Avis juridique important

|

31985L0362

Rådets syttende direktiv 85/362/EØF af 16. juli 1985 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Fritagelse for merværdiafgift ved midlertidig indførsel af andre goder end transportmidler

EF-Tidende nr. L 192 af 24/07/1985 s. 0020 - 0028 den spanske specialudgave: Kapitel 09 bind 2 s. 0009  den portugisiske specialudgave: Kapitel 09 bind 2 s. 0009

*****  RAADETS  SYTTENDE DIREKTIV  af 16. juli 1985  om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - Fritagelse for mervaerdiafgift ved midlertidig indfoersel af andre goder end transportmidler  (85/362/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 99 og 100,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Det er vigtigt at begraense de afgiftsmaessige hindringer for frie varebevaegelser inden for Faellesskabet med henblik paa at lette leveringen af tjenesteydelser og saaledes udvikle og styrke det indre marked;  stoerst mulig momsfritagelse for goder, der midlertidigt indfoeres fra én medlemsstat i en anden, vil medvirke til virkeliggoerelsen af dette maal;  et begraenset antal varer, der bliver forbrugt, naar de anvendes, boer vaere udelukket fra en saadan fritagelse;  i henhold til artikel 14, stk. 1, litra c), i sjette direktiv 77/388/EOEF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - Det faelles mervaerdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag - (4), skal medlemsstaterne, med forbehold af andre faellesskabsbestemmelser og paa de betingelser, som de fastsaetter bl.a. med henblik paa at forhindre enhver mulig form for svig, unddragelse eller misbrug, fritage indfoersel af goder, der anmeldes med henblik paa inddragelse under en ordning vedroerende midlertidig indfoersel, og som derfor opnaar fritagelse for told eller kunne have opnaaet fritagelse herfor, hvis de var blevet indfoert fra et tredjeland;  Kommissionen skal i henhold til artikel 14, stk. 2, i naevnte direktiv forelaegge Raadet forslag med henblik paa indfoerelse af faellesskabsbestemmelser om skatter og afgifter, der praeciserer anvendelsesomraadet for de i artikel 14, stk. 1, naevnte fritagelser og de naermere regler for disses praktiske gennemfoerelse;  medlemsstaterne kan i medfoer af artikel 16, stk. 1, punkt D, i naevnte direktiv traeffe saerlige foranstaltninger med henblik paa at fritage levering af goder, der fortsat er omfattet af en ordning vedroerende midlertidig indfoersel, for mervaerdiafgift;  Kommissionen skal i henhold til artikel 16, stk. 3, i naevnte direktiv forelaegge Raadet forslag til faelles gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende mervaerdiafgift paa de i artikel 16, stk. 1, omhandlede transaktioner;  for indfoersel fra tredjelande boer der tilstraebes stoerst mulig overensstemmelse mellem toldordningen og mervaerdiafgiftsordningen, isaer fordi mange fritagelsesordninger ved midlertidig indfoersel er et resultat af multilaterale internationale konventioner, der omfatter alle skatter og afgifter, som skal betales ved eller i forbindelse med indfoersel;  det boer under visse omstaendigheder vaere muligt for medlemsstaterne at naegte at give adgang til ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel eller at tilbagekalde en fritagelse eller at forlange sikkerhedsstillelse med henblik paa at forhindre unddragelse eller misbrug;  fritagelse ved midlertidig indfoersel boer kun omfatte tilfaelde, hvor varer skal anvendes til formaal, for hvilke der kan indroemmes fritagelse, og hvor disse varer derefter skal genudfoeres; det er derfor noedvendigt at fastsaette bestemmelser om kontrol med ordningerne for at sikre, at mervaerdiafgiften forfalder i tilfaelde, hvor varer ophoerer med at vaere berettiget til fritagelse;  det ville vaere en administrativ forenkling, hvis visse varer, der indfoeres med henblik paa salg - som en undtagelse fra de grundlaeggende regler i ordningen vedroerende midlertidig indfoersel - i en noeje afgraenset periode kunne indroemmes fritagelse ved midlertidig indfoersel;  det er noedvendigt, at der fastsaettes passende tidsrum for tilpasningen af de nationale lovgivninger paa naermere anfoerte omraader -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  AFSNIT I  ALMINDELIGE BESTEMMELSER  Artikel 1  1. Medlemsstaterne indroemmer i overensstemmelse med dette direktiv fritagelse for mervaerdiafgift ved midlertidig indfoersel af de i dette direktiv omhandlede goder og fastsaetter betingelserne for at sikre en korrekt og enkel anvendelse af saadan fritagelse og med henblik paa at forhindre enhver mulig form for svig, unddragelse eller misbrug.  Medlemsstaterne kan ligeledes for saa vidt angaar senere tjenesteydelser, der udfoeres under anvendelse af disse goder, fastsaette betingelserne med henblik paa at sikre en korrekt og enkel afgiftsbelastning og forhindre enhver form for svig, unddragelse eller misbrug.  2. Transportmidler, paller og containere er ikke omfattet af dette direktivs anvendelsesomraade.  3. I dette direktiv fastlaegges for andre goder end de i stk. 2 naevnte:  a) anvendelsesomraadet for fritagelse for mervaerdiafgift vedroerende indfoerte goder, der anmeldes med henblik paa inddragelse under en ordning vedroerende midlertidig indfoersel som omhandlet i artikel 14, stk. 1, litra c), i direktiv 77/388/EOEF, og de naermere regler for den praktiske gennemfoerelse af saadanne fritagelser som omhandlet i artikel 14, stk. 2, i samme direktiv;  b) de i artikel 16, stk. 3, i direktiv 77/388/EOEF omhandlede faelles gennemfoerelsesbestemmelser med henblik paa fritagelse for mervaerdiafgift paa levering af goder, der fortsat falder ind under en ordning vedroerende midlertidig indfoersel.  4. I dette direktiv forstaas ved  a) »en medlemsstats omraade«: det i artikel 3 i direktiv 77/388/EOEF definerede »indland«;  b) »ordning vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel«: de ordninger, i henhold til hvilke goder, som skal forblive midlertidigt paa en medlemsstats omraade og derefter genudfoeres, kan indfoeres med fritagelse for mervaerdiafgift i overensstemmelse med betingelserne i naervaerende direktiv;  c) »kompetente myndigheder«: de myndigheder i medlemsstaten, til hvem anmodningen om godernes henfoerelse under ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel skal indgives;  d) »person«: en fysisk eller juridisk person.  