Avis juridique important

|

31994L0005

Rådets direktiv 94/5/EF af 14. februar 1994 om tilføjelse til det fælles merværdisystem og om ændring af direktiv 77/388/EØF ¯ Særordning for brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter

EF-Tidende nr. L 060 af 03/03/1994 s. 0016 - 0024 den finske specialudgave: kapitel 9 bind 2 s. 0153  den svenske specialudgave: kapitel 9 bind 2 s. 0153

RAADETS DIREKTIV 94/5/EF af 14. februar 1994 om tilfoejelse til det faelles mervaerdisystem og om aendring af direktiv 77/388/EOEF - Saerordning for brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteterRAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION  HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 99,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (2), og ud fra foelgende betragtninger:  I henhold til artikel 32 i Raadets sjette direktiv 77/388/EOEF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - Det faelles mervaerdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (3), skal Raadet vedtage en  faellesskabsafgiftsordning for brugte genstande, kunstgenstande, antikviteter og samlerobjekter;  den nuvaerende situation, hvor der ikke foreligger en faellesskabsordning, er fortsat karakteriseret ved en raekke meget forskellige ordninger, som fremkalder fordrejning af konkurrencen og samhandelen baade i de enkelte medlemsstater og mellem  medlemsstaterne; disse forskelle medfoerer ligeledes uensartethed med hensyn til opkraevningen af Faellesskabets egne indtaegter; det er derfor noedvendigt snarest muligt at bringe denne situation til ophoer;  Domstolen har i en raekke domme understreget noedvendigheden af at naa til en harmonisering, saaledes at dobbeltbeskatning i samhandelen mellem medlemsstaterne undgaas;  det er uomgaengelig noedvendigt, at der paa bestemte omraader vedtages overgangsforanstaltninger, hvorved lovgivningerne gradvis kan blive tilpasset;  som led i det indre marked og af hensyn til en tilfredsstillende opkraevning af mervaerdiafgift er det noedvendigt, at der vedtages faellesskabsbestemmelser, der tager sigte paa at undgaa dobbeltbeskatning og fordrejning af konkurrencen mellem  afgiftspligtige;  direktiv 77/388/EOEF boer derfor aendres - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   Artikel 1  Direktiv 77/388/EOEF aendres saaledes:  1) Artikel 11 aendres saaledes:  a) I punkt A tilfoejes foelgende stykke:  »4. Uanset stk. 1, 2 og 3 kan de medlemsstater, der pr. 1. januar 1993 ikke gjorde brug af den i artikel 12, stk. 3, litra a), tredje afsnit, fastsatte mulighed, naar de goer brug af muligheden i punkt B, stk. 6, fastsaette, at beskatningsgrundlaget for de  i artikel 12, stk. 3, litra c), andet afsnit, omhandlede transaktioner er lig med en broekdel af det beloeb, der er fastlagt i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 3.  Denne broekdel fastlaegges paa en saadan maade, at den mervaerdiafgift, der skyldes, under alle omstaendigheder udgoer mindst 5 % af det beloeb, der er fastlagt i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 3.« b) I punkt B tilfoejes foelgende stykke:  »6. Uanset stk. 1 til 4 kan de medlemsstater, der pr. 1. januar 1993 ikke gjorde brug af den i artikel 12, stk. 3, litra a), tredje afsnit, fastsatte mulighed, fastsaette, at beskatningsgrundlaget ved indfoersel af kunstgenstande, samlerobjekter eller  antikviteter som defineret i artikel 26a, punkt A, litra a), b) og c), er lig med en broekdel af det beloeb, der er fastlagt i overensstemmelse med stk. 1 til 4.  Denne broekdel fastlaegges paa en saadan maade, at den mervaerdiafgift, der skyldes ved indfoerslen, under alle omstaendigheder udgoer mindst 5 % af det beloeb, der er fastlagt i overensstemmelse med stk. 1 til 4.« 2) Artikel 12 aendres saaledes:  a) Stk. 3, litra c), affattes saaledes:  »c) medlemsstaterne kan vedtage, at den reducerede sats eller en af de reducerede satser, som de anvender i overensstemmelse med litra a), tredje afsnit, ligeledes finder anvendelse paa indfoersel af de kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der  er omhandlet i artikel 26a, punkt A, litra a), b) og c).  Naar de goer brug af denne mulighed, kan medlemsstaterne ligeledes anvende den reducerede sats paa leveringer af kunstgenstande som defineret i artikel 26a, punkt A, litra a):  - der foretages af kunstneren eller dennes retssuccessorer - der foretages lejlighedsvis af en afgiftspligtig person, der ikke er en afgiftspligtig videreforhandler, naar de paagaeldende kunstgenstande er blevet indfoert af den afgiftspligtige person selv eller er blevet leveret til ham af kunstneren eller dennes  retssuccessorer, eller naar de har givet ham ret til at fradrage det fulde mervaerdiafgiftsbeloeb.« b) Stk. 5 affattes saaledes:  »5. Med forbehold af stk. 3, litra c), er den sats, der finder anvendelse ved indfoersel af et gode den samme som den, der skal anvendes ved levering af et tilsvarende gode i det paagaeldende land.« 3) Der indsaettes foelgende artikel:  »Artikel 26a Saerordning for brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter A. Definitioner Med forbehold af andre faellesskabsbestemmelser forstaas i denne artikel ved:  a) »kunstgenstande«: de goder, der er naevnt i bilag I, litra a).  Medlemsstaterne har dog mulighed for at undlade at betragte goderne i de sidste tre led i bilag I, litra a), som »kunstgenstande« b) »samlerobjekter«: de goder, der er naevnt i bilag I, litra b) c) »antikviteter«: de goder, der er naevnt i bilag I, litra c) d) »brugte genstande«: loesoeregenstande, der kan genanvendes i den foreliggende stand eller efter reparation, undtagen kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter og undtagen aedle metaller og aedle stene defineret som saadanne af medlemsstaterne e) en »afgiftspligtig videreforhandler«: en afgiftspligtig person, der som led i sin oekonomiske virksomhed koeber eller udtager til brug for sin virksomhed eller indfoerer brugte genstande og/eller kunstgenstande, samlerobjekter eller antikviteter med  henblik paa videresalg, uanset om denne afgiftspligtige person handler for egen regning eller for en andens regning i henhold til en kommissionsaftale med henblik paa koeb eller salg f) en »auktionsholder ved offentlige auktioner«: enhver afgiftspligtig person, der som led i sin oekonomiske virksomhed tilbyder et gode til bortsalg ved en offentlig auktion med henblik paa at overdrage det til den hoejestbydende;  g) en »kommittent for en auktionsholder ved offentlige auktioner«: enhver person, der overdrager et gode til en auktionsholder ved offentlige auktioner i henhold til en kommissionsaftale med henblik paa salg paa foelgende betingelser:  - auktionsholderen ved offentlige auktioner tilbyder godet til bortsalg ved en offentlig auktion i sit navn, men for kommittentens regning - auktionsholderen ved offentlige auktioner overdrager godet i sit navn, men for kommittentens regning til den hoejestbydende, som faar meddelt hammerslag for godet ved offentlig auktion.  