title: Kommissionens direktiv 2009/122/EF af 14. september 2009 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/73/EF om visse metoder til kvantitativ analyse af binære tekstilfiberblandinger med henblik på tilpasning til den tekniske udvikling (EØS-relevant tekst)

text:
               15.9.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 242/14

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2009/122/EF
   af 14. september 2009
   om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/73/EF om visse metoder til kvantitativ analyse af binære tekstilfiberblandinger med henblik på tilpasning til den tekniske udvikling
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/73/EF af 16. december 1996 om visse metoder til kvantitativ analyse af binære tekstilfiberblandinger (1), særlig artikel 5, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/121/EF af 14. januar 2009 om betegnelser for tekstilprodukter (2) etiketteres tekstilprodukter for at angive deres fiberblanding, og produkternes overensstemmelse med angivelserne på etiketten kontrolleres ved analyse.

               (2)

               Direktiv 96/73/EF indeholder bestemmelser om ensartede metoder til kvantitativ analyse af binære tekstilfiberblandinger.

               (3)

               På baggrund af de seneste resultater fra en teknisk arbejdsgruppe blev direktiv 2008/121/EF tilpasset til den tekniske udvikling ved at tilføje fibren melamin til listen over fibre i bilag I og V til nævnte direktiv.

               (4)

               Derfor er det nødvendigt at definere ensartede undersøgelsesmetoder for melamin.

               (5)

               Direktiv 96/73/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (6)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Direktiverne om Betegnelser for og Mærkning af Tekstilprodukter —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag II til direktiv 96/73/EF ændres i overensstemmelse med bilaget til dette direktiv.
   Artikel 2
   Gennemførelse
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 15. september 2010. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til nærværende direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. Medlemsstaterne fastlægger reglerne for denne henvisning.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af nærværende direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. september 2009.

            På Kommissionens vegne

         Günter VERHEUGEN

            Næstformand

      (1)  EFT L 32 af 3.2.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 19 af 23.1.2009, s. 29.

      BILAG
      I kapitel 2 i bilag II til direktiv 96/73/EF foretages følgende ændringer:

                  a)

                  De enkelte metoder — Oversigtstabel affattes således:
                  »OVERSIGTSTABEL

                              Metode

                              Anvendelsesområde

                              Reagens

                              Opløselig komponent

                              Uopløselig komponent

                              1.

                              Acetat

                              Visse andre fibre

                              Acetone

                              2.

                              Visse proteinfibre

                              Visse andre fibre

                              Hypochlorit

                              3.

                              Viskose, cupro eller visse typer af modal

                              Bomuld, elastolefin eller melamin

                              Myresyre og zinkchlorid

                              4.

                              Polyamid eller nylon

                              Visse andre fibre

                              80 % myresyre (m/m)

                              5.

                              Acetat

                              Triacetat, elastolefin eller melamin

                              Benzylalkohol

                              6.

                              Triacetat eller polylactid

                              Visse andre fibre

                              Dichlormethan

                              7.

                              Visse cellulosefibre

                              Polyester, elastomultiester eller elastolefin

                              75 % svovlsyre (m/m)

                              8.

                              Polyacrylfibre, visse modacrylfibre eller visse polychloridfibre

                              Visse andre fibre

                              Dimethylformamid

                              9.

                              Visse polychloridfibre

                              Visse andre fibre

                              Kuldisulfid/acetone 55,5/44,5 (v/v)

                              10.

                              Acetat

                              Visse polychloridfibre, elastolefin eller melamin

                              Iseddikesyre

                              11.

                              Silke

                              Uld, dyrehår, elastolefin eller melamin

                              75 % svovlsyre (m/m)

                              12.

                              Jute

                              Visse fibre af animalsk oprindelse

                              Kvælstofbestemmelsesmetode

                              13.

                              Polypropylen

                              Visse andre fibre

                              Xylen

                              14.

                              Visse andre fibre

                              Polychloridfibre (homopolymerer af vinylchlorid), elastolefin eller melamin

                              Koncentreret svovlsyre

                              15.

                              Polychloridfibre, visse modacryltyper, visse elasthantyper, acetat, triacetat

                              Visse andre fibre

                              Cyclohexanon

                              16.

                              Melamin

                              Bomuld eller aramid

                              90 % myresyre (m/m), varm«

                  b)

                  Metode nr. 1 ændres således:

                              i)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          uld (1), dyrehår (2 og 3), silke (4), bomuld (5), hør (7), hamp (8), jute (9), abaca (10), alfa (11), kokos (12), gyvel (13), ramie (14), sisal (15), cupro (21), modal (22), regenererede proteinfibre (23), viskose (25), polyacryl (26), polyamid eller nylon (30), polyester (35), elastomultiester (46), elastolefin (47) og melamin (48).

                                    Denne metode er under ingen omstændigheder anvendelig på overfladeacetylerede acetatfibre.«

                              ii)

                              Punkt 5 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Resultaterne beregnes efter den i den almindelige del angivne beregningsmetode. Værdien »d« udgør 1,00, undtagen for melamin, hvor værdien »d« = 1,01.«

                  c)

                  Metode nr. 2 ændres således:

                              i)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          bomuld (5), cupro (21), viskose (25), polyacryl (26), polychloridfibre (27), polyamid eller nylon (30), polyester (35), polypropylen (37), elasthan (43), glasfibre (44), elastomultiester (46), elastolefin (47) og melamin (48).

                                    Er der tale om flere typer af proteinfibre, giver metoden disses totalmængde, men ikke de procentvise andele.«

                              ii)

                              Punkt 5 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Resultaterne beregnes efter den i den almindelige del angivne beregningsmetode. Værdien »d« udgør 1,00, undtagen for bomuld, viskose, modal og melamin, hvor værdien »d« = 1,01, og for ubleget bomuld, hvor værdien »d« = 1,03.«

                  d)

                  Metode nr. 3 ændres således:

                              i)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          bomuld (5), elastolefin (47) og melamin (48).

                                    Konstateres tilstedeværelsen af modalfibre, skal der udføres et for-forsøg, for at undersøge, om de er opløselige i reagenset.
                              Denne metode kan ikke anvendes for blandinger, i hvilke bomulden er forandret ved et for stærkt kemisk angreb, eller såfremt viskose- eller cuprofibrene ikke mere er fuldt opløselige på grund af tilstedeværelsen af visse farvestoffer eller appreturmidler, der ikke har kunnet fjernes fuldstændigt.«

                              ii)

                              Punkt 5 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Resultaterne beregnes efter den i den almindelige del angivne beregningsmetode. Værdien »d« udgør 1,02 for bomuld, 1,01 for melamin og 1,00 for elastolefin.«

                  e)

                  Metode nr. 4 ændres således:

                              i)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          uld (1), dyrehår (2 og 3), bomuld (5), cupro (21), modal (22), viskose (25), polyacryl (26), polychlorid (27), polyester (35), polypropylen (37), glasfibre (44), elastomultiester (46), elastolefin (47) og melamin (48).

                                    Denne metode kan som angivet ovenfor også anvendes for blandinger, der indeholder uld; er uldindholdet over 25 %, anvendes dog metode nr. 2, dvs. opløsning af ulden i en natriumhypochloritopløsning.«

                              ii)

                              Punkt 5 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Resultaterne beregnes efter den i den almindelige del angivne beregningsmetode. Værdien »d« udgør 1,00, undtagen for melamin, hvor værdien »d« = 1,01.«

                  f)

                  Metode nr. 5 ændres således:

                              i)

                              Punkt 1 affattes således:
                              »1.   ANVENDELSESOMRÅDE
                              Denne metode skal, efter at komponenter, der ikke er fibre, er fjernet, anvendes for binære blandinger af:

                                          1.