Artikel 2  1. De kompetente myndigheder giver adgang til ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel gennem tilladelser, der meddeles enhver person, som paa eget ansvar anvender eller lader anvende de goder, for hvilke der er anmodet om fritagelse.  2. De kompetente myndigheder traeffer alle fornoedne foranstaltninger til sikring af varernes identificering og kontrollen med deres anvendelse.  3. De kompetente myndigheder kan:  a) naegte at indroemme fritagelse ved midlertidig indfoersel, naar de skoenner, at det er umuligt at identificere de naevnte goder eller at kontrollere anvendelsen heraf,  b) naegte at indroemme fritagelse over for personer, der ikke frembyder tilstraekkelig sikkerhed, og isaer over for personer, der tidligere har misbrugt ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel, eller som har begaaet en grov overtraedelse af told- eller skattebestemmelserne.  Artikel 3  1. De kompetente myndigheder kan samtidig med, at adgangen til fritagelse ved midlertidig indfoersel indroemmes, kraeve, at der stilles sikkerhed for betaling af den mervaerdiafgift, der forfalder, hvis afgiftspligt i henhold til artikel 8 indtraeder.  2. Skal der stilles sikkerhed for de goder, der midlertidigt indfoeres fra en medlemsstat i en anden, kan den person, der har faaet adgang til ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel, vaelge, hvorvidt sikkerheden skal stilles  a) i form af et depositum i kontanter i valutaen i den medlemsstat, hvor sikkerhed kraeves stillet,  b) ved en kautionist, som har sit saedvanlige opholdssted eller har forretningssted i den medlemsstat, hvor sikkerhed kraeves stillet, og som er godkendt af den paagaeldende medlemsstats kompetente myndigheder, eller  c) i enhver anden form, der kan accepteres af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor sikkerhed kraeves stillet.  3. Skal der stilles sikkerhed, maa denne ikke overstige den mervaerdiafgift, der skulle have vaeret erlagt af godernes vaerdi paa indfoerselstidspunktet, hvis goderne paa dette tidspunkt var overgaaet til omsaetning paa det indenlandske marked.  4. Der skal ikke stilles sikkerhed:  a) for goder, der er omfattet af proceduren i Raadets forordning (EOEF) nr. 3/84 af 19. december 1983 om en ordning for bevaegelser inden for Faellesskabet af varer, der ekspederes fra en medlemsstat med henblik paa varernes midlertidige anvendelse i en eller flere andre medlemsstater (1);  b) for goder, der indfoeres fra en anden medlemsstat eller fra et tredjeland, i de tilfaelde, der er omhandlet i artikel 3 og 33 i Raadets forordning (EOEF) nr. 3599/82 af 21. december 1982 om ordningen vedroerende midlertidig indfoersel (1).  Artikel 4  1. En person, der har faaet adgang til ordningen vedroerende midlertidig indfoersel, er undergivet de tilsyns- og kontrolforanstaltninger, der foreskrives af de kompetente myndigheder.  2. De kompetente myndigheder kan tilbagekalde adgangen til fritagelse ved midlertidig indfoersel, hvis de konstaterer, at den paagaeldende person ikke har opfyldt betingelserne for meddelelse af denne adgang.  Artikel 5  1. De kompetente myndigheder fastsaetter perioden for godernes forbliven under ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel afhaengigt af den godkendte anvendelse. Med forbehold af de graenser, der er fastsat i artikel 14-16, 18, 21, 26, 28 og 29, er den maksimale periode fireogtyve maaneder.  2. Naar saerlige omstaendigheder goer det berettiget, kan de kompetente myndigheder dog efter anmodning fra den person, hvem adgangen er indroemmet, i rimeligt omfang og paa de i dette direktiv fastsatte betingelser forlaenge de i stk. 1 omhandlede perioder bortset fra den i artikel 28 naevnte for at muliggoere den godkendte anvendelse.  Artikel 6  De kompetente myndigheder giver tilladelse til, at adgangen til fritagelse ved midlertidig indfoersel overdrages til en anden person paa dennes anmodning, hvis den paagaeldende person opfylder de i dette direktiv fastsatte betingelser og paatager sig de forpligtelser, der paahviler den oprindelige indehaver af adgangen, navnlig forpligtelser i forbindelse med fastsaettelsen af perioden for godernes forbliven under ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel.  Artikel 7  Medlemsstaterne fritager levering af varer i henhold til artikel 5 i direktiv 77/388/EOEF for mervaerdiafgift, hvis koeberen er en person med hjemsted uden for den importerende medlemsstats omraade, og hvis goderne forbliver under ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel.  Artikel 8  1. Adgang til ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel ophoerer, uden at mervaerdiafgiften forfalder, saafremt goder, for hvilke der er indroemmet fritagelse,  a) udfoeres fra medlemsstatens omraade,  b) med henblik paa senere udfoersel henfoeres under ordningen for  - toldoplag, eller  - frizoner, eller  - faellesskabsforsendelser, eller en af de ordninger for international transport, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 222/77 af 13. december 1976 om faellesskabsforsendelse (2), for saa vidt anvendelsen af disse ordninger er tilladt i henhold til Faellesskabets retsregler, eller  c) destrueres under toldkontrol, eller, hvis de kompetente myndigheder finder dette tilfredsstillende bevist, naar goderne er blevet fuldstaendig destrueret eller er gaaet uigenkaldelig tabt enten som foelge af deres natur eller som foelge af haendelige begivenheder eller som foelge af force majeure. I henhold til dette afsnit anses et gode for uigenkaldelig tabt, naar som foelge af godets fysiske bortkomst ingen kan goere brug af det.  2. Afgiftspligten indtraeder, og afgiften forfalder:  a) naar de kompetente myndigheder i undtagelsestilfaelde og i de i artikel 13 omhandlede tilfaelde giver tilladelse til, at goder, som er henfoert til ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel, angives til indenlandsk omsaetning,  b) naar goder, der kan genvindes som affald efter en behoerigt tilladt destruktion, angives til idenlandsk omsaetning, eller  c) naar de i artikel 29 omhandlede goder angives til indenlandsk omsaetning.  