B. Saerordning for afgiftspligtige videreforhandlere 1. Medlemsstaterne anvender paa leveringer af brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der foretages af afgiftspligtige videreforhandlere, en saerordning med afgift af den afgiftspligtige videreforhandlers fortjenstmargen i  overensstemmelse med foelgende bestemmelser.  2. De i stk. 1 omhandlede leveringer er leveringer foretaget af en afgiftspligtig videreforhandler af brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter eller antikviteter, som er leveret til ham inden for Faellesskabet:  - af en ikke-afgiftspligtig person, eller - af en anden afgiftspligtig person, for saa vidt dennes levering af godet er fritaget for afgift i overensstemmelse med artikel 13, punkt B, litra c), eller - af en anden afgiftspligtig person, for saa vidt levering af godet foretaget af denne anden afgiftspligtige person er omfattet af den afgiftsfritagelse, der er omhandlet i artikel 24, og vedroerer et investeringsgode, eller - af en anden afgiftspligtig videreforhandler, for saa vidt levering af godet foretaget af denne anden afgiftspligtige videreforhandler er paalagt mervaerdiafgift i overensstemmelse med saerordningen.  3. Beskatningsgrundlaget for de leveringer af goder, der er omhandlet i stk. 2, er den afgiftspligtige videreforhandlers fortjenstmargen med fradrag af den mervaerdiafgift, der vedroerer selve fortjenstmargenen. Denne margen er lig med forskellen mellem  den af den afgiftspligtige videreforhandler forlangte salgspris for godet og koebsprisen.  I dette stykke forstaas ved:  - »salgspris«: den samlede modvaerdi, som den afgiftspligtige videreforhandler modtager eller vil modtage af koeberen eller tredjemand, herunder tilskud, der er direkte forbundet med transaktionen, skatter, told, importafgifter og andre afgifter,  biomkostninger saasom provisions-, emballage-, transport- og forsikringsomkostninger, som den afgiftspligtige videreforhandler forlanger afholdt af koeberen, men undtagen de beloeb, der er omhandlet i artikel 11, punkt A, stk. 3 - »koebspris«: den samlede modvaerdi som fastsat i ovennaevnte led, som den afgiftspligtige videreforhandler opnaar eller vil opnaa hos leverandoeren.  4. Medlemsstaterne giver de afgiftspligtige videreforhandlere ret til at vaelge at anvende saerordningen paa leveringer af:  a) kunstgenstande, samlerobjekter eller antikviteter, som de selv har indfoert b) kunstgenstande, som er leveret til dem af kunstneren eller dennes retssuccessorer c) kunstgenstande, som er leveret til dem af en afgiftspligtig person, der ikke er en afgiftspligtig videreforhandler, naar leveringen er sket under anvendelse af den reducerede sats i henhold til artikel 12, stk. 3, litra c).  Medlemsstaterne fastlaegger de naermere bestemmelser for denne valgmulighed, som under alle omstaendigheder skal daekke en periode paa mindst to kalenderaar.  Hvis muligheden vaelges, fastlaegges beskatningsgrundlaget i overensstemmelse med stk. 3. For saa vidt angaar leveringer af kunstgenstande, samlerobjekter eller antikviteter, som den afgiftspligtige videreforhandler selv har indfoert, er den koebspris, der  skal tages hensyn til ved beregning af fortjenstmargenen, lig med beskatningsgrundlaget ved indfoersel som fastlagt i overensstemmelse med artikel 11, punkt B, med tillaeg af den mervaerdiafgift, som skyldes eller er erlagt ved indfoersel.  5. Leveringer af brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter eller antikviteter, som foretages paa betingelserne i artikel 15, og som er omfattet af saerordningen med afgift af fortjenstmargenen, fritages.  6. Afgiftspligtige personer maa ikke traekke den mervaerdiafgift, som skyldes eller er erlagt for goder, der er eller vil blive leveret til dem af en afgiftspligtig videreforhandler, fra i den afgift, som de skal betale, hvis den afgiftspligtige  videreforhandlers levering af disse goder er omfattet af saerordningen med afgift af fortjenstmargenen.  7. I det omfang goder anvendes i forbindelse med den afgiftspligtige videreforhandlers leveringer, der er omfattet af saerordningen med afgift af fortjenstmargenen, maa han ikke traekke foelgende beloeb fra i den afgift, han skal betale:  a) den mervaerdiafgift, som skyldes eller er erlagt for kunstgenstande, samlerobjekter eller antikviteter, som han selv har indfoert b) den mervaerdiafgift, som skyldes eller er erlagt for kunstgenstande, der er eller vil blive leveret til ham af kunstneren eller dennes retssuccessorer c) den mervaerdiafgift, som skyldes eller er erlagt for kunstgenstande, der er eller vil blive leveret til ham af en afgiftspligtig person, der ikke er en afgiftspligtig videreforhandler.  8. Saafremt en afgiftspligtig videreforhandler er noedt til at anvende baade den normale mervaerdiafgiftsordning og saerordningen med afgift af fortjenstmargenen, skal han i overeensstemmelse med de retningslinjer, der er fastsat af medlemsstaterne, foere  separate regnskaber over transaktionerne under hver af disse ordninger.  9. Den afgiftspligtige videreforhandler maa ikke for de goder, han lader omfatte af saerordningen med afgift af fortjenstmargenen, angive afgiften saerskilt paa de fakturaer eller andre tilsvarende dokumenter, han udsteder.  10. For at forenkle opkraevningen af afgiften og med forbehold af det i artikel 29 foreskrevne samraad kan medlemsstaterne for visse transaktioner eller for visse kategorier af afgiftspligtige videreforhandlere fastsaette, at beskatningsgrundlaget for  leveringer, der er omfattet af saerordningen med afgift af fortjenstmargenen, fastsaettes for hver afgiftsperiode, for hvilken den afgiftspligtige videreforhandler skal afgive den i artikel 22, stk. 4, omhandlede angivelse.  I saa fald er beskatningsgrundlaget for leveringer af goder, hvorpaa anvendes én og samme mervaerdiafgiftssats, den afgiftspligtige videreforhandlers samlede fortjenstmargen med fradrag af mervaerdiafgiften vedroerende samme fortjenstmargen.  Den samlede fortjenstmargen er lig med forskellen mellem:  - det samlede beloeb for de leveringer af goder, der er omfattet af saerordningen med afgift af fortjenstmargenen, og som den afgiftspligtige videreforhandler har foretaget i loebet af perioden. Dette beloeb er lig med den samlede salgspris som fastlagt i  overensstemmelse med stk. 3, og - det samlede beloeb for de koeb af goder, der er omhandlet i stk. 2, og som den afgiftspligtige videreforhandler har foretaget i loebet af perioden. Dette beloeb er lig med den samlede koebspris som fastlagt i overensstemmelse med stk. 3.  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at undgaa, at de paagaeldende afgiftspligtige personer opnaar uberettigede fordele eller lider uberettigede tab.  11. Den afgiftspligtige videreforhandler kan for hver levering, der henhoerer under den saerlige afgiftsordning i henhold til stk. 2 eller 4, anvende den normale mervaerdiafgiftsordning.  