                                          acetat (19)
                                          og

                                          2.

                                          triacetat (24), elastolefin (47) og melamin (48).«

                              ii)

                              Punkt 5 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Resultaterne beregnes efter den i den almindelige del angivne beregningsmetode. Værdien »d« udgør 1,00, undtagen for melamin, hvor værdien »d« = 1,01.«

                  g)

                  Metode nr. 6 ændres således:

                              i)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          uld (1), dyrehår (2 og 3), silke (4), bomuld (5), cupro (21), modal (22), viskose (25), polyacryl (26), polyamid eller nylon (30), polyester (35), glasfibre (44), elastomultiester (46), elastolefin (47) og melamin (48).

                                 Bemærk: Triacetatfibre, der som følge af en speciel efterbehandling er delvis forsæbede, er ikke fuldt opløselige i reagenset. I så fald kan metoden ikke anvendes.«

                              ii)

                              Punkt 5 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Resultaterne beregnes efter den i den almindelige del angivne beregningsmetode. Værdien »d« udgør 1,00, undtagen for polyester, elastomultiester, elastolefin og melamin, hvor værdien »d« udgør 1,01.«

                  h)

                  Metode nr. 8 ændres således:

                              i)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          uld (1), dyrehår (2 og 3), silke (4), bomuld (5), cupro (21), modal (22), viskose (25), polyamid eller nylon (30), polyester (35), elastomultiester (46), elastolefin (47) og melamin (48).

                                    Den gælder desuden for polyacryl- og visse modacrylfibre, der er behandlet med præmetalliserede farvestoffer (komplexfarvestoffer), dog ikke med efterchromerede farvestoffer.«

                              ii)

                              Punkt 5 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Resultaterne beregnes efter den i den almindelige del angivne beregningsmetode. Værdien »d« udgør 1,00, undtagen for uld, bomuld, cupro, modal, polyester, elastomultiester og melamin, hvor værdien »d« udgør 1,01.«

                  i)

                  Metode nr. 9 ændres således:

                              i)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          uld (1), dyrehår (2 og 3), silke (4), bomuld (5), cupro (21), modal (22), viskose (25), polyacryl (26), polyamid eller nylon (30), polyester (35), glasfibre (44), elastomultiester (46) og melamin (48).

                                    Er uld- eller silkeindholdet over 25 %, anvendes metode nr. 2.
                              Er polyamid- eller nylonindholdet over 25 %, anvendes metode nr. 4.«

                              ii)

                              Punkt 5 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Resultaterne beregnes efter den i den almindelige del angivne beregningsmetode. Værdien »d« udgør 1,00, undtagen for melamin, hvor værdien »d« = 1,01.«

                  j)

                  Punkt 1.2 under metode nr. 10 affattes således:

                              »2.

                              visse polychloridfibre (27), dvs. polyvinylchloridfibre, også efterchlorerede, elastolefin (47) og melamin (48).«

                  k)

                  Metode nr. 11 ændres således:

                              i)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          uld (1), dyrehår (2 og 3), elastolefin (47) og melamin (48).«

                              ii)

                              Punkt 5 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Resultaterne beregnes efter den i den almindelige del angivne beregningsmetode. Værdien »d« udgør 0,985 for uld, 1,00 for elastolefin og 1,01 for melamin.«

                  l)

                  Metode nr. 13 ændres således:

                              i)

                              Punkt 1.2 affattes således:

                                          »2.

                                          uld (1), dyrehår (2 og 3), silke (4), bomuld (5), acetat (19), cupro (21), modal (22), triacetat (24), viskose (25), polyacryl (26), polyamid eller nylon (30), polyester (35), glasfibre (44), elastomultiester (46) og melamin (48).«

                              ii)

                              Punkt 5 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Resultaterne beregnes efter den i den almindelige del angivne beregningsmetode. Værdien »d« udgør 1,00, undtagen for melamin, hvor værdien »d« = 1,01.«

                  m)

                  Metode nr. 14 ændres således:

                              i)

                              Punkt 1 affattes således:
                              »1.   ANVENDELSESOMRÅDE
                              Denne metode skal, efter at komponenter, der ikke er fibre, er fjernet, anvendes for binære blandinger af:

                                          1.

                                          bomuld (5), acetat (19), cupro (21), modal (22), triacetat (24), viskose (25), visse polyacryler (26), visse modacryler (29), polyamid eller nylon (30), polyester (35) og elastomultiester (46)
                                          med

                                          2.

                                          polychloridfibre (27) på basis af homopolymerer af vinylchlorid, også efterchlorerede, elastolefin (47) og melamin (48).
                                          De modacryler, der kan komme på tale, er dem, som giver en klar opløsning ved nedsænkning i koncentreret svovlsyre (d20 = 1,84 g/ml).
                                          Denne metode kan anvendes i stedet for metode nr. 8 og 9.«

                              ii)

                              Punkt 2 affattes således:
                              »2.   PRINCIP
                              Den andel, der består af andre komponenter end polychloridfibre, elastolefin eller melamin (dvs. de fibre, der er nævnt i punkt 1.1), fjernes fra en kendt tørvægt af blandingen ved opløsning i koncentreret svovlsyre (d20 = 1,84 g/ml). Restproduktet, der består af polychloridfibre, elastolefin eller melamin, opsamles, vaskes, tørres og vejes, og dets — om nødvendigt korrigerede — vægt udtrykkes i procent af blandingens tørvægt. Den andel, der udgøres af en anden komponent, beregnes som differencen.«

                              iii)

                              Punkt 5 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Resultaterne beregnes efter den i den almindelige del angivne beregningsmetode. Værdien »d« udgør 1,00, undtagen for melamin, hvor værdien »d« = 1,01.«

                  n)

                  Metode nr. 15 ændres således:

                              i)

                              Punkt 1 affattes således:
                              »1.   ANVENDELSESOMRÅDE
                              Denne metode skal, efter at komponenter, der ikke er fibre, er fjernet, anvendes for binære blandinger af:

                                          1.

                                          acetat (19), triacetat (24), polychlorid (27), visse modacryler (29), visse elastaner (43)
                                          med

                                          2.

                                          uld (1), dyrehår (2 og 3), silke (4), bomuld (5), cupro (21), modal (22), viskose (25), polyamid eller nylon (30), polyakryl (26), glasfibre (44) og melamin (48).

                                    Konstateres tilstedeværelsen af modacryler eller elastan, skal der udføres et for-forsøg for at undersøge, om fibrene er fuldstændigt opløselige i reagenset.
                              Det er også muligt at analysere blandinger indeholdende polychloridfibre ved anvendelse af metode nr. 9 eller 14.«

                              ii)

                              Punkt 5 affattes således:
                              »5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                              Resultaterne beregnes efter den i den almindelige del angivne beregningsmetode. Værdien »d« udgør 1,00, bortset fra i følgende tilfælde:

                                          silke og melamin

                                          1,01

                                          polyacryl

                                          0,98.«

                  o)

                  Metode nr. 16 indsættes efter metode nr. 15:
                  »METODE Nr. 16

                     MELAMIN OG VISSE ANDRE FIBRE

                     (Metode, der indebærer anvendelse af varm myresyre)

                  1.   ANVENDELSESOMRÅDE
                  Denne metode skal, efter at komponenter, der ikke er fibre, er fjernet, anvendes for binære blandinger af:

                              1.

                              melamin (48)
                              med

                              2.

                              bomuld (5) og aramid (31).