3. Hvis en af betingelserne for adgang til ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel ikke laengere er opfyldt, og hvis fritagelsesordningen ikke er ophoert i henhold til bestemmelserne i stk. 1, ophoerer goderne med at vaere omfattet af denne ordning. I saadanne tilfaelde anses afgiftspligten for at vaere indtraadt, og afgiften forfalder foelgelig, enten paa det tidspunkt, hvor betingelsen ikke laengere er opfyldt, eller saafremt det konstateres, at betingelsen aldrig har vaeret opfyldt, paa dette tidspunkt, hvor goderne er blevet indfoert i medlemsstaten.  4. Dersom goderne er overgaaet til indenlandsk omsaetning, og dersom importoeren er en ikke-afgiftspligtig person eller en afgiftspligtig person, der ikke er  fuldt fradragsberettiget, kan medlemsstaterne for at imoedegaa betydelige fordrejninger af konkurrencevilkaarene anse afgiftspligten for indtraadt paa det tidspunkt, da de paagaeldende goder blev indfoert i medlemsstaten.  Artikel 9  1. Medmindre andet gaelder ifoelge artikel 28, indroemmes der ikke adgang til ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel af goder, der indfoeres fra tredjelande med delvis eller fuldstaendig fritagelse for importafgifter i henhold til bestemmelserne i afsnit III i forordning (EOEF) nr. 3599/82.  2. For goder, der giver ret til delvis fritagelse for importafgifter, indtraeder mervaerdiafgiftspligten paa det tidspunkt, hvor goderne indfoeres i en medlemsstat. I saadanne tilfaelde kan medlemsstaterne fastsaette, at mervaerdiafgiften forfalder enten ved afgiftspligtens indtraeden eller ved opkraevningen af importafgiften.  Hvis mervaerdiafgiften opkraeves ved afgiftspligtens indtraeden, finder der en tilpasning sted af beregningsgrundlaget ved opkraevningen af den importafgift, som skal betales i henhold til den delvise fritagelse. Medlemsstaterne kan dog undlade at foretage saadan tilpasning, naar importoeren er en afgiftspligtig person, som har ret til fuldt ud at fratraekke mervaerdiafgiften for indfoerte goder.  AFSNIT II  OMFANGET AF ORDNINGEN VEDROERENDE FRITAGELSE VED MIDLERTIDIG INDFOERSEL AF GODER FRA EN MEDLEMSSTAT I EN ANDEN  Artikel 10  Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel af goder fra en medlemsstat i en anden omfatter goder som:  a) er bestemt til genudfoersel uden forarbejdning;  b) opfylder betingelserne i artikel 9 og 10 i traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab eller, hvis de er omfattet af traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, befinder sig i fri omsaetning;  c) er erhvervet i overensstemmelse med de i den medlemsstat, hvorfra goderne udfoeres, gaeldende bestemmelser om anvendelse af mervaerdiafgift og ikke i kraft af deres udfoersel er blevet fritaget for mervaerdiafgift;  d) tilhoerer en person med hjemsted uden for den importerende medlemsstats omraade;  e) ikke er varer, som kan fortaeres.  Artikel 11  Goder, som fra en medlemsstat indfoeres i en anden, og som ikke er berettiget til fritagelse i medfoer af artikel 10, kan henfoeres til ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel, hvis de i medfoer af afsnit III ville have vaeret omfattet af en saadan fritagelse ved indfoersel fra et tredjeland.  Fritagelse ved midlertidig indfoersel kan dog ikke indroemmes, hvis  a) goderne opfylder betingelserne i artikel 9 og 10 i traktaten om oprettelse af De europaeiske oekonomiske Faellesskaber,  b) goderne ikke er erhvervet i overensstemmelse med de i den medlemsstat, hvorfra de indfoeres, gaeldende bestemmelser om anvendelse af mervaerdiafgift eller i kraft af deres udfoersel er blevet fritaget for mervaerdiafgift, og  c) importoeren er enten ikke-afgiftspligtig eller afgiftspligtig, men ikke fuldt fradragsberettiget.  AFSNIT III  OMFANGET AF ORDNINGEN VEDROERENDE FRITAGELSE VED MIDLERTIDIG INDFOERSEL AF GODER FRA ET TREDJELAND  Kapitel 1  Fagligt udstyr  Artikel 12  1. Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel omfatter fagligt udstyr.  2. Ved »fagligt udstyr« forstaas udstyr og tilbehoer hertil, som er noedvendigt for, at en person med hjemsted uden for en medlemsstats omraade kan udoeve sit erhverv eller fag, naar vedkommende opholder sig i medlemsstaten for at udfoere en bestemt opgave, for saa vidt saadant udstyr er omfattet af artikel 7 i forordning (EOEF) nr. 3599/82.  3. Den i stk. 1 omhandlede fritagelse indroemmes for fagligt udstyr, som  a) tilhoerer en person, der har hjemsted uden for medlemsstatens omraade,  b) indfoeres af en person, der har hjemsted uden for naevnte omraade, og  c) udelukkende anvendes af den person, der rejser ind i dette omraade, eller under vedkommendes ledelse. Den under litra c) naevnte betingelse gaelder dog ikke for kinematografisk udstyr, der indfoeres med henblik paa optagelse af film i henhold til en aftale om co-produktion, der er indgaaet med en person, som har hjemsted i den medlemsstat, hvori udstyret indfoeres.  Ved optagelse af faelles radio- eller fjernsynsprogrammer kan fagligt udstyr vaere omfattet af en lejekontrakt eller lignende aftale, i hvilken en person, der har hjemsted i den medlemsstat, hvori udstyret indfoeres, er part.  4. Reservedele, der senere indfoeres med henblik paa reparation af det i stk. 1 omhandlede udstyr, er omfattet af fritagelsen paa samme betingelser som selve udstyret.  Kapitel 2  Goder til forevisning eller anvendelse paa udstillinger, messer, kongresser eller lignende arrangementer  Artikel 13  1. Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel omfatter:  a) goder til udstillings- eller demonstrationsbrug ved et arrangement;  b) goder bestemt til anvendelse i forbindelse med udstilling af produkter, der er indfoert til et arrangement, saasom  - goder, som er noedvendige til demonstration af indfoerte, udstillede maskiner eller apparater;  - bygge- og dekorationsmaterialer, herunder elektriske artikler, til brug for midlertidige stande, som opstilles af en person med hjemsted uden for den medlemsstat, hvori materialerne indfoeres;  - reklame-, demonstrations- og udstyrsmateriale bestemt til anvendelse som reklame for indfoerte, udstillede goder, saasom lydoptagelser, film og lysbilleder samt de apparater, der er noedvendige for anvendelsen heraf;  c) udstyr - herunder tolkeanlaeg, lydoptagere og film af undervisningsmaessig, videnskabelig eller kulturel karakter - bestemt til anvendelse ved internationale moeder, konferencer og kongresser;  d) levende dyr, som skal udstilles ved eller deltage i arrangementer;  e) produkter, som under et arrangement fremstilles af midlertidigt indfoerte varer, maskiner, apparater eller dyr.  2. Ved »arrangement« forstaas:  a) udstillinger, messer, saloner og lignende arrangementer inden for handel, industri, landbrug og haandvaerk;  b) udstillinger eller arrangementer i hovedsagelig filantropisk oejemed;  c) udstillinger eller arrangementer i hovedsagelig videnskabeligt, teknisk, haandvaerksmaessigt, kunstnerisk eller uddannelsesmaessigt oejemed eller i kulturelt, sportsligt eller religioest oejemed eller i kultisk, fagforeningsmaessigt eller turistmaessigt oejemed eller for at fremme mellemfolkelig forstaaelse;  d) moeder med deltagelse af repraesentanter for internationale organisationer eller grupper;  e) officielle ceremonier og arrangementer samt mindehoejtideligheder,  med undtagelse af udstillinger, der er tilrettelagt paa privat grundlag i varehuse eller forretningslokaler med henblik paa salg af de indfoerte goder.  Kapitel 3  Undervisningsmateriale og videnskabeligt udstyr  Artikel 14  1. Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel omfatter:  a) undervisningsmateriale;  b) reservedele og tilbehoer til saadant materiale;  c) vaerktoej, der er specielt fremstillet til vedligeholdelse, kontrol, justering eller reparation af saadant materiale.  2. Ved »undervisningsmateriale« forstaas alt materiale, der udelukkende er bestemt til brug ved undervisning eller faglig uddannelse, navnlig modeller, instrumenter, apparater, maskiner og tilbehoer hertil, for saa vidt dette materiale er omfattet af artikel 10 i forordning (EOEF) nr. 3599/82.  3. Der gives tilladelse til anvendelse af den i stk. 1 omhandlede ordning vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel, saafremt undervisningsmaterialet, reservedelene, tilbehoeret og vaerktoejet:  a) indfoeres af offentlige eller private uddannelsesinstitutioner eller institutioner for faglig uddannelse, der hovedsagelig arbejder uden gevinst for oeje, og som af de kompetente myndigheder er blevet godkendt til at modtage undervisningsmaterialet som midlertidigt indfoert, for saa vidt dette materiale anvendes under institutionernes kontrol og paa deres ansvar;  b) anvendes til ikke-kommercielle formaal;  c) indfoeres i rimelig maengde i betragtning af formaalet, og  d) under den midlertidige forbliven i den medlemsstat, hvori materialet indfoeres, fortsat tilhoerer en person, der har hjemsted uden for denne medlemsstats omraade.  4. Perioden for undervisningsmaterialets forbliven under ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel er begraenset til seks maaneder. Artikel 15  1. Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel omfatter:  a) videnskabeligt udstyr og tilbehoer hertil;  b) reservedele til det i litra a) naevnte udstyr;  c) vaerktoej, der er specielt fremstillet til vedligeholdelse, kontrol, justering eller reparation af videnskabeligt udstyr, som i den medlemsstat, hvori udstyret indfoeres, udelukkende anvendes til videnskabelig forskning eller undervisning.  2. Ved »videnskabeligt udstyr« forstaas instrumenter, apparater, maskiner og tilbehoer hertil, som udelukkende anvendes til videnskabelig forskning eller undervisning.  3. Der gives tilladelse til anvendelse af den i stk. 1 omhandlede ordning vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel, saafremt det videnskabelige udstyr, tilbehoeret, reservedelene og vaerktoejet.  a) indfoeres af videnskabelige eller uddannelsesmaessige institutioner, der hovedsagelig arbejder uden gevinst for oeje, og som af de kompetente myndigheder er blevet godkendt med henblik paa fritagelsen, for saa vidt dette udstyr anvendes under institutionernes kontrol og paa deres ansvar,  b) anvendes til ikke-kommercielle formaal,  c) indfoeres i rimelig maengde i betragtning af formaalet og  d) under den midlertidige forbliven i den medlemsstat, hvori udstyret indfoeres, fortsat tilhoerer en person, der har hjemsted uden for denne medlemsstats omraade.  4. Perioden for det videnskabelige udstyrs forbliven under ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel er begraenset til seks maaneder.  Kapitel 4  Medicinsk-kirurgisk udstyr og laboratorieudstyr  Artikel 16  1. Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel omfatter medicinsk-kirurgisk udstyr og laboratorieudstyr til hospitaler og klinikker, hvis det naevnte udstyr:  a) indfoeres lejlighedsvis som et vederlagsfrit laan, og  b) er bestemt til anvendelse i diagnostisk og terapeutisk oejemed.  2. Perioden for medicinsk-kirurgisk udstyrs og laboratorieudstyrs forbliven under ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel er begraenset til seks maaneder.  Kapitel 5  Udstyr til bekaempelse af foelgerne af katastrofer  Artikel 17  1. Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel omfatter udstyr, som skal anvendes i forbindelse med foranstaltninger til bekaempelse af foelgerne af katastrofer, der beroerer den medlemsstats omraade, hvori udstyret indfoeres, hvis det naevnte udstyr:  a) indfoeres som et vederlagsfrit laan, og  b) er bestemt for statslige organer eller for organer, som er godkendt af de kompetente myndigheder.  Kapitel 6  Emballage  Artikel 18  1. Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel omfatter emballage.  2. Ved »emballage« forstaas:  a) beholdere, der anvendes eller er bestemt til anvendelse som ydre eller indre emballage for varer;  b) holdere, der anvendes eller er bestemt til oprulning, foldning eller fastgoerelse af varer,  med undtagelse af emballagemateriale, saasom halm, papir, glasfiber og spaaner, der indfoeres i loes vaegt.  3. Der gives tilladelse til anvendelse af den i stk. 1 omhandlede ordning vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel, hvis emballagen:  a) indfoeres fyldt, erklaeres at skulle genudfoeres tom eller fyldt, eller  b) indfoeres tom, erklaeres at skulle genudfoeres fyldt.  4. Emballage, der henhoerer under ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel kan end ikke lejlighedsvis anvendes mellem to steder i den medlemsstat, hvori emballagen indfoeres, undtagen med henblik paa udfoersel af varer fra medlemsstatens omraade. For emballage, der indfoeres fyldt, gaelder dette forbud foerst fra det tidspunkt, den er toemt.  5. Perioden for emballagens forbliven under ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel er begraenset til seks maaneder, naar emballagen indfoeres fyldt, og til tre maaneder, naar den indfoeres tom. Kapitel 7  Rejsendes personlige effekter  Artikel 19  1. Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel omfatter personlige effekter, som en rejsende baerer paa sin person eller medfoerer i sin personlige bagage under opholdet i den medlemsstat, hvori effekterne indfoeres.  2. Ved »personlige effekter« forstaas alle beklaedningsgenstande og andre nye eller brugte genstande til den rejsendes personlige brug.  »Personlig bagage« skal forstaas i den betydning, hvori udtrykket bruges i Raadets direktiv 69/169/EOEF af 28. maj 1969 om harmonisering af lovgivning om fritagelse for omsaetningsafgifter og punktafgifter ved indfoersel i den internationale rejsetrafik (1).  Kapitel 8  Kommercielle proever, reklamemateriale og varer til forsoeg  Artikel 20  Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel omfatter:  a) proever , som er typiske for en bestemt kategori af goder og bestemt til fremvisning eller demonstration med henblik paa at soege at opnaa ordrer paa lignende varer;  b) film, der skildrer produkters beskaffenhed, eller viser, hvorledes udenlandsk materiel virker, forudsat at de ikke er bestemt til offentlig forevisning med gevinst for oeje;  c) materiale til turistreklame, som falder ind under artikel 20, litra d), i forordning (EOEF) nr. 3599/82;  d) goder af enhver art, som skal undergives forsoeg, eksperimenter eller demonstrationer, herunder forsoeg og eksperimenter, der er noedvendige for at opnaa typegodkendelse, bortset fra forsoeg, eksperimenter og demonstrationer, der foretages med gevinst for oeje;  e) goder af enhver art, som skal anvendes ved gennemfoerelsen af forsoeg, eksperimenter eller demonstrationer, bortset fra forsoeg, eksperimenter og demonstrationer, der foretages med gevinst for oeje.  Kapitel 9  Velfaerdsmateriale for soefolk  Artikel 21  1. Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel omfatter velfaerdsmateriale for soefolk.  2. Der forstaas ved:  - »velfaerdsmateriale«: materiale bestemt til soefolks kulturelle, uddannelsesmaessige, rekreative, religioese eller sportslige aktiviteter, for saa vidt saadant materiale er omfattet af artikel 21 i forordning (EOEF) nr. 3599/82;  - »soefolk«, alle personer om bord paa et skib, der har opgaver i forbindelse med dettes funktion eller drift paa havet.  3. Der gives tilladelse til anvendelse af den i stk. 1 omhandlede ordning vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel, hvis materialet:  a) bringes i land fra et skib for at blive anvendt midlertidigt paa landjorden af mandskabet i et tidsrum, der ikke overstiger skibets ophold i havnen;  b) indfoeres for at blive anvendt midlertidigt i kulturelle eller sociale institutioner i et tidsrum, der ikke overstiger seks maaneder. Ved »kulturelle eller sociale institutioner« forstaas saadanne hjem, klubber og fritidslokaler for soefolk, der forvaltes enten af officielle organer eller af religioese organisationer eller andre organisationer uden erhvervsmaessigt sigte, samt steder, hvor der regelmaessigt afholdes gudstjenester for soefolk.  Kapitel 10  Goder, der anvendes af offentlige myndigheder i graenseomraader  Artikel 22  Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel omfatter materiel af forskellig art, der anvendes under en offentlig myndigheds tilsyn og ansvar til opbygning, reparation eller vedligeholdelse af infrastrukturer af almen interesse i graenseomraader.  Kapitel 11  Dyr  Artikel 23  Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel omfatter:  a) levende dyr af enhver art, der indfoeres til dressur, optraening og avlsburg eller for at undergives veterinaer behandling;  b) levende dyr af enhver art, der indfoeres i forbindelse med flytning til hoejere liggende omraader eller med henblik paa graesning;  c) traekdyr og materiel, som tilhoerer personer med hjemsted uden for Faellesskabets omraade, men i naerheden heraf, og som indfoeres af de paagaeldende personer med henblik paa saadan udnyttelse af fast ejendom beliggende inden for Faellesskabets omraade, som indebaerer udfoerelse af landbrugsarbejde eller losning eller transport af toemmer.  Kapitel 12  Film, baand og lydoptagelser  Artikel 24  Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel omfatter:  a) positive kinematografiske film, eksponerede og fremkaldte, der skal besigtiges inden deres kommercielle anvendelse;  b) film, magnetbaand og magnetiseret traad, der skal paafoeres lydspor, eftersynkroniseres eller mangfoldiggoeres;  c) lydoptagelser og optagne databehandlingsmedier, herunder hulkort, der vederlagsfrit stilles til raadighed for en person, hvad enten denne har hjemsted i eller uden for den medlemsstat, i optagelserne indfoeres.  