Naar den afgiftspligtige videreforhandler anvender den normale mervaerdiafgiftsordning:  a) i forbindelse med levering af kunstgenstande, samlerobjekter eller antikviteter, som han selv har indfoert, kan han traekke den mervaerdiafgift, som skyldes eller er erlagt ved indfoerslen af det paagaeldende gode, fra i den afgift, som han skal betale b) i forbindelse med levering af en kunstgenstand, som er leveret til ham af kunstneren eller dennes retssuccessorer, kan han traekke den mervaerdiafgift, som skyldes eller er erlagt for den paagaeldende kunstgenstand, fra i den afgift, som han skal betale c) i forbindelse med levering af en kunstgenstand, som er leveret til ham af en afgiftspligtig person, der ikke er en afgiftspligtig videreforhandler, kan han traekke den mervaerdiafgift, som skyldes eller er erlagt for den paagaeldende kunstgenstand, fra i  den afgift, som han skal betale.  Fradragsretten indtraeder samtidig med, at afgiften for leveringen, for hvilken den afgiftspligtige videreforhandler vaelger at anvende den normale mervaerdiafgiftsordning, forfalder til betaling.  C. Saerordning for offentlige auktioner 1. Som undtagelse fra punkt B kan medlemsstaterne i overensstemmelse med foelgende bestemmelser fastlaegge beskatningsgrundlaget for leveringer af brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter eller antikviteter, der foretages af en auktionsholder ved  offentlige auktioner, der handler i eget navn i henhold til en kommissionsaftale med henblik paa salg af disse goder for regning af:  - en ikke-afgiftspligtig person, eller - en anden afgiftspligtig person, for saa vidt leveringen af godet foretaget af denne afgiftspligtige person i henhold til artikel 5, stk. 4, litra c), er fritaget for afgift i overensstemmelse med artikel 13, punkt B, litra c), eller - en anden afgiftspligtig person, for saa vidt leveringen af godet foretaget af denne afgiftspligtige person i henhold til artikel 5, stk. 4, litra c), er omfattet af den afgiftsfritagelse, der er omhandlet i artikel 24, og vedroerer et investeringsgode,  eller - en afgiftspligtig videreforhandler, for saa vidt leveringen af godet foretaget af denne afgiftspligtige videreforhandler i henhold til artikel 5, stk. 4, litra c), er paalagt afgift i overensstemmelse med saerordningen med afgift af fortjenstmargenen som  fastsat i punkt B.  2. Beskatningsgrundlaget for de leveringer af goder, der er omhandlet i stk. 1, er det samlede beloeb, som auktionsholderen ved offentlige auktioner i henhold til stk. 4 fakturerer koeberen med fradrag af:  - det nettobeloeb, som auktionsholderen ved offentlige auktioner betaler eller skal betale kommittenten i overensstemmelse med stk. 3, og - den afgift, som auktionsholderen ved offentlige auktioner skal erlaegge ved leveringen.  3. Det nettobeloeb, som auktionsholderen ved offentlige auktioner betaler eller skal betale sin kommittent, er lig med forskellen mellem:  - den pris, ved hvilken der er givet hammerslag for godet ved offentlig auktion, og - den kommission, som auktionsholderen ved offentlige auktioner faar eller vil faa af kommittenten i henhold til en kommissionsaftale med henblik paa salg.  4. Auktionsholderen ved offentlige auktioner skal til koeberen udstede en faktura eller et andet tilsvarende dokument, der skal indeholde en tydelig angivelse af:  - hammerslagsprisen for godet - skatter, told, importafgifter og andre afgifter - biomkostninger saasom provisions-, emballage-, transport- og forsikringsomkostninger, som auktionsholderen forlanger afholdt af koeberen.  Denne faktura maa ikke indeholde en saerskilt angivelse af selve mervaerdiafgiften.  5. Den auktionsholder ved offentlige auktioner, som har faaet overdraget godet i henhold til en kommissionsaftale med henblik paa salg paa offentlig auktion, skal udfaerdige en afregning til sin kommittent.  Denne afregning skal indeholde en tydelig angivelse af transaktionens beloeb, dvs. hammerslagsprisen for godet med fradrag af kommissionen, som modtages eller vil blive modtaget fra kommittenten.  En afregning, der er udarbejdet paa disse betingelser, traeder i stedet for den faktura, som kommittenten, naar han er en afgiftspligtig person, skal udstede til auktionsholderen ved offentlige auktioner i overensstemmelse med artikel 22, stk. 3.  6. Auktionsholdere ved offentlige auktioner, der leverer goder paa betingelserne i stk. 1, skal i deres bogholderi godskrive en interimskonto:  - de beloeb, de modtager eller vil modtage fra koeberen af godet - de beloeb, som tilbagebetales eller vil blive tilbagebetalt til saelgeren af godet.  Der skal kunne foeres bevis for eller goeres rede for disse beloeb.  7. Levering af et gode til en afgiftspligtig auktionsholder ved offentlige auktioner anses for at vaere foretaget samtidig med, at selve bortsalget af dette gode ved offentlig auktion finder sted.  D. Momsovergangsordning for samhandelen mellem medlemsstaterne I den periode, der er omhandlet i artikel 281, anvender medlemsstaterne foelgende bestemmelser:  a) leveringer af nye transportmidler som defineret i artikel 28a, stk. 2, der foretages som anfoert i artikel 28c, punkt A, er undtaget fra de saerordninger, der er fastsat i punkt B og C b) uanset artikel 28a, stk. 1, litra a), paalaegges erhvervelse inden for Faellesskabet af brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter eller antikviteter ikke mervaerdiafgift, naar saelgeren er en afgiftspligtig videreforhandler, der handler i denne  egenskab, og det erhvervede gode er blevet paalagt afgift i den medlemsstat, hvor forsendelsen eller transporten er paabegyndt, i henhold til saerordningen med afgift af fortjenstmargenen i punkt B, eller naar saelgeren er en auktionsholder ved offentlige  auktioner, der handler i denne egenskab, og det erhvervede gode er blevet paalagt afgift i den medlemsstat, hvor forsendelsen eller transporten er paabegyndt, i henhold til saerordningen i punkt C c) artikel 28b, punkt B, og artikel 28c, punkt A, litra a), c) og d), finder ikke anvendelser paa leveringer af goder, der er paalagt mervaerdiafgift i henhold til en af saerordningerne i punkt B og C.« 4) I artikel 28 indsaettes foelgende stykke:  »1a. Indtil den 30. juni 1999 kan Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ved indfoersel af kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der pr. 1. januar 1993 var omfattet af en fritagelse, anvende artikel 11, punkt B, stk. 6, saaledes, at  den mervaerdiafgift, der skyldes ved indfoerslen, under alle omstaendigheder er lig med 2,5 % af det beloeb, der er fastlagt i overensstemmelse med artikel 11, punkt B, stk. 1 til 4.