                        2.   PRINCIP
                  Melaminen fjernes fra en kendt tørvægt af blandingen ved opløsning i varm myresyre (90 vægtprocent).
                  Restproduktet samles, vaskes, tørres og vejes, og dets — om nødvendigt korrigerede — vægt udtrykkes i procent af blandingens tørvægt. Den andel, der udgøres af en anden komponent, beregnes som differencen.

                     Bemærk: Det anbefalede temperaturområde skal nøje overholdes, da melaminets opløselighed er meget temperaturafhængig.
                  3.   APPARATUR OG REAGENSER (andre end dem, der er angivet i den almindelige del)
                  3.1.   Apparatur

                              i)

                              Konisk kolbe med glaslukning, mindst 200 ml.

                              ii)

                              Vandbad med rysteanordning eller andet apparatur til rystning af kolben og fastholdelse af dens temperatur på 90 ± 2 °C.

                        3.2.   Reagenser

                              i)

                              Myresyre (90 % m/m, d20 = 1,204 g/ml). 890 ml 98-100 % m/m myresyre (d20 = 1,220 g/ml) fortyndes indtil 1 liter med vand.
                              Varm myresyre er stærkt korroderende og bør behandles forsigtigt.

                              ii)

                              Ammoniakopløsning, fortynding: 80 ml koncentreret ammoniakopløsning (d20 = 0,880 g/ml) fortyndes indtil 1 liter med vand.

                        4.   PRØVNINGSMETODE
                  Proceduren i den almindelige del følges, hvorefter følgende fremgangsmåde anvendes:
                  Prøven på mindst 200 ml i den koniske kolbe med glaslukning tilføres 100 ml myresyre pr. gram af prøvens vægt. Derefter lukkes kolben, og den rystes, således at prøven gennemvædes. Kolben rystes kraftigt i vandbad ved 90 ± 2 °C i 1 time. Kolben afkøles til stuetemperatur. Væsken hældes over en på forhånd tareret filterdigel. Der tilføres 50 ml myresyre til kolben indeholdende restproduktet, den rystes i hånden, og dens indhold filtreres gennem filterdiglen. Eventuelle overskydende fibres overføres til diglen ved udvaskning af kolben med endnu lidt myresyrereagens. Diglen tømmes ved sugning, og restproduktet vaskes med myresyrereagens, varmt vand, den fortyndede ammoniakopløsning og endelig koldt vand, idet diglen tømmes ved sugning efter hver vask. Der anvendes ikke sugning, før væsken efter hver enkelt vask er drænet ved tyngdekraftens hjælp. Til sidst tømmes diglen ved sugning, og diglen og restproduktet tørres, afkøles og vejes.

                     Bemærk: Temperaturen har stor indflydelse på melaminets opløsningsevne og bør nøje kontrolleres.
                  5.   BEREGNING OG ANGIVELSE AF RESULTATET
                  Resultaterne beregnes efter den i den almindelige del angivne beregningsmetode. Værdien »d« udgør 1,02 for bomuld og aramid.
                  6.   PRÆCISION
                  I homogene blandinger af tekstilmaterialer er konfidensgrænserne for resultater opnået ved denne metode højst ± 2 ved et konfidensniveau på 95 %.«


Avis juridique important

|

31996L0100

Europa-Parlamentets OG Rådets Direktiv 96/100/EF af 17. februar 1997 om ændring af bilaget til direktiv 93/7/EØF om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område

EF-Tidende nr. L 060 af 01/03/1997 s. 0059 - 0060

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 96/100/EF af 17. februar 1997 om ændring af bilaget til direktiv 93/7/EØF om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),i henhold til proceduren i traktatens artikel 189 B (3), ogud fra følgende betragtninger:Alt efter de kunstneriske traditioner i Fællesskabet betragtes akvareller, gouacher og pasteller som enten malerier eller tegninger; kategori 4 i bilaget til direktiv 93/7/EØF (4) omfatter tegninger, der udelukkende er fremstillet som håndarbejde, uanset underlagets og materialernes art, medens kategori 3 omfatter malerier og billeder, der udelukkende er fremstillet som håndarbejde, uanset underlagets og materialernes art; værditærsklerne, som finder anvendelse på disse to kategorier, er forskellige; dette vil kunne føre til, at akvareller, gouacher og pasteller behandles meget forskelligt inden for det indre marked, alt efter hvilken medlemsstat de befinder sig i; det er nødvendigt med henblik på anvendelsen af nævnte direktiv at træffe afgørelse om, hvilken kategori de skal henføres under for at sikre, at de anvendte værditærskler er de samme i hele Fællesskabet;erfaringen har vist, at de priser, der opnås for akvareller, gouacher og pasteller, normalt er højere end priserne for tegninger, men væsentligt lavere end priserne for olie- og temperamalerier; det er derfor hensigtsmæssigt at oprette en ny særskilt kategori med en tærskel på 30 000 ECU for akvareller, gouacher og pasteller; herved sikres mulighed for tilbagelevering af værker af større betydning, der ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 Bilaget til direktiv 93/7/EØF ændres således:1) I rubrik A:a) affattes punkt 3 således:»3. Malerier og billeder, der ikke hører ind under kategori 3 A eller 4, og som udelukkende er fremstillet som håndarbejde, uanset underlagets og materialernes art (1)«.b) indsættes følgende punkt:»3 A. Akvareller, gouacher og pasteller, der udelukkende er fremstillet som håndarbejde, uanset underlagets art (1).«c) affattes punkt 4 således:»4. Mosaikker, der ikke hører ind under kategori 1 eller 2, og som udelukkende er fremstillet som håndarbejde, uanset materialernes art, og tegninger, der udelukkende er fremstillet som håndarbejde, uanset underlagets og materialernes art (1)«.2) I rubrik B indsættes følgende kategori:»30 000- 3 A (Akvareller, gouacher og pasteller)«.Artikel 2 Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest seks måneder efter dets offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 3 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 17. februar 1997.På Europa-Parlamentets vegneJ. M. GIL-ROBLESFormandPå Rådets vegneG. ZALMFormand(1) EFT nr. C 6 af 11. 1. 1996, s. 15.(2) EFT nr. C 97 af 1. 4. 1996, s. 28.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 21. maj 1996 (EFT nr. C 166 af 10. 6. 1996, s. 38), Rådets fælles holdning af 8. juli 1996 (EFT nr. C 264 af 11. 9. 1996, s. 66) og Europa-Parlamentets afgørelse af 13. november 1996 (EFT nr. C 362 af 2. 12. 1996). Rådets afgørelse af 20. december 1996.(4) EFT nr. L 74 af 27. 3. 1993, s. 74.