Kapitel 13  Goder til anvendelse i eksportbestemt produktion  Artikel 25  Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel omfatter:  a) stoebeforme, matricer, klicheer, tegninger, projekter og andre lignende genstande, som er bestemt for en person med hjemsted i den medlemsstat, hvori naevnte genstande indfoeres, naar mindst 75 % af den produktion, der er resultatet af anvendelsen heraf, bliver eksporteret fra Faellesskabets omraade;  b) maale-, kontrol- og afproevningsinstrumenter samt lignende genstande, som er bestemt for en person med hjemsted i den medlemsstat, hvori naevnte genstande indfoeres, og som skal anvendes i en fremstillingsproces, naar mindst 75 % af den produktion, der er resultatet af anvendelsen heraf, bliver eksporteret fra Faellesskabets omraade;  c) specialvaerktoej og -instrumenter, som vederlagsfrit stilles til raadighed for en person med hjemsted i den medlemsstat, hvori naevnte genstande indfoeres, og som skal anvendes ved fremstillingen af varer, der i deres helhed skal udfoeres, for saa vidt som ejendomsretten til de paagaeldende specialvaerktoejer og -instrumenter forbliver hos modtageren af de fremstillede varer.  Kapitel 14  Erstatnings-produktionsmidler  Artikel 26  1. Ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel omfatter erstatnings-produktionsmidler, der midlertidigt og vederlagsfrit stilles til importoerens raadighed paa initiativ af leverandoeren af lignende produktionsmidler, som senere indfoeres til indenlandsk omsaetning, eller af produktionsmidler, som tilbageleveres efter reparation.  2. Disse erstatnings-produktionsmidlers forbliven under ordningen vedroerende midlertidig indfoersel er begraenset til seks maaneder.  Kapitel 15  Andre tilfaelde, hvor der kan indroemmes adgang til ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel  Artikel 27  De kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvori indfoerslen sker, indroemmer fritagelse ved midlertidig indfoersel, naar den skoenner, at der er tale om et saerligt tilfaelde, som er uden oekonomisk betydning.  Artikel 28  Medlemsstaterne kan give adgang til ordningen vedroerende midlertidig indfoersel af goder, der lejlighedsvis indfoeres midlertidigt til ikke-kommercielle formaal i en begraenset periode paa hoejst seks maaneder, naar importoeren ikke har ret til fuldstaendigt fradrag eller til tilbagebetaling af den mervaerdiafgift, som ellers skulle betales for indfoerte goder.  AFSNIT IV  GODER, DER INDFOERES MED HENBLIK PAA EVENTUELT SALG  Artikel 29  1. Uanset bestemmelsen i artikel 1, stk. 4, litra b), omfatter ordningen vedroerende fritagelse ved midlertidig indfoersel:  a) brugte goder, der indfoeres med henblik paa afsaetning ved auktion,  b) goder, der indfoeres som led i en salgskontrakt med forbehold af tilfredsstillende afproevning,  c) udvalgssendinger til besigtigelse, bestaaende af tilvirket pelsvaerk, aedelstene, taepper og smykker, hvis disses saerlige kendetegn udelukker indfoersel som vareproever,  d) kunstvaerker og andre goder beregnet til udsmykning uden saedvaligvis at vaere nyttegenstande, som indfoeres for at blive udstillet med henblik paa eventuelt salg. 2. Ved »kunstvaerker« i henhold til stk. 1, litra d), forstaas:  - malerier, tegninger og pasteller, herunder kopier, der udelukkende er fremstillet i haanden, bortset fra haanddekorerede industriprodukter og tekniske tegninger (pos. i den faelles toldtarif: 99.01);  - litografier, tryk og stik, som er signeret og nummereret af kunstneren, som er fremstillet ved hjaelp af litografiske sten, plader eller andre graverede overflader, og som udelukkende er fremstillet som haandarbejde (pos. i den faelles toldtarif: 99.02);- originale skulpturer og statuer, bortset fra seriefremstillede reproduktioner og kunsthaandvaerk af kommerciel art (pos. i den faelles toldtarif: 99.03);  - gobeliner (pos. i den faelles toldtarif: ex 58.03) og vaegtekstiler (pos. i den faelles toldtarif: ex 62.02 B IV) udfoert i haanden paa grundlag af kunstneres originale tegninger, saafremt der ikke findes mere end et eksemplar af hver;  - originale keramiske produkter og mosaikker paa trae.  3. Den i stk. 1 omhandlede fritagelse omfatter goder, der indfoeres fra saavel andre medlemsstater som fra tredjelande.  4. Perioden for fritagelsen af de i stk. 1 anfoerte goder er begraenset til seks maaneder for de i litra a), b) og d) anfoerte goder, og til fire uger for de i litra c) anfoerte goder.  5. Den pris, der betales af den foerste koeber af goderne i den medlemsstat, hvori goderne indfoeres, anses for afgiftsgrundlaget, hvis goderne ophoerer at vaere fritaget ved midlertidig indfoersel.  AFSNIT V  AFSLUTTENDE BESTEMMELSER  Artikel 30  Enhver henvisning i andre faellesskabsbestemmelser til artikel 14, stk. 1, litra c), og artikel 16, stk. 1, litra d), i direktiv 77/388/EOEF skal betragtes som tillige en henvisning til dette direktiv.  Artikel 31  1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for senest den 1. januar 1986 at efterkomme dette direktiv og underretter straks Kommissionen herom.  Dog  - kan Forbundsrepublikken Tyskland udsaette ivaerksaettelsen af artikel 7 indtil den 1. januar 1987;  - kan Graekenland udsaette ivaerksaettelsen af artikel 9 indtil den 1. januar 1989.  2. De tilladelser, der i henhold til nationale bestemmelser er meddelt, inden medlemsstaterne har truffet de noedvendige foranstaltninger til gennemfoerelse af dette direktiv, traekkes tilbage senest to aar efter disse foranstaltningers ikrafttraeden, hvis de ikke kan opretholdes i henhold til bestemmelserne i dette direktiv.  Artikel 32  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 16. juli 1985.  Paa Raadets vegne  M. FISCHBACH  Formand  (1) EFT nr. C 244 af 13. 9. 1984, s. 4 og  EFT nr. C 68 af 15. 2. 1985, s. 6.  (2) EFT nr. C 12 af 14. 1. 1985, s. 111.  (3) EFT nr. C 25 af 28. 1. 1985, s. 8.  (4) EFT nr. L 145 af 13. 6. 1977, s. 1.  (1) EFT nr. L 2 af 4. 1. 1984, s. 1.  (1) EFT nr. L 376 af 21. 12. 1982, s. 1.  (2) EFT nr. L 38 af 9. 2. 1977, s. 1.  (1) EFT nr. L 133 af 4. 6. 1969, s. 6 (Dansk Specialudgave 1969 (I), s. 218).