« 5) I artikel 28, stk. 2, litra e), tilfoejes foelgende afsnit:  »Denne bestemmelse finder ikke anvendelse paa leveringer af brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der er paalagt mervaerdiafgift i henhold til en af de saerordninger, der er fastsat i artikel 26a, punkt B og C.« 6) Artikel 28a, stk. 2, litra b), affattes saaledes:  »b) de i litra a) omhandlede transportmidler betragtes ikke som »nye transportmidler«, naar foelgende to betingelser er opfyldt samtidig:  - levering foretages senere end tre maaneder efter datoen for foerste ibrugtagning. Denne frist er dog paa seks maaneder, naar der er tale om motorkoeretoejer som defineret i litra a) - transportmidlet har tilbagelagt mere end 6 000 km, hvis der er tale om et motorkoeretoej, har sejlet mere end 100 timer, hvis der er tale om et fartoej, eller har floejet mere end 40 timer, hvis der er tale om et luftfartoej.  Medlemsstaterne fastsaetter, hvorledes ovennaevnte betingelser kan anses for opfyldt.« 7) Der indsaettes foelgende afsnit XVIb og artikel 28o:  »AFSNIT XVIb OVERGANGSBESTEMMELSER FOR BRUGTE GENSTANDE, KUNSTGENSTANDE, SAMLEROBJEKTER OG ANTIKVITETER Artikel 28o 1. De medlemsstater, der pr. 31. december 1992 anvendte en anden afgiftssaerordning end den, der er fastsat i artikel 26a, punkt B, paa afgiftspligtige videreforhandleres leveringer af brugte transportmidler, kan opretholde denne ordning i den periode,  der er naevnt i artikel 282, hvis den opfylder - eller tilpasses, saaledes at den opfylder - foelgende betingelser:  a) denne saerordning gaelder kun for leveringer af de transportmidler i henhold til artikel 28a, stk. 2, litra a), der betragtes som brugte genstande i henhold til artikel 26a, punkt A, litra d), som foretages af afgiftspligtige videreforhandlere i  henhold til artikel 26a, punkt A, litra e), og som omfattes af saerordningen med afgift af fortjenstmargenen i henhold til artikel 26a, punkt B, stk. 1 og 2. Leveringer af nye transportmidler som defineret i artikel 28a, stk. 2, litra b), der foretages  paa betingelserne i artikel 28c, punkt A, er undtaget fra denne saerordning b) afgiften paa hver levering som naevnt i litra a) er den samme som den, der skulle svares, hvis leveringen var underlagt den normale mervaerdiafgiftsordning, med fradrag af den mervaerdiafgift, som anses for stadig at vaere indregnet i den afgiftspligtige  videreforhandlers koebspris for transportmidlet c) den afgift, der anses for stadig at vaere indregnet i den afgiftspligtige videreforhandlers koebspris for transportmidlet, beregnes saaledes:  - den koebspris, der skal anvendes, er den, der er naevnt i artikel 26a, punkt B, stk. 3 - den afgiftspligtige videreforhandlers koebspris anses for at omfatte den afgift, som var skyldig, hvis den afgiftspligtige videreforhandlers leverandoer havde ladet sin levering omfatte af den normale mervaerdiafgiftsordning - den sats, der skal anvendes, er den, der i henhold til artikel 12, stk. 1, gaelder i den medlemsstat, i hvilken den afgiftspligtige videreforhandlers leveringssted, som fastlagt i henhold til artikel 8, anses for at vaere beliggende d) den afgift, der skal svares for hver levering som naevnt i litra a), og som beregnes efter bestemmelserne i litra b), maa ikke vaere lavere end den afgift, der var skyldig, hvis denne levering havde vaeret omfattet af saerordningen med afgift af  fortjenstmargenen i henhold til artikel 26a, punkt B, stk. 3.  Med henblik paa anvendelsen af ovennaevnte bestemmelser kan medlemsstaterne fastsaette, at hvis leveringen havde vaeret underlagt saerordningen med afgift af fortjenstmargenen, ville denne fortjenstmargen ikke have vaeret mindre end 10 % af salgsprisen, jf.  punkt B, stk. 3 e) den aftgiftspligtige videreforhandler maa ikke angive afgiften paa de leveringer, som han lader omfatte af denne saerordning, saerskilt paa de fakturaer eller andre tilsvarende dokumenter, han udsteder;  f) afgiftspligtige personer maa ikke traekke den afgift, som skyldes eller er erlagt for brugte transportmidler, der leveres til dem af en afgiftspligtig videreforhandler, fra i den afgift, som de skal betale, hvis videreforhandlerens levering af godet er  paalagt afgift i henhold til litra a) g) som undtagelse fra artikel 28a, stk. 1, litra a), er erhvervelser inden for Faellesskabet af transportmidler ikke paalagt mervaerdiafgift, naar saelgeren er en afgiftspligtig videreforhandler, der handler i denne egenskab, og det erhvervede brugte  transportmiddel er blevet paalagt afgift i den medlemsstat, hvor forsendelsen eller transporten paabegyndes i henhold til litra a) h) artikel 28b, punkt B, og artikel 28c, punkt A, litra a) og d), finder ikke anvendelse paa leveringer af brugte transportmidler, der er paalagt afgift i henhold til litra a).  2. Som en undtagelse fra stk. 1, foerste punktum, kan Kongeriget Danmark i den periode, der er naevnt i artikel 28 l, anvende den afgiftssaerordning, som er omhandlet i stk. 1, litra a) til h).  3. Naar medlemsstaterne anvender saerordningen for bortsalg ved offentlige auktioner i henhold til artikel 26a, punkt C, skal de ligeledes anvende saerordningen paa leveringer af brugte transportmidler, der foretages af en auktionsholder ved offentlige  auktioner, der handler i eget navn i henhold til en kommissionsaftale med henblik paa salg af disse goder for en afgiftspligtig videreforhandlers regning, forudsat at leveringen af de paagaeldende brugte transportmidler i henhold til artikel 5, stk. 4,  litra c), af den paagaeldende afgiftspligtige videreforhandler er paalagt afgift i henhold til stk. 1 og 2.  4. For en afgiftspligtig videreforhandlers leveringer af kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der leveres til ham paa betingelserne i artikel 26a, punkt B, stk. 2, kan Forbundsrepublikken Tyskland indtil den 30. juni 1999 give afgiftspligtige  videreforhandlere mulighed for enten at anvende saerordningen for afgiftspligtige videreforhandlere eller den normale mervaerdiafgiftsordning paa foelgende vilkaar:  a) hvis saerordningen for afgiftspligtige videreforhandlere anvendes paa leveringer af disse goder, fastlaegges beskatningsgrundlaget i overensstemmelse med artikel 11, punkt A, stk. 1, 2 og 3 b) i det omfang goderne benyttes i forbindelse med transaktioner, hvoraf der svares afgift i henhold til litra a), kan den afgiftspligtige videreforhandler i den afgift, som han skal betale, fratraekke:  - den mervaerdiafgift, som skyldes eller er erlagt for de kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, som er eller vil blive leveret til ham af en anden afgiftspligtig videreforhandler, hvis leveringen fra denne anden afgiftspligtige videreforhandler  er paalagt afgift i henhold til litra a) - den mervaerdiafgift, der anses for indregnet i koebsprisen for de kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der er eller vil blive leveret til ham af en anden afgiftspligtig videreforhandler, hvis leveringen fra denne anden afgiftspligtige  videreforhandler er paalagt mervaerdiafgift i henhold til saerordningen med afgift af fortjenstmargenen som fastsat i artikel 26a, punkt B, i den medlemsstat, paa hvis omraade leveringsstedet, som fastlagt i henhold til artikel 8, anses for at vaere  beliggende.  