Avis juridique important

|

31978L0549

Rådets direktiv 78/549/EØF af 12. juni 1978 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende hjulafskærmning på biler

EF-Tidende nr. L 168 af 26/06/1978 s. 0045 - 0050 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 8 s. 0145  den græske specialudgave: Kapitel 13 bind 7 s. 0130  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 8 s. 0145  den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 8 s. 0195  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 8 s. 0195

++++  RAADETS DIREKTIV  af 12 . juni 1978  om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning vedroerende hjulafskaermning paa biler   ( 78/549/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  De tekniske forskrifter , som biler skal opfylde i henhold til de nationale lovgivninger , omfatter blandt andet hjulafskaermning ;  disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat ; det er derfor paakraevet , at der vedtages ensartede forskrifter af samtlige medlemsstater , enten som tillaeg til eller i stedet for deres nugaeldende bestemmelser , saerligt med henblik paa at fremgangsmaaden for EOEF-standardtypegodkendelse i henhold til Raadets direktiv 70/156/EOEF af 6 . februar 1970 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne koeretoejer og paahaengsvogne dertil ( 3 ) , senest aendret ved direktiv 78/547/EOEF ( 4 ) , kan anvendes for alle biltyper ;  indbyrdes tilnaermelse af de nationale retsforskrifter om biler indebaerer en gensidig anerkendelse medlemsstaterne imellem af den kontrol , som hver af dem udoever paa grundlag af de faelles forskrifter -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Ved bil forstaas i dette direktiv ethvert motordrevet koeretoej af klasse M1 , som defineret i bilag I til direktiv 70/156/EOEF , der er bestemt til faerdsel paa vej , og som har mindst fire hjul og en konstruktivt bestemt maksimalhastighed over 25 km/t .  Artikel 2  Medlemsstaterne kan ikke naegte EOEF-standardtypegodkendelse eller national typegodkendelse af en bil paa grund af hjulafskaermningen , dersom denne opfylder de i bilag I anfoerte forskrifter .  Artikel 3  Medlemsstaterne kan ikke naegte eller forbyde salg , registrering , ibrugtagning eller anvendelse af biler paa grund af hjulafskaermningen , saafremt denne opfylder de i bilag I anfoerte forskrifter .  Artikel 4  De aendringer , som er noedvendige for at tilpasse forskrifterne i bilagene til den tekniske udvikling , vedtages i overensstemmelse med den i artikel 13 i direktiv 70/156/EOEF fastsatte fremgangsmaade .  Artikel 5  1 . Medlemsstaterne saetter de noedvendige bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden 18 maaneder efter dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom .  2 . Medlemsstaterne drager omsorg for at meddele Kommissionen ordlyden af vigtigste nationale bestemmelser , som de vedtager paa det omraade , der er omfattet af dette direktiv .  Artikel 6  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 12 . juni 1978 .  Paa Raadets vegne  K . OLESEN  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 118 af 16 . 5 . 1977 , s . 29 .  ( 2 ) EFT nr . C 114 af 11 . 5 . 1977 , s . 6 .  ( 3 ) EFT nr . L 42 af 23 . 2 . 1970 , s . 1 .  ( 4 ) Se side 39 i denne Tidende .  BILAG I  1 . ALMINDELIGE FORSKRIFTER  1.1 Biler skal vaere forsynede med hjulafskaermninger  ( hjulkasser , skaerme osv . ) .  1.2 . Hjulafskaermningerne skal vaere udformet paa en saadan maade , at de i videst muligt omfang beskytter andre vejfarende mod stenslag , mudder , is , sne og vand samt saaledes , at de nedsaetter faren for naevnte vejfarende som foelge af kontakt med hjulene , medens disse er i bevaegelse .  2 . SAERLIGE FORSKRIFTER  2.1 . Naar bilen er koereklar ( jf . punkt 2.6 i bilag I til direktiv 70/156/EOEF ) og hjulene er parallelle med bilens laengderetning , skal hjulafskaermningerne opfylde foelgende krav :  2.1.1 . i det omraade , der dannes af de radiale planer , der udgoer en vinkel paa 30 * forud og 50 * bagud fra hjulets centrum ( se fig . 1 ) skal hjulafskaermningens samlede bredde ( q ) mindst daekke daekkets bredde ( b ) , under hensyntagen til den ekstreme kombination daek/hjul , saaledes som foreskrevet af fabrikanten og angivet under punkt 5.2 i den i bilag II viste model ; for tvillinghjuls vedkommende skal de to daeks totale bredde ( t ) tages i betragtning ;  2.1.1.1 . ved bestemmelsen af de i 2.1.1 omtalte bredder tages paaskrifter , prydmoenstre , baand eller riller til beskyttelse af daeksiden ikke i betragtning ;  2.1.2 . den bageste del af hjulafskaermningerne maa ikke gaa ud over et vandret plan , der ligger 150 mm over hjulenes omdrejningsakse ( maalt ved aksen gennem hjulcentret ) , og desuden skal skaeringspunktet mellem hjulafskaermningens kant og dette plan ( pkt . A i figur 1 ) vaere uden for daekkets midterplan i laengderetningen , eller for tvillingshjuls vedkommende uden for det ydre daeks midterplan i laengderetningen ;  2.1.3 . hjulafskaermningernes udformning og placering skal vaere af en saadan art , at den er saa taet ved daekket som muligt , og saerligt inden for det omraade , der afgraenses af de i 2.1.1 omhandlede radiale planer , skal den opfylde foelgende forskrifter :  2.1.3.1 . projekteringen - i daekkets lodrette aksialplan  - af dybden ( p ) af hjulafskaermningernes yderkanter , maalt i det lodrette plan i laengderetningen gennem daekkets centrum skal vaere mindst 30 mm ; denne dybde ( p ) kan gradvis nedsaettes til 0 i de i punkt 2.1.1 omhandlede radialplaner ;  2.1.3.2 . afstanden ( c ) mellem hjulafskaermningernes underkanter og aksen gennem hjulnavet maa ikke overstige 2 gange r , hvor " r " er daekkets radius i hvilestilling ;  2.1.4 . for de koeretoejers vedkommende hvor den lodrette afstand mellem hjul og karosseri er indstillelig , skal ovennaevnte krav vaere opfyldt ved den af fabrikanten foreskrevne normalstilling ved koersel .  2.2 . Hjulafskaermningen kan bestaa af flere dele , forudsat der efter monteringen ingen aabninger er mellem de enkelte dele eller inden for disse .  2.3 . Hjulafskaermningerne skal vaere solidt fastgjorte . De kan dog vaere aftagelige , enten samlet eller i dele .  3 . ANVENDELSE AF SNEKAEDER  3.1 . Fabrikanten skal attestere , at bilen er konstrueret saaledes , at mindst én type snekaeder kan anvendes paa mindst en af de daektyper , som er godkendt for den paagaeldende biltypes drivhjul . En kombination af kaede/daek , som er egnet til den paagaeldende bil , skal angives af fabrikanten og anfoeres under pkt . 5.1 i den i bilag II viste model .  4 . BEGAERING OM EOEF-STANDARDTYPEGODKENDELSE  4.1 . Begaeringen om EOEF-standardtypegodkendelse af en biltype med hensyn til hjulafskaermninger skal indgives af bilens fabrikant eller af dennes befuldmaegtigede .  4.2 . Den skal ledsages af foelgende dokumenter i tre eksemplarer samt nedenstaaende angivelser :  4.2.1 . - detaljeret beskrivelse af biltypen for saa vidt angaar hjulafskaermningen ;  4.2.2 . - detaljerede skitser af samtlige hjulafskaermningsdele og af deres placering paa bilen .  4.3 . En bil , der er repraesentativ for den biltype , som oenskes godkendt , fremstilles for den tekniske myndighed , der skal foretage afproevningerne .  JFR . EFT TEGNING  BILAG II  MODEL   ( Stoerste format : A4 ( 210 gange 297 ) )  Myndighedens navn  BILAG TIL EOEF-STANDARDTYPEGODKENDELSES-SKEMA FOR EN BILTYPE MED HENSYN TIL HJULAFSKAERMNING   ( Artikel 4 , stk . 2 , og artikel 10 i Raadets direktiv 70/156/EOEF af 6 . februar 1970 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne koeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil )  EOEF-standardtypegodkendelse nr . ...  1 . Bilens fabriks - eller handelsmaerke ...  2 . Biltype ...  3 . Fabrikantens navn og adresse ...  4 . Navn og adresse paa fabrikantens befuldmaegtigede  ( eventuelt ) ...  5 . Kort beskrivelse af biltypen for saa vidt angaar hjulafskaermning ...  5.1 . Kombinationer snekaede/daek , som passer til bilens type , oplyst af fabrikanten ...  5.2 . Kombination daek/hjul oplyst af fabrikanten ...  6 . Bil fremstillet til godkendelse den ...  7 . Kontrolmyndighed ...  8 . Proeverapportens dato ...  9 . Proeverapportens nummer ...  10 . EOEF-Standardtypegodkendelse med hensyn til hjulafskaermning meddeles/naegtes ( 1 )  11 . Sted ...  12 . Dato ...  13 . Underskrift ...  14 . Der vedlaegges , foelgende , forsynet med ovennaevnte typegodkendelsesnummer :  En detaljeret beskrivelse af og en tegning af samtlige hjulafskaermningsdele samt af de dele af bilen , som har betydning i forbindelse med dette direktiv .  15 . Eventuelle bemaerkninger ...  ( 1 ) Det ikke gaeldende overstreges .