Avis juridique important

|

31997L0001

Kommissionens Tyvende Direktiv 97/1/EF af 10. januar 1997 om tilpasning til den tekniske udvikling af bilag II, III, VI og VII til Rådets direktiv 76/768/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 016 af 18/01/1997 s. 0085 - 0086

KOMMISSIONENS TYVENDE DIREKTIV 97/1/EF af 10. januar 1997 om tilpasning til den tekniske udvikling af bilag II, III, VI og VII til Rådets direktiv 76/768/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler (EØS-relevant tekst) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler (1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 96/41/EF (2), særlig artikel 12,efter høring af Det Videnskabelige Udvalg for Kosmetologi, ogud fra følgende betragtninger:Den franske regering har i overensstemmelse med artikel 12 i direktiv 76/768/EØF informeret Kommissionen om, at den mod eller uden vederlag har udsat markedsføringen af kosmetiske produkter og kropshygiejneprodukter, der indeholder ekstrakter af hjerne, rygmarv og øjne fra kvæg, der er mere end seks måneder gamle, og fra får eller geder, der er mere end tolv måneder gamle;i Kommissionens beslutning 96/362/EF (3) om ændring af beslutning 96/239/EF (4) om visse hasteforanstaltninger til beskyttelse mod bovin spongiform encephalopati er det fastsat, at Det Forenede Kongerige fra sit område undlader at sende materiale, der er fremstillet af kvæg slagtet i Det Forenede Kongerige, og som blandt andet er bestemt til anvendelse i kosmetiske produkter, bortset fra de i bilaget til denne afgørelse anførte materialer, til andre medlemsstater og til tredjelande, og at Det Forenede Kongerige kun tillader produktion af de omhandlede produkter i virksomheder under officiel veterinærkontrol, for hvis vedkommende det er påvist, at produktionen finder sted i overensstemmelse med de i bilaget anførte betingelser;kvægsygdommen bovin spongiform encephalopati (BSE) har udviklet sig i Det Forenede Kongerige, men dens geografiske udbredelse er for øjeblikket ikke tilstrækkelig kendt;for øjeblikket er det ikke muligt at påvise sygdommen i inkubationstiden;den videnskabelige viden om spongiform encephalopati er under konstant udvikling, og forskellige videnskabeliger publikationer og rapporter fra anerkendte internationale organer, som f.eks. Verdenssundhedsorganisationen, vil kunne bringe nye oplysninger;fremkomsten af en variant af Creutzfeldt-Jakobs syge (CJD-V) rejser spørgsmålet om eventuel overførsel af BSE til mennesker; men en årsagsforbindelse mellem CJD-V og udsættelse af befolkningen for den kontaminerende BSE-agens er dog endnu ikke blevet bevist;ifølge de for øjeblikket disponible data har der kunnet påvises infektiositet i hjerne, rygmarv og øjne hos kvæg med BSE;det erkendes, at de anbefalede inaktiveringsmetoder ikke kan anvendes inden for kosmetikbranchen på ekstrakter af hjerne og rygmarv og øjne;den kosmetiske industri har i flere år implementeret henstillingerne vedrørende BSE fra statslige og internationale organer, Forbindelsesudvalget for Parfume- og Kosmetikindustriens Europæiske Foreninger (COLIPA) har den 22. april 1996 anbefalet sine medlemmer hverken at benytte væv eller ekstrakter af væv af hjerne, rygmarv og øjne fra kvæg; væv og væsker af hjerne, rygmarv og øjne fra får og geder og bestanddele, der er afledt heraf, anvendes praktisk taget ikke i kosmetiske produkter;Det Videnskabelige Udvalg for Kosmetologi har den 21. oktober 1994, den 29. marts, den 11. april og den 18. juli 1996 afgivet udtalelser om risikoen ved at anvende materialer fra kvæg, hvor der er mulighed for, at den kontaminerende BSE-agens kan overføres;af udtalelsen fra Det Videnskabelige Udvalg for Kosmetologi den 2. oktober 1996 fremgår det, at det ikke kan udelukkes, at der er risiko forbundet med anvendelse i kosmetiske produkter af væv og væsker af hjerne, rygmarv og øjne fra kvæg, får og geder og bestanddele, der er afledt heraf;erfaringen har vist, at skrabesyge/scrapie hos får ikke udgør en fare for mennesker, men de seneste data har vist, at BSE-agensen kunne overføres til får, og der må fra nu af tages hensyn til det faktum, at overførselsegenskaberne for BSE-agensen er forskellige fra skrabesyge/scrapie;det er nødvendigt at træffe foranstaltninger, der kan sikre forbrugernes sundhed og sikkerhed, uden at skulle vente på uigendrivelige videnskabelige beviser på en årsagsforbindelse mellem BSE og CJD eller dens variant;det vil være klogt allerede nu indtil videre at forbyde anvendelsen af visse