Denne fradragsret indtraeder paa det tidspunkt, hvor der skal svares afgift af leveringen, hvis denne er paalagt afgift i henhold til litra a) c) med henblik paa anvendelsen af bestemmelserne i litra b), andet led, fastsaettes koebsprisen for kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der er paalagt afgift i henhold til litra a), i overensstemmelse med artikel 26a, punkt B, stk. 3, og den  afgift, der anses for indregnet i denne koebspris, beregnes saaledes:  - koebsprisen anses for at omfatte den mervaerdiafgift, der skulle erlaegges, hvis leverandoerens afgiftspligtige fortjenstmargen svarede til 20 % af koebsprisen - den sats, der skal anvendes, er den, der i henhold til artikel 12, stk. 1, gaelder i den meldemsstat, paa hvis omraade stedet for den levering, der er omfattet af saerordningen med afgift af fortjenstmargenen, som fastlagt i henhold til artikel 8, anses  for at vaere beliggende d) hvis han vaelger at benytte den normale mervaerdiafgiftsordning ved levering af kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der er leveret til ham af en anden afgiftspligtig videreforhandler, og goderne er paalagt afgift i henhold til litra a), kan  den afgiftspligtige videreforhandler i den afgift, som han skal betale, fratraekke den i litra b) omhandlede mervaerdiafgift e) de satser, der skal anvendes paa disse leveringer, er dem, der var gaeldende den 1. januar 1993 f) med henblik paa anvendelsen af artikel 26a, punkt B, stk. 2, fjerde led, punkt C, stk. 1, fjerde led og punkt D, litra b) og c), anses leveringerne af kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der er paalagt afgift i henhold til litra a) af  medlemsstaterne for leveringer, der er paalagt mervaerdiafgift i henhold til saerordningen med afgift af fortjenstmargenen som omhandlet i artikel 26a, punkt B g) hvis leveringer af kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der er paalagt afgift i henhold til litra a), foretages paa betingelserne i artikel 28c, punkt A, skal den faktura, der udstedes i henhold til artikel 22, stk. 3, baere en paategning om,  at saerordningen med afgift af fortjenstmargenen som fastsat i artikel 28o, stk. 4, er anvendt.« 8) Undtagelsen i artikel 28, stk. 3, litra e), for saa vidt angaar artikel 5, stk. 4, litra c), udgaar.  9) Artikel 32 udgaar.  10) Bilaget til dette direktiv indsaettes som bilag I.   Artikel 2  Medlemsstaterne kan traeffe foranstaltninger vedroerende retten til at fradrage mervaerdiafgiften for at undgaa, at de paagaeldende afgiftspligtige videreforhandlere opnaar uberettigede fordele eller lider uberettigede tab.   Artikel 3  Raadet kan paa forslag af Kommissionen med henblik paa at bekaempe svig med enstemmighed give medlemsstaterne tilladelse til at traeffe saerlige foranstaltninger, i henhold til hvilke den afgift, der skal svares i henhold til saerordningen med afgift af  fortjenstmargenen i artikel 26a, punkt B, ikke maa vaere lavere end det afgiftsbeloeb, der ville vaere skyldigt, hvis fortjenstmargenen svarede til en bestemt procentdel af salgsprisen. Denne procentdel skal fastsaettes under hensyn til de kommercielle  fortjenstmargener, der normalt praktiseres af virksomheder i den paagaeldende sektor.   Artikel 4  1. Medlemsstaterne tilpasser deres nuvaerende mervaerdiafgiftsordning til bestemmelserne i dette direktiv.  De vedtager de love og administrative bestemmelser, der er noedvendige for, at deres ordning, saaledes tilpasset, traeder i kraft senest den 1. januar 1995.  2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de love og administrative bestemmelser, de vedtager med henblik paa anvendelsen af dette direktiv.  3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  4. Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af  medlemsstaterne.   Artikel 5  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdigt i Bruxelles, den 14. februar 1994.  Paa Raadets vegne Y. PAPANTONIOU Formand  (1) EFT nr. C 323 af 27. 12. 1989, s. 120.(2) EFT nr. C 201 af 7. 8. 1989, s. 6.(3) EFT nr. L 145 af 13. 6. 1977, s. 1. Direktivet er senest aendret ved direktiv 92/111/EOEF (EFT nr. L 384 af 30. 12. 1992, s. 47).    BILAG   »BILAG I KUNSTGENSTANDE, SAMLEROBJEKTER OG ANTIKVITETER  I dette direktiv forstsaas a) ved »kunstgenstande« foelgende goder:  - malerier, kollager o.lign., tegninger og pasteller, der af kunstneren udelukkende er udfoert i haanden, undtagen bygnings- og maskintegninger samt andre tegninger til industrielle, kommercielle, topografiske eller lignende formaal, haanddekorerede  industriprodukter, malede teaterkulisser, atelierbagtaepper o.lign. (KN-kode 9701) - originale stik, tryk og litografier, hvorved forstaas et begraenset antal direkte aftryk i sort og hvidt eller i farve af én eller flere plader, der af kunstneren udelukkende er udfoert i haanden, uanset hvilken teknik og hvilket materiale han har  anvendt, dog saaledes at der ikke maa vaere benyttet nogen mekanisk eller fotomekanisk proces (KN-kode 9702 00 00) - originale skulpturer, uanset materialets art, naar skulpturerne udelukkende er udfoert af kunstneren; afstoebninger af skulpturer, hvoraf antallet, der ikke maa overstige otte eksemplarer, kontrolleres af kunstneren eller dennes retssuccessorer (KN-kode  9703 00 00); undtagelsesvis og i tilfaelde, som medlemsstaterne fastlaegger, kan graensen paa otte eksemplarer overskrides for afstoebninger af skulpturer fra foer den 1. januar 1989 - tapisserier (KN-kode 5805 00 00) og vaegtekstiler (KN-kode 6304) udfoert i haanden paa grundlag af kunstneres originale tegninger, saafremt der ikke findes mere end otte eksemplarer af hver - keramiske unika, der udelukkende er udfoert af kunstneren, og som er signeret af denne - emaljearbejder paa kobber, der udelukkende er udfoert i haanden i et antal, der ikke maa overstige otte eksemplarer, og som nummereres og faar paafoert kunstnerens eller kunstatelierets signatur, undtagen bijouterivarer og guld- og soelvsmedearbejder - fotografier taget af kunstneren, aftrykt af denne eller under dennes tilsyn, signeret og nummereret i et antal paa op til 30 eksemplarer, uanset formater og underlag b) ved »samlerobjekter« foelgende goder:  - frimaerker, stempelmaerker, foerstedagskuverter, helsager o.lign, makulerede eller umakulerede, forudsat at de ikke er eller ikke bliver gangbare (KN-kode 9704 00 00) - zoologiske, botaniske, mineralogiske, anatomiske, historiske, arkaeologiske, palaeontologiske, etnografiske eller numismatiske samlinger og samlerobjekter (KN-kode 9705 00 00) c) ved »antikviteter« goder, der hverken er kunstgenstande eller samlerobjekter, men som er over 100 aar gamle (KN-kode 9706 00 00).«