Avis juridique important

|

31991L0688

Rådets direktiv 91/688/EØF af 11. december 1991 om ændring af direktiv 72/462/EØF om sundhedsmæssige og veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med indførsel af kvæg, svin, får og geder samt fersk kød og kødprodukter fra tredjelande

EF-Tidende nr. L 377 af 31/12/1991 s. 0018 - 0019 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 40 s. 0044  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 40 s. 0044

RAADETS DIREKTIV af 11. december  1991 om aendring af direktiv 72/462/EOEF om sundhedsmaessige og veterinaerpolitimaessige problemer i  forbindelse med indfoersel af kvaeg, svin, faar og geder samt fersk koed og koedprodukter fra  tredjelande (91/688/EOEF) RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig  artikel 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og ud fra foelgende betragtninger: I Raadets direktiv 72/462/EOEF (4), senest aendret ved direktiv 91/266/EOEF (5), er det navnlig  fastlagt, hvilke betingelser med hensyn til klassisk svinepest der skal opfyldes ved indfoersel af  levende svin, fersk svinekoed og koedprodukter fra tredjelande; paa baggrund af den forbedrede sundhedssituation i Faellesskabet i henseende til klassisk svinepest  og ophoeret med systematisk vaccination mod denne sygdom er det hensigtsmaessigt at aendre de  betingelser, der er fastlagt for indfoersel af levende svin, fersk svinekoed og koedprodukter - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV: Artikel 1 Direktiv 72/462/EOEF aendres saaledes: 1) I artikel 6 indsaettes som stk. 4, 5 og 6: »4.  For saa vidt angaar klassisk svinepest skal svinene komme fra et tredjelands omraade, som: - har vaeret fri for klassisk svinepest i mindst tolv maaneder - ikke har tilladt vaccination i de forudgaaende tolv maaneder - paa sit omraade ikke tillader svin, der er blevet vaccineret inden for de seneste tolv maaneder. 5.  Uanset stk. 4 kan det efter fremgangsmaaden i artikel 29 besluttes at give tilladelse til  indfoersel af svin fra en del af et tredjelands omraade, forudsat at vaccination mod klassisk  svinepest er forbudt paa hele landets omraade, og at den paagaeldende del af tredjelandets omraade  opfylder betingelserne i stk. 4. 6.  Uanset stk. 4 kan det i tilfaelde af klassisk svinepest i et tredjeland, der opfylder  betingelserne i stk. 4, efter fremgangsmaaden i artikel 29 besluttes, at perioden paa tolv maaneder  som omhandlet i stk. 4, foerste led, kan nedsaettes til seks maaneder, hvis: a) et udbrud eller antal epizootiologisk forbundne udbrud opstaar inden for et geografisk begraenset  omraade, og b) udbruddet eller udbruddene er blevet saneret i loebet af tre maaneder, uden at der er foretaget  vaccination.« 2) I artikel 14, stk. 2, indsaettes som litra c): »c) hvor der ikke har vaeret paavist klassisk svinepest i mindst de seneste tolv maaneder, hvor  vaccination mod klassisk svinepest ikke har vaeret tilladt i mindst de seneste tolv maaneder, og hvor  ingen svin er blevet vaccineret mod klassisk svinepest i de seneste tolv maaneder.« 3) I artikel 15 indsaettes foelgende punktum: »Det kan besluttes at fravige artikel 14, stk. 2, litra c), efter fremgangsmaaden i artikel 29.« Artikel 2 Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at  efterkomme dette direktiv senest den 1. juli 1992. De underretter straks Kommissionen herom. Naar medlemsstaterne vedtager disse love og bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv,  eller de ledsages ved offentliggoerelsen af en saadan henvisning. De naermere regler for denne  henvisning fastsaettes af medlemsstaterne. Artikel 3 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Bruxelles, den 11. december 1991. Paa Raadets vegneP. BUKMANFormand     (1)EFT Nr. C 226 af 31. 8. 1991, s. 21.  (2)EFT Nr. C 326 af 16. 12. 1991.  (3)Udtalelse afgivet den 28. 11. 1991 (endu ikke offentliggjort i Tidende).  (4)EFT Nr. L 302 af 31. 12. 1972, s. 28.  (5)EFT Nr. L 134 af 29. 5. 1991, s. 45.


Avis juridique important

|

32002L0038

Rådets direktiv 2002/38/EF af 7. maj 2002 om ændring og midlertidig ændring af direktiv 77/388/EØF hvad angår merværdiafgiftssystemet for radio- og tv-spredningstjenester og visse elektronisk leverede tjenesteydelser