bestanddele fra kvæg, får og geder i kosmetiske produkter;dette direktiv bør tages op igen, når samtlige ovennævnte elementer er undersøgt, senest to år efter iværksættelsen af de foranstaltninger, der er anført i bilaget;de foranstaltninger, der er fastsat i dette direktiv, er i overensstemmelse med udtalelsen fra Udvalget for Tilpasning til Den Tekniske Udvikling af Direktiverne om Fjernelse af Tekniske Handelshindringer på Området for Kosmetiske Midler -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 Direktiv 76/768/EØF ændres som angivet i bilaget.Artikel 2 Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for, at de kosmetiske produkter, der indeholder de i bilaget nævnte stoffer, ikke kan markedsføres fra den 30. juni 1997.Artikel 3 Senest to år efter iværksættelsen af direktivet vil Kommissionen foreslå en eventuel ændring af nærværende direktiv i lyset af udviklingen af den videnskabelige viden.Artikel 4 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 1997. De underretter straks Kommissionen herom.Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 5 Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 6 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 10. januar 1997.På Kommissionens vegneEmma BONINOMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 262 af 27. 9. 1976, s. 169.(2) EFT nr. L 198 af 8. 8. 1996, s. 36.(3) EFT nr. L 139 af 12. 6. 1996, s. 17.(4) EFT nr. L 78 af 28. 3. 1996, s. 47.BILAG I bilag II til direktiv 76/768/EØF tilføjes løbenummer 419 som følger:»419. Væv og væsker fra kvæg, får og geder, som stammer fra hjerne, rygmarv og øjne, og bestanddele, der er afledt heraf.«


Avis juridique important

|

31991L0371

Rådets direktiv 91/371/EØF af 20. juni 1991 om gennemførelse af aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz om direkte forsikring bortset fra livsforsikring

EF-Tidende nr. L 205 af 27/07/1991 s. 0048 - 0048 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 17 s. 0050  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 17 s. 0050

RAADETS DIREKTIV af 20. juni 1991 om gennemfoerelse af aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Schweiz om direkte forsikring bortset fra livsforsikring (91/371/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 57, stk. 2, sidste punktum, og artikel 235,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og ud fra foelgende betragtninger:  Den 10. oktober 1989 blev der i Luxembourg untertegnet en aftale mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Schweiz om direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring;  denne aftale har isaer til foelge, at der for forsikringsforetagender, der har deres vedtaegtsmaessige hjemsted i Schweiz, indfoeres en retlig ordning, der afviger fra den, der i medfoer af afsnit III i Raadets direktiv 73/239/EOEF af 24. juli 1973 om  samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til udoevelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (4) finder anvendelse paa agenturer eller filialer, der er beliggende inden for Faellesskabet, og som  hoerer under foretagender, der har deres vedtaegtsmaessige hjemsted uden for Faellesskabet;  de samordnede regler vedroerende virksomhed udoevet paa Faellesskabets marked af schweiziske foretagender, der er omfattet af ovennaevnte aftale, skal traede i kraft paa samme dato i alle Faellesskabets medlemsstater; selve aftalen traeder foerst i kraft den  foerste dag i det kalenderaar, der foelger efter datoen for udveksling af godkendelsesinstrumenterne - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Medlemsstaterne aendrer inden for en frist paa fireogtyve maaneder fra meddelelsen af dette direktiv deres nationale retsforskrifter i overensstemmelse med aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Schweiz og underretter straks Kommissionen  herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse retsforskrifter, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.  Artikel 2  Medlemsstaterne angiver i deres nationale retsforskrifter, at de aendringer, der foretages heri i medfoer af aftalen, foerst traeder i kraft paa datoen for aftalens ikrafttraeden.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 20. juni 1991.  Paa Raadets vegne R. GOEBBELS Formand  (1) EFT nr. C 53 af 5. 3. 1990, s. 45. (2) EFT nr. C 72 af 18. 3. 1991, s. 174 og afgoerelse af 12. juni 1991 (endnu ikke offentliggjort i Tidende). (3) EFT nr. C 56 af 7. 3. 1990, s. 27. (4) EFT nr. L 228 af 16. 8. 1973, s. 3.