Avis juridique important

|

31991L0412

Kommissionens direktiv 91/412/EØF af 23. juli 1991 om principper og retninslinjer for god fremstillingspraksis for veterinærmedicinske præparater

EF-Tidende nr. L 228 af 17/08/1991 s. 0070 - 0073 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 38 s. 0156  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 38 s. 0156

KOMMISSIONENS DIREKTIV af 23. juli 1991 om principper og retninslinjer for god fremstillingspraksis for veterinaermedicinske praeparater   (91/412/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 81/851/EOEF af 28. september 1981 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om veterinaermedicinske praeparater (1), senest aendret ved direktiv 90/676/EOEF (2), saerlig artikel 27a,  under henvisning til Raadets direktiv 90/677/EOEF af 13. december 1990 om udvidelse af anvendelsesomraadet for direktiv 81/851/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om veterinaermedicinske praeparater og om fastsaettelse af yderligere  bestemmelser for immunologiske veterinaermedicinske praeparater (3), og ud fra foelgende betragtninger:  Alle veterinaermedicinske praeparater, der fremstilles eller importeres i Faellesskabet, herunder laegemidler til eksport, skal vaere fremstillet i overensstemmelse med principperne og retningslinjerne for god fremstillingspraksis;  efter national lovgivning kan medlemsstaterne kraeve anvendelse af principperne vedroerende god fremstillingspraksis anvendt ved fremstillingen af laegemidler, der skal anvendes i klinisk proevning;  de detaljerede retningslinjer, der er naevnt i artikel 27a i direktiv 81/851/EOEF er blevet offentliggjort af Kommissionen efter hoering af medlemsstaternes laegemiddelinspektoerer i form af en vejledning i god fremstillingspraksis for laegemidler;  det er noedvendigt, at alle fremstillere etablerer en effektiv kvalitetsstyring af deres fremstilling, og dette indebaerer, at der etableres et kvalitetssikringssystem for laegemidler;  repraesentanterne for de kompetente myndigheder boer rapportere om, hvorvidt fremstilleren overholder retningslinjerne for god fremstillingspraksis, og disse rapporter fremsendes efter begrundet anmodning til de kompetente myndigheder i en anden  medlemsstat;  principperne og retningslinjerne for god fremstillingspraksis skal primaert vedroere personale, lokaler og udstyr, dokumentation, produktion, kvalitetskontrol, fremstilling og afproevning i loenarbejde, reklamationer og tilbagekaldelser, samt  selvinspektion;  de principper og retningslinjer, der fastlaegges i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Tilpasning til den Tekniske Udvikling af Direktiverne om Fjernelse af Tekniske Hindringer for Handelen med Veterinaermedicinske  Praeparater, som blev nedsat ved artikel 2b i Raadets direktiv 81/852/EOEF af 28. september 1981 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om analytiske, toksiko-farmakologiske og kliniske normer og forskrifter for afproevning af veterinaermedicinske  praeparater (4), senest aendret ved direktiv 87/20/EOEF (5) - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  KAPITEL I GENERELLE BESTEMMELSER   Artikel 1  I dette direktiv fastlaegges principperne og retningslinjerne for god fremstillingspraksis for veterinaermedicinske praeparater, som det kun er tilladt at fremstille, hvis virksomheden er i besiddelse af den i artikel 24 i direktiv 81/851/EOEF  omhandlede tilladelse.   Artikel 2  I dette direktiv gaelder den definition paa laegemidler, der er fastsat i artikel 1, nr. 2, i Raadets direktiv 65/65/EOEF (6), saavel som den definition paa veterinaermedicinske praeparater der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i direktiv 81/851/EOEF.  Derudover forstaas ved:  - »fremstiller«: enhver indehaver af den i artikel 24 i direktiv 81/851/EOEF omhandlede tilladelse - »sagkyndig person«: den person, der referes til i artikel 29 i direktiv 81/851/EOEF - »kvalitetssikring for laegemidler«: summen af de systemer og aktiviteter, der skal sikre, at veterinaermedicinske praeparater har en kvalitet der svarer til den tilsigtede anvendelse - »god fremstillingspraksis«: den del af kvalitetssikringen, som sikrer, at produkterne til stadighed produceres og kontrolleres i overensstemmelse med de kvalitetsstandarder, der er gaeldende for den tilsigtede anvendelse.   Artikel 3  Medlemsstaterne sikrer ved hjaelp af de gentagne tilsyn, der er omhandlet i artikel 34 i direktiv 81/851/EOEF, at fremstillere overholder de principper og retningslinjer for god fremstillingspraksis, der er fastlagt i dette direktiv.  Ved fortolkning af disse principper og retningslinjer for god fremstillingspraksis henvises fremstillere og repraesentanter for de kompetente myndigheder til de udfoerlige retningslinjer, der er omhandlet i artikel 27a i direktiv 81/851/EOEF. Kommissionen  har offentliggjort disse udfoerlige retningslinjer i »Vejledning i God Fremstillingspraksis for Laegemidler« samt bilag (Kontoret for De Europaeiske Faellesskabers Officielle Publikationer, EF-Bestemmelser om Laegemidler, Bind IV).   Artikel 4  Fremstillerne sikrer, at alle fremstillingsprocesser gennemfoeres i overensstemmelse med god fremstillingspraksis samt fremstillingstilladelsen.  Ved import af veterinaermedicinske praeparater fra tredjelande sikrer importoererne, at laegemidlerne er fremstillet hos godkendte fremstillere og i overensstemmelse med standarder for god fremstillingspraksis, som mindst svarer til Faellesskabets.   Artikel 5  Fremstillerne sikrer, at alle fremstillingsprocesser, som er omfattet af en markedsfoeringstilladelse, gennemfoeres i overensstemmelse med oplysningerne, i den ansoegning om markedsfoeringstilladelse, som de kompetente myndigheder har godkendt.  Fremstillerne foretager med jaevne mellemrum en gennemgang af deres fremstillingsmetoder i lyset af den videnskabelige og tekniske udvikling. Naar det er noedvendigt at aendre i materialet vedroerende markedsfoeringstilladelsen, forelaegges aendringsforslaget  de kompetente myndigheder.  KAPITEL II PRINCIPPER OG RETNINGSLINJER FOR GOD FREMSTILLINGSPRAKSIS   Artikel 6  Kvalitetsstyring Enhver fremstiller etablerer og gennemfoerer et effektivt kvalitetssikringssystem for laegemidler, der aktivt involverer de forskellige beroerte afdelingers ledelse og ansatte.   Artikel 7  Personale 1. Paa enhver fremstillingsvirksomhed skal fremstilleren raade over et kompetent og tilstraekkeligt kvalificeret personale, som er stort nok til, at maalsaetningerne for kvalitetssikringen af laegemidlerne kan opfyldes.  2. Ansvarsomraadet for ledelsen og det ledende personale, ogsaa omfattende den/de sagkyndige person(er), der staar for gennemfoerelsen og udfoerelsen af god fremstillingspraksis, skal vaere fastlagt i jobbeskrivelser. Deres hierarkiske samspil skal vaere  fastlagt i en organisationsplan. Organisationsplanen og jobbeskrivelserne godkendes i overensstemmelse med fremstillerens interne procedurer.  3. Det i stk. 2 omhandlede personale skal tillaegges tilstraekkelig myndighed til, at det kan udfoere arbejdet under ansvarsomraadet korrekt.  4. De ansatte skal gennemgaa en grundlaeggende og fortsat traening, som omfatter teori og praktisk anvendelse af begrebet kvalitetssikring og god fremstillingspraksis.  5. Hygiejneforskrifter tilpasset de aktiviteter, der skal gennemfoeres, skal etableres og overholdes. Forskrifterne fastlaegger procedurer for personalets sundhed, hygiejne og paaklaedning.   Artikel 8  Lokaler og udstyr 1. Lokaler og fremstillingsudstyr skal placeres, designes, indrettes, tilpasses og vedligeholdes saaledes, at de er velegnede til deres formaal.  2. Lokaler og udstyr skal vaere dimensioneret, designet og skal anvendes paa en saadan maade, at risikoen for fejl er minimal og saaledes, at det er let at foretage effektiv rengoering og vedligeholdelse for at undgaa sammenblanding, krydskontaminering og  generelt enhver uheldig indvirkning paa produktets kvalitet.  3. Lokaler og udstyr, som er bestemt til at skulle anvendes til fremstillingsprocesser, som har afgoerende indflydelse paa produkternes kvalitet, skal underkastes passende kvalificering.   Artikel 9  Dokumentation 1. Enhver fremstiller skal have et dokumentationssystem, der er baseret paa specifikationer, hovedforskrifter, produktions- og pakkeforskrifter, instruktioner, procedurer og registreringer, som omfatter de forskellige fremstillingsprocesser i  virksomheden. Dokumenterne skal vaere klare, fejlfrie og ajourfoerte. For de generelle fremstillingsprocesser og-betingelser skal der foreligge instruktioner samt dokumentationsmateriale for fremstilling af den enkelte batch. Disse dokumenter skal goere  det muligt at foelge fremstillingsforloebet for hver enkelt batch. Alt dokumentationsmateriale vedroerende de fremstillede batcher skal opbevares i mindst et aar efter den fastsatte udloebsdato for batchene eller mindst fem aar efter den i artikel 30, stk. 2,  i direktiv 81/851/EOEF omhandlede attestering, afhaengig af hvilken periode der er den laengste.  2. Naar der i stedet for skriftligt materiale anvendes elektroniske, fotografiske eller andre databehandlingssystemer, skal fremstilleren validere systemet ved at bevise, at data vil blive lagret paa passende vis i den forventede opbevaringsperiode. Data,  der er lagret i disse systemer, skal hurtigt kunne stilles til raadighed i laeselig form. De elektronisk oplagrede data skal beskyttes imod tab eller beskadigelse (f.eks. ved duplikering eller sikkerhedskopiering eller overfoersel til et andet  lagersystem).   Artikel 10  Produktion Alle produktionsprocesser skal gennemfoeres i overensstemmelse med forudfastlagte instruktioner og procedurer i overensstemmelse med god fremstillingspraksis. Der skal vaere egnede og tilstraekkelige ressourcer til raadighed til proceskontrol.  Der skal traeffes egnede tekniske og/eller organisatoriske foranstaltninger for at undgaa krydskontaminering og sammenblanding.  Enhver ny fremstillingsproces eller vaesentlig aendring af fremstillingsprocessen skal valideres. Kritiske trin i fremstillingsprocessen skal regelmaessigt valideres paany.   Artikel 11  Kvalitetskontrol 1. Enhver fremstiller skal etablere og raade over en kvalitetskontrolafdeling. Denne afdeling skal ledes af en person, der har de fornoedne kvalifikationer, og afdelingen skal vaere uafhaengig af andre.  2. Kvalitetskontrolafdelingen skal raade over et eller flere kvalitetskontrollaboratorier med tilstraekkeligt personale og udstyr til at gennemfoere den noedvendige undersoegelse og afproevning af raavarer, emballagedele og mellemprodukter og faerdigvarer.  Benyttelse af laboratorier uden for virksomheden er tilladt i overensstemmelse med artikel 12 i dette direktiv, og efter at den i artikel 10, stk. 2, i direktiv 81/851/EOEF omhandlede tilladelse er givet.  3. Ved den endelige kontrol af faerdigvaren inden frigivelsen til salg eller distribution skal kontrolafdelingen udover analyseresultaterne tage hensyn til vaesentlige oplysninger, saasom produktionsforloebet og resultaterne fra proceskontrollen,  undersoegelse af batchdokumentationen og produkternes overensstemmelse med specifikationerne (herunder den faerdige pakning).  4. Der skal opbevares referenceproever af hver enkelt batch af faerdigvaren i mindst et aar efter den fastsatte udloebsdato. Medmindre der i den medlemsstat, hvor fremstillingen sker, kraeves en laengere periode, skal der opbevares proever af anvendte raavarer  (bortset fra oploesningsmidler, gasser og vand) i mindst to aar efter frigivelsen af produktet, medmindre deres stabilitet, som naevnt i den relevante specifikation, ikke er kortere. Alle disse proever skal vaere tilgaengelige for de kompetente myndigheder.  For visse laegemidler, som fremstilles enkeltvis eller i smaa maengder, eller naar der kan opstaa saerlige problemer i forbindelse med deres oplagring, kan der i overensstemmelse med de kompetente myndigheder fastsaettes andre betingelser for proeveudtagning og  opbevaring.   Artikel 12  Loenarbejde 1. For hver fremstillingsproces eller proces i tilknytning til fremstillingen, som udfoeres i loenarbejde, skal der foreligge en skriftlig loenarbejdsaftale mellem loenarbejdsgiveren og loenarbejdstageren.  2. Hver enkelt parts ansvarsomraade skal klart fremgaa af aftalen, navnlig loenarbejdstagerens forpligtelse til at overholde god fremstillingspraksis samt den maade hvorpaa den sagkyndige person, der har ansvaret for at frigive hver enkelt batch, skal udfoere  sit hverv.  3. Loenarbejdstageren maa ikke indgaa aftale med tredjemand om loenarbejde for det arbejde, som han skal udfoere i henhold til aftalen, uden skriftlig tilladelse fra loenarbejdsgiveren.  4. Loenarbejdstageren skal overholde principperne og retningslinjerne for god fremstillingspraksis og underkaste sig det tilsyn af de kompetente myndigheder, der er fastsat i artikel 34 i direktiv 81/851/EOEF.   Artikel 13  Reklamationer og tilbagekaldelser Fremstilleren skal indfoere et system til registrering og undersoegelse af reklamationer samt et effektivt system, som goer det muligt at tilbagekalde laegemidler i distributionsnettet omgaaende og paa ethvert tidspunkt. Fremstilleren skal registrere og  undersoege enhver reklamation vedroerende mangler. Fremstilleren skal underrette den kompetente myndighed om enhver mangel, som kan resultere i tilbagekladelse eller ekstraordinaere leveringsrestriktioner. Saavidt muligt skal bestemmelseslandet ogsaa  angives. Enhver tilbagekaldelse skal ske i overensstemmelse med de i artikel 42 i direktiv 81/851/EOEF omhandlede krav.   Artikel 14  Selvinspektion Fremstilleren skal med jaevne mellemrum foretage selvinspektion som led i kvalitetssikringssystemet for at kontrollere gennemfoerelsen og overholdelsen af principperne for god fremstillingspraksis samt for at foreslaa de korrigerende foranstaltninger, der  maatte vaere noedvendige.  Der skal foeres journaler over udfoerte selvinspektioner og korrigerende handlinger.  KAPITEL III AFSLUTTENDE BESTEMMELSER   Artikel 15  Medlemsstaterne saetter de love og administrative bestemmelser i kraft, der er noedvendige for at efterkomme dette direktiv, senest 23. juli 1993. De underretter straks Kommissionen herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggoerelsen af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.   Artikel 16  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. juli 1991.  Paa Kommissionens vegne Martin BANGEMANN Naestformand   (1) EFT nr. L 317 af 6. 11. 1981, s.. 1.(2) EFT nr. L 373 af 31. 12. 1990, s.. 15.(3) EFT nr. L 373 af 31. 12. 1990, s.. 26.(4) EFT nr. L 317 af 6. 11. 1981, s.. 16.(5) EFT nr. L 15 af 17. 1. 1987, s.. 34.(6) EFT nr. 22 af 9. 2. 1965, s..  369/65.


Avis juridique important

|

31992L0111

Rådets direktiv 92/111/EØF af 14. december 1992 om ændring af direktiv 77/388/EØF og om forenklingsforanstaltninger med hensyn til merværdiafgift

EF-Tidende nr. L 384 af 30/12/1992 s. 0047 - 0057 den finske specialudgave: kapitel 9 bind 2 s. 0119  den svenske specialudgave: kapitel 9 bind 2 s. 0119

RAADETS DIREKTIV  92/111/EOEF af 14. december 1992 om aendring af direktiv 77/388/EOEF og om  forenklingsforanstaltninger med hensyn til mervaerdiafgift RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR  - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske  Faellesskab saerlig artikel 99, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet  (1), under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg  (2), og ud fra foelgende  betragtninger: Efter artikel 3 i Raadets direktiv 91/680/EOEF af 16. december 1991 om tilfoejelse til det faelles  mervaerdiafgiftssystem og om aendring, med henblik paa afskaffelse af de fiskale graenser, af direktiv  77/388/EOEF  (3) skal direktivets bestemmelser traede i kraft i alle medlemsstaterne den 1. januar  1993; for at lette anvendelsen af disse bestemmelser og introducere de noedvendige forenklinger boer den  faelles momsordning, saaledes som den skal anvendes fra 1. januar 1993, suppleres med henblik paa at  praecisere afgiftspaalaeggelsen for visse transaktioner med tredjelandsomraader og for visse  indenlandske transaktioner i Faellesskabet og med henblik paa at definere de  overgangsforanstaltninger, der noedvendigvis maa fastsaettes med hensyn til de bestemmelser, der  gaelder frem til 31. december 1992, og dem der traeder i kraft fra den 1. januar 1993; for at garantere neutraliteten af den faelles ordning for omsaetningsafgifter med hensyn til goders  oprindelse boer begrebet tredjelandsomraader og definitionen af indfoersel af et gode suppleres; visse omraader, der er en del af Faellesskabets toldomraade, betragtes som tredjelandsomraader i  forbindelse med anvendelsen af den faelles momsordning; samhandelen mellem medlemsstaterne og disse  omraader er derfor underlagt de samme momsprincipper som transaktioner mellem Faellesskabet og  tredjelande; det boer sikres, at denne samhandel underlaegges fiskale bestemmelser, der svarer til  dem, som anvendes paa transaktioner, der foretages paa samme vilkaar med tredjelandsomraader uden for  Faellesskabets toldomraade; som foelge af disse bestemmelser bliver Raadets syttende direktiv  85/362/EOEF af 16. juli 1985 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter -  Fritagelse for mervaerdiafgift ved midlertidig indfoersel af andre goder end transportmidler  (4)  formaalsloest; det er noedvendigt at praecisere reglerne for anvendelsen af fritagelserne for visse  eksporttransaktioner eller transaktioner, der sidestilles hermed; som foelge heraf er det noedvendigt  at tilpasse de andre beroerte direktiver; det er hensigtsmaessigt at praecisere definitionen af beskatningsstedet for visse transaktioner, der  sker paa et skib, et fly eller et tog under passagerbefordring i Faellesskabet; overgangsordningen for beskatning i samhandelen mellem medlemsstaterne boer suppleres for paa én gang  at tage hensyn til faellesskabsbestemmelserne vedroerende punktafgifter og praecisere og forenkle  afgiftens gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende nogle af de transaktioner, der vil blive foretaget  mellem medlemsstaterne fra den 1. januar 1993; Raadets direktiv 92/12/EOEF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige  varer, om oplaegning og omsaetning heraf samt om kontrol hermed  (1) fastsaetter saerlige procedurer og  