EF-Tidende nr. L 128 af 15/05/2002 s. 0041 - 0044

Rådets direktiv 2002/38/EFaf 7. maj 2002om ændring og midlertidig ændring af direktiv 77/388/EØF hvad angår merværdiafgiftssystemet for radio- og tv-spredningstjenester og visse elektronisk leverede tjenesteydelserRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3), ogud fra følgende betragtninger:(1) De nuværende momsregler for radio- og tv-spredningstjenester og elektronisk leverede tjenesteydelser i artikel 9 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag(4) - er ikke tilstrækkelige til at omfatte sådanne tjenester, der forbruges i Fællesskabet, og de kan heller ikke hindre konkurrenceforvridning på dette område.(2) For at det indre marked kan fungere tilfredsstillende, bør en sådan konkurrenceforvridning fjernes, og der bør indføres nye, harmoniserede regler for denne type aktiviteter. På området for elektronisk handel bør der navnlig ske beskatning af disse tjenester i Fællesskabet, når de leveres mod vederlag og anvendes af kunder, som er etableret her, og de bør ikke beskattes, hvis de anvendes uden for Fællesskabet.(3) Med henblik herpå bør radio- og tv-spredningstjenester og elektronisk leverede tjenesteydelser fra tredjelande til personer etableret i Fællesskabet eller fra Fællesskabet til aftagere etableret i tredjelande beskattes på aftagerens sted.(4) For at definere elektronisk leverede tjenesteydelser bør eksempler på sådanne tjenesteydelser medtages i et bilag til direktivet.(5) For at gøre det lettere for operatører, der leverer tjenesteydelser elektronisk, og som hverken er etableret inden for eller forpligtet til at være momsregistreret i Fællesskabet, at overholde afgiftsmæssige forpligtelser, bør der indføres en særordning. Ved anvendelse af denne ordning bør en operatør, der leverer sådanne tjenesteydelser ad elektronisk vej til ikke-afgiftspligtige personer inden for Fællesskabet, hvis han ikke på anden måde er momsregistreret i Fællesskabet, kunne vælge identifikation i en enkelt medlemsstat.(6) Den ikke-etablerede operatør, der ønsker at benytte sig af særordningen, bør opfylde kravene i denne og alle relevante gældende bestemmelser i den medlemsstat, hvor tjenesteydelserne forbruges.(7) Identifikationsmedlemsstaten bør under visse betingelser kunne udelukke en ikke-etableret operatør fra denne særordning.(8) Når en ikke-etableret operatør vælger særordningen, tilbagebetales al indgående merværdiafgift, som han har betalt for goder og tjenesteydelser, som han har brugt med henblik på sine skattepligtige aktiviteter under særordningen, af den medlemsstat, i hvilken den indgåede merværdiafgift er blevet betalt, jf. ordningerne i Rådets trettende direktiv 86/560/EØF af 17. november 1986 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Foranstaltninger til tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret på Fællesskabets område(5). De fakultative begrænsninger for tilbagebetaling i artikel 2, stk. 2 og 3, samt artikel 4, stk. 2, i samme direktiv bør ikke finde anvendelse.(9) Medlemsstaterne bør på betingelser, som de selv fastsætter, give tilladelse til, at visse momsopgørelser og -angivelser kan afgives ad elektronisk vej og kan også kræve, at det sker elektronisk.(10) De bestemmelser, der vedrører indførelse af elektroniske afgiftsangivelser, bør vedtages permanent. Det er ønskeligt, at alle andre bestemmelser vedtages midlertidigt for en periode på tre år, som kan forlænges af praktiske årsager, men de bør under alle omstændigheder, baseret på erfaringerne, revideres inden tre år efter den 1. juli 2003.(11) Direktiv 77/388/EØF bør derfor ændres tilsvarende -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1I direktiv 77/388/EØF foretages følgende midlertidige ændringer:1) Artikel 9 ændres således:a) I stk. 2, litra e), ændres det afsluttende punktum til et komma, og der tilføjes følgende led: "- radio- og tv-spredningstjenester,- elektronisk leverede tjenesteydelser, bl.a. som anført i bilag L."b) I stk. 2 tilføjes følgende litra: "f) det sted, hvor de i det sidste led af litra e) anførte tjenesteydelser leveres, er, når de præsteres til ikke-afgiftspligtige personer, der er etableret, har bopæl eller normalt er bosiddende i en medlemsstat, af en afgiftspligtig person, der har etableret hjemstedet for sin virksomhed eller har et fast forretningssted, hvorfra tjenesteydelserne leveres, uden for Fællesskabet, eller i mangel af et sådant hjemsted eller et fast forretningssted har sin bopæl eller normalt er bosiddende uden for Fællesskabet, det sted, hvor den ikke-afgiftspligtige person er etableret, har sin bopæl eller normalt er bosiddende."c) I stk. 3 affattes den indledende sætning således: "3. Med henblik på at undgå dobbelt påligning af afgifter, ikke-påligning af sådanne eller konkurrencefordrejning kan medlemsstaterne med hensyn til tjenesteydelser i henhold til stk. 2, litra e), med undtagelse af de tjenesteydelser, der er nævnt i sidste led, når de leveres til en ikke-afgiftspligtig person, og også med hensyn til udlejning af transportformer anse:"d) Stk. 4 affattes således: "4. I forbindelse med teletjenester og radio- og tv-spredningstjenester i henhold til stk. 2, litra e), anvender medlemsstaterne stk. 3, litra b), når de leveres til ikke- afgiftspligtige personer, der er etableret, har bopæl eller normalt er bosiddende i en medlemsstat, af en afgiftspligtig person, der har etableret hjemstedet for sin virksomhed eller har et fast forretningssted uden for Fællesskabet, hvorfra tjenesteydelserne leveres, eller i mangel af et sådant hjemsted eller fast forretningssted har sin bopæl eller normalt er bosiddende uden for Fællesskabet."2) I artikel 12, stk. 3, litra a), tilføjes følgende fjerde afsnit: "Tredje afsnit finder ikke anvendelse på de tjenesteydelser, der henvises til i sidste led i artikel 9, stk. 2, litra e)."3) Der tilføjes følgende artikel: "Artikel 26cSærordning for ikke-etablerede afgiftspligtige personer, der leverer elektroniske tjenesteydelser til ikke-afgiftspligtige personerA. DefinitionerI denne artikel forstås med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser ved:a) 'ikke-etableret afgiftspligtig person': en afgiftspligtig person, som hverken har etableret hjemstedet for sin virksomhed eller har et fast forretningssted inden for Fællesskabets område, og som ikke på anden måde kræves momsregistreret i henhold til artikel 22b) 'elektroniske tjenesteydelser' og 'elektronisk leverede tjenesteydelser': de tjenesteydelser, der henvises til i artikel 9, stk. 2, litra e), andet ledc) 'identifikationsmedlemsstat': den medlemsstat, som den ikke-etablerede afgiftspligtige person vælger at kontakte for at anmelde, hvornår hans virksomhed som afgiftspligtig inden for Fællesskabets område påbegyndes i henhold til bestemmelserne i denne artikeld) 'forbrugsmedlemsstat': den medlemsstat, hvor leveringen af de elektroniske tjenesteydelser anses for at finde sted i henhold til artikel 9, stk. 2, litra f)e) 'merværdiafgiftsangivelse': en angivelse som indeholder de oplysninger, der er nødvendige for at fastlægge det afgiftsbeløb, der skal opkræves i hver medlemsstat.B. Særordning for elektronisk leverede tjenesteydelser1. Medlemsstaterne skal tillade en ikke-etableret afgiftspligtig person, som leverer elektroniske tjenesteydelser til en ikke-afgiftspligtig person, som er etableret eller har sin bopæl eller normalt er bosiddende i en medlemsstat, at anvende en særordning i henhold til følgende bestemmelser. Særordningen finder anvendelse på alle leveringer inden for Fællesskabet.2. Den ikke-etablerede afgiftspligtige person skal anmelde påbegyndelse, ændring og ophør af sin virksomhed som afgiftspligtig til identifikationsmedlemsstaten, hvis han ikke mere er omfattet af særordningen. Denne anmeldelse skal foretages elektronisk.Oplysningerne fra den ikke-etablerede afgiftspligtige person til identifikationsmedlemsstaten om påbegyndelse af hans afgiftspligtige aktiviteter skal indeholde følgende