . september Kommissionen de foreloebige resultater af den mellemliggende undersoegelse uden underinddeling efter omraader . De endelige resultater meddeles saa hurtigt som muligt .  Artikel 3  De udgifter , som er noedvendige til gennemfoerelsen af de undersoegelser , som er fastsat i dette direktiv i aarene 1978 , 1979 og 1980 , afholdes over De europaeiske Faellesskabers budget med et fast beloeb .  Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 19 . december 1977 .  Paa Raadets vegne  H . SIMONET  Formand