enkeltheder til identifikationen: navn, postadresse, elektroniske adresser med websteder, eventuelt momsregistreringsnummer i hans hjemland og en erklæring om, at vedkommende ikke er momsregistreret i Fællesskabet. Den ikke-etablerede afgiftspligtige person skal meddele identifikationsmedlemsstaten enhver ændring i de afgivne oplysninger.3. Identifikationsmedlemsstaten skal identificere den ikke-etablerede afgiftspligtige person ved hjælp af et individuelt nummer. På grundlag af de oplysninger, der anvendes til denne identifikation, kan forbrugsmedlemsstaterne have deres egne identifikationsordninger.Identifikationsmedlemsstaten skal elektronisk meddele den ikke-etablerede afgiftspligtige person det identifikationsnummer, der er tildelt ham.4. Identifikationsmedlemsstaten skal udelukke den ikke-etablerede afgiftspligtige person fra identifikationsregisteret, hvis:a) han meddeler, at han ikke længere præsterer elektroniske tjenesteydelser, ellerb) det på anden måde kan antages, at hans afgiftspligtige aktiviteter er bragt til ophør, ellerc) han ikke længere opfylder de nødvendige krav for at måtte anvende særordningen, ellerd) han til stadighed undlader at rette sig efter reglerne for særordningen.5. Den ikke-etablerede afgiftspligtige person skal til identifikationsmedlemsstaten elektronisk indsende en merværdiafgiftsangivelse for hvert kvartal, uanset om der er leveret elektroniske tjenesteydelser eller ej. Angivelsen skal indsendes inden for 20 dage efter udgangen af den indberetningsperiode, som angivelsen vedrører.Merværdiafgiftsangivelsen skal indeholde identifikationsnummeret samt for hver enkelt forbrugsmedlemsstat, hvor afgifter er forfaldne, den samlede værdi uden moms af leverancerne af elektroniske tjenesteydelser for indberetningsperioden og det samlede tilsvarende afgiftsbeløb. Også de gældende afgiftssatser og det samlede skyldige afgiftsbeløb skal angives.6. Merværdiafgiftsangivelsen skal udarbejdes i euro. Medlemsstater, der ikke har indført euroen, kan kræve, at afgiftsangivelsen udarbejdes i den nationale valuta. Hvis leverancerne er foretaget i andre valutaer, anvendes kursen på den sidste dag i indberetningsperioden, når merværdiafgiftsangivelsen udfyldes. Omregningen skal ske til de valutakurser, som Den Europæiske Centralbank har offentliggjort for den dag, eller, hvis der ikke har været nogen offentliggørelse den dag, den næste offentliggørelsesdag.7. Den ikke-etablerede afgiftspligtige person skal indbetale merværdiafgiften, samtidig med at angivelsen indsendes. Betalingen skal ske til en bankkonto denomineret i euro, der er udpeget af identifikationsmedlemsstaten. Medlemsstater, der ikke har indført euroen, kan kræve, at betaling sker til en bankkonto denomineret i den nationale valuta.8. Uanset artikel 1, stk. 1, i direktiv 86/560/EØF får en ikke-etableret afgiftspligtig person, der gør brug af denne særordning, i stedet for at foretage fradrag i henhold til artikel 17, stk. 2, i nærværende direktiv, tilbagebetalt merværdiafgift i overensstemmelse med direktiv 86/560/EØF. Artikel 2, stk. 2 og 3, og artikel 4, stk. 2, i direktiv 86/560/EØF finder ikke anvendelse på tilbagebetaling i forbindelse med elektroniske leverancer, der er omfattet af denne særordning.9. En ikke-etableret afgiftspligtig person fører et tilstrækkeligt detaljeret regnskab med de transaktioner, der er omfattet af denne særordning, til at forbrugsmedlemsstatens skattemyndigheder kan fastslå, at den i punkt 5 nævnte merværdiafgiftsangivelse er korrekt. Dette regnskab skal efter anmodning gøres elektronisk tilgængeligt for identifikationsmedlemsstaten og for forbrugsmedlemsstaten. Dette regnskab skal opbevares i en periode på ti år fra udgangen af det år, hvor transaktionen blev foretaget.10. Artikel 21, stk. 2, litra b), finder ikke anvendelse på en ikke-etableret afgiftspligtig person, som har valgt denne særordning."Artikel 2I artikel 28h i direktiv 77/388/EØF foretages følgende ændringer i artikel 22:1) Stk. 1, litra a), affattes således: "a) Enhver afgiftspligtig person skal anmelde påbegyndelse, ændring og ophør af sin virksomhed som afgiftspligtig. Medlemsstaterne tillader på betingelser, som de selv fastsætter, den afgiftspligtige at foretage sådanne anmeldelser elektronisk og kan også kræve, at det sker elektronisk."2) Stk. 4, litra a), affattes således: "a) Enhver afgiftspligtig person skal indgive en angivelse inden for en af medlemsstaterne nærmere fastsat frist. Denne frist må højst være på to måneder regnet fra udløbet af hver afgiftsperiode. Afgiftsperioden fastsættes af medlemsstaterne til en, to eller tre måneder. Medlemsstaterne kan dog fastsætte andre perioder, der imidlertid ikke må overstige et år. Medlemsstaterne tillader på betingelser, som de selv fastsætter, den afgiftspligtige at foretage sådanne angivelser elektronisk og kan også kræve, at det sker elektronisk."3) Stk. 6, litra a), affattes således: "a) Medlemsstaterne kan kræve, at den afgiftspligtige person indgiver en angivelse indeholdende alle de i stk. 4 nævnte oplysninger vedrørende samtlige transaktioner i det foregående år. Denne angivelse skal indeholde alle nødvendige oplysninger til brug for eventuelle berigtigelser. Medlemsstaterne tillader på betingelser, som de selv fastsætter, den afgiftspligtige at afgive sådanne angivelser elektronisk og kan også kræve, at det sker elektronisk."4) Stk. 6, litra b), andet afsnit, affattes således: "Oversigten over angivelserne udarbejdes for hvert kvartal i en periode og efter procedurer, der fastlægges af medlemsstaterne, som træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at bestemmelserne om administrativt samarbejde inden for indirekte beskatning under alle omstændigheder overholdes. Medlemsstaterne tillader på betingelser, som de selv fastsætter, den afgiftspligtige at afgive sådanne angivelser elektronisk og kan også kræve, at det sker elektronisk."Artikel 31. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv den 1. juli 2003. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 4Artikel 1 anvendes for en periode på tre år fra datoen i artikel 3, stk. 1.Artikel 5Rådet tager på grundlag af en rapport fra Kommissionen bestemmelserne i artikel 1 i dette direktiv op til revision inden den 30. juni 2006 og træffer enten i overensstemmelse med artikel 93 i traktaten foranstaltninger på et ikke-diskriminerende grundlag vedrørende en hensigtsmæssig elektronisk mekanisme med henblik på pålæggelse, angivelse, opkrævning og fordeling af afgiftsprovenu fra elektronisk leverede tjenesteydelser med afgiftspligt på forbrugsstedet eller, på grundlag af et forslag fra Kommissionen, med enstemmighed afgørelse om forlængelse af perioden i artikel 4, hvis det af praktiske årsager skønnes nødvendigt.Artikel 6Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 7Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 7. maj 2002.På Rådets vegneR. De Rato Y FigaredoFormand(1) EFT C 337 E af 28.11.2000, s. 65.(2) EFT C 232 af 17.8.2001, s. 202.(3) EFT C 116 af 20.4.2001, s. 59.(4) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 2001/115/EF (EFT L 15 af 17.1.2002, s. 24).(5) EFT L 326 af 21.11.1986, s. 40.BILAG""BILAG LVEJLEDENDE LISTE OVER ELEKTRONISK LEVEREDE TJENESTEYDELSER I HENHOLD TIL ARTIKEL 9, STK. 2, LITRA E)1. Levering og hosting af websteder, fjernvedligeholdelse af software og hardware2. Levering og ajourføring af software3. Levering af billeder, tekster og information og tilrådighedsstillelse af databaser4. Levering af musik eller af film, spil, herunder hasardspil eller spil om penge, udsendelser eller politiske, kulturelle og kunstneriske begivenheder, sportsbegivenheder, videnskabelige begivenheder eller underholdning5. Levering af fjernundervisningNår en leverandør af en tjenesteydelse og hans kunde kommunikerer via elektronisk post, betyder dette ikke i sig selv, at denne tjenesteydelse er en elektronisk tjenesteydelse i den i sidste led i artikel 9, stk. 2, litra e), omhandlede betydning.


Avis juridique important

|

31983L0206

Rådets direktiv 83/206/EØF af 21. april 1983 om ændring af direktiv 80/51/EØF om begrænsning af støj fra subsoniske luftfartøjer

EF-Tidende nr. L 117 af 04/05/1983 s. 0015 - 0017 den spanske specialudgave: Kapitel 07 bind 3 s. 0162  den portugisiske specialudgave: Kapitel 07 bind 3 s. 0162  den finske specialudgave: kapitel 15 bind 4 s. 0122  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 4 s. 0122

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 21. april 1983  om aendring af direktiv 80/51/EOEF om begraensning af stoej fra subsoniske luftfartoejer  (83/206/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 84, stk. 2,  under henvisning til udkast til direktiv forelagt af Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (2), og  ud fra foelgende betragtninger:  Som foelge af aendringer foretaget af Organisationen for international civil Luftfart i bilag 16 til Konventionen angaaende international civil Luftfart, som fastsaetter normer for stoej fra luftfartoejer, og foranstaltninger paa internationalt plan vedroerende stoej fra luftfartoejer er det blevet noedvendigt at aendre Raadets direktiv 80/51/EOEF af 20. december 1979 om begraensning af stoej fra subsoniske luftfartoejer (3);  det er noedvendigt at praecisere formaalet med artikel 1 og 5 i naevnte direktiv;  det er noedvendigt at forhindre flyvning med civile subsoniske jetfly, som ikke er registreret paa medlemsstaternes omraader, og som ikke opfylder de her gaeldende internationale normer paa disse omraader, efter den 31. december 1987, idet der dog kan indroemmes en midlertidig undtagelse herfra indtil den 31. december 1989;  i betragtning af Groenlands geografiske beliggenhed og ringe befolkningstaethed er det ikke noedvendigt at anvende dette forbud i Groenland;  reglerne om stoejecertifikater boer fraviges til fordel for et mindre antal fly, som er fremstillet specielt til transporter for Faellesskabets flyindustri -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Direktiv 80/51/EOEF aendres saaledes:  1. Artikel 1 affattes saaledes:  »Artikel 1  Hver medlemsstat sikrer, at civile subsoniske jetfly eller propeldrevne fly, der er registreret paa dens omraade, og som hoerer ind under en af kategorierne i bind I (Stoej fra luftfartoejer) i bilag 16 til konventionen angaaende international civil Luftfart i den udgave, der anvendes fra den 26. november 1981 i medfoer af 5. aendring, i det foelgende benaevnt »bilag 16/5«, ikke benyttes paa medlemsstaternes omraade, medmindre medlemsstaten har udstedt et stoejcertifikat paa grundlag af tilstraekkelig dokumentation for, at de paagaeldende fly opfylder krav, der mindst svarer til normerne i del II, kapitel 2, 3, 5 eller 6, i bind I i bilag 16/5«;  2. I artikel 2, stk. 1, aendres:  - »luftfartoej hver gang til »fly«,  - i litra e), »maksimumsvaegte« til »maksimumsmasser«;  3. Artikel 3, stk. 1, affattes saaledes:  »1. Hver medlemsstat drager omsorg for, at civile propeldrevne fly med en maksimummasse ved start i henhold til luftdygtighedsbeviset paa hoejst 5 700 kg og civile subsoniske jetfly, der ikke henhoerer under en af kategorierne i bind I i bilag 16/5, og som benytter flyvepladser beliggende i en medlemsstat, for at blive godkendt opfylder krav, der mindst svarer til normerne i del I, kapitel 2 eller 6, i bind I i bilag 16/5, naar de registreres foerste gang paa medlemsstatens omraade.«;  4. I artikel 4 aendres »luftfartoej« hver gang til »fly«;  5. Artikel 5 affattes saaledes:  »Artikel 5  1. Med forbehold af artikel 1, sikrer hver medlemsstat, at civile subsoniske jetfly, der er registreret paa dens omraade, fra den 1. januar 1987 ikke benyttes paa medlemsstaternes omraade, med mindre medlemsstaten har meddelt stoejcertifikat paa grundlag af tilstraekkelig dokumentation for, at de paagaeldende fly opfylder krav, der mindst svarer til normerne i del II, kapitel 2, i bind I i bilag 16/5.  2. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan bevilge midlertidige undtagelser fra stk. 1 eller fra artikel 7, stk. 2, hvis vedkommende luftfartsselskab forpligter sig til senest den 31. december 1988 at erstatte de paagaeldende fly med andre fly, som findes paa markedet, og som opfylder de krav, der mindst svarer til stoejnormerne i del II, kapitel 3, i bind I i bilag 16/5.«;  6. - aendres i artikel 6 «luftfartoej« til »fly«;  - bliver den nuvaerende tekst til stk. 1;  - tilfoejes foelgende stk.:  »2. Medlemsstaterne kan tillade anvendelse af civile propeldrevne fly med en maksimummasse ved start i henhold til luftdygtighedscertifikatet paa over 5 700 kg, der er specielt konstrueret og fremstillet i meget faa enheder, og som anvendes til transport af luftfartsindustriprodukter af usaedvanlig stoerrelse, og som ikke saettes i drift paa grundlag af de oevrige bestemmelser i dette direktiv, hvis de sikrer, at saadanne fly kun anvendes paa deres eget omraade eller i andre stater, som har givet deres samtykke hertil.  Foer en medlemsstat giver sin tilladelse i henhold til dette stk., skal den underette Kommissionen.«;  7. I artikel 7:  - aendres »luftfartoej« hver gang til »fly«;  - bliver den nuvaerende tekst til stk. 1;  - tilfoejes foelgende stykker:  »2. Fra den 1. januar 1988 kan medlemsstaterne ikke give tilladelse til flyvning paa deres omraader med civile subsoniske jetfly, som ikke er registreret i en medlemsstat, og som ikke opfylder krav, der mindst svarer til stoejnormerne i del II, kapitel 2, i bind I i bilag 16/5.  3. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan tillade midlertidige undtagelser fra stk. 2, hvis luftfartsselskabet fremlaegger bevis for, at det er oekonomisk eller teknisk umuligt at beflyve disse lufthavne med fly, der opfylder kravene i stk. 2. Disse undtagelser skal ophoere senest den 31. december 1989.  4. Stk. 2 og 3 finder ikke anvendelse paa Groenland.«.  Artikel 2  1. Medlemsstaterne saetter senest tolv maaneder efter meddelelsen af dette direktiv (1) de noedvendige bestemmelser i kraft for at efterkomme det. De underretter straks Kommissionen herom.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 21. april 1983.  Paa Raadets vegne  D. von WUERZEN  Formand  Raadet har modtaget foelgende meddelelse fra forbundsrepublikken Tysklands regering:  »Forbundsrepublikken Tyskland erklaerede i forbindelse med deponeringen at ratifikationsdokumenterne vedroerende traktaterne om oprettelse af De europaeiske Faellesskaber, at disse traktater ligeledes gaelder for Land Berlin. Den erklaerede i samme forbindelse, at de rettigheder og det ansvar, der tillagt Frankrig, Det forenede Kongerige og de forenede Stater med hensyn til Berlin, forbliver uberoert. I betragtning af, at den civile luftfart hoerer til de omraader, hvor de naevnte stater udtrykkeligt har forbeholdt sig befoejelser med hensyn til Berlin, henleder forbundsregeringen, efter at have raadfoert sig med disse staters regeringer, opmaerksomheden paa, at Raadets direktiv om aendring af direktiv 80/51/EOEF om begraensning af stoej fra subsoniske luftfartoejer ikke omfatter Land Berlin.«.  (1) EFT nr. C 334 af 20. 12. 1982, s. 137.  (2) EFT nr. C 348 af 31. 12. 1981, s. 3.  (3) EFT nr. L 18 af 24. 1. 1980, s. 26.  (1) Dette direktiv er meddelt medlemsstaterne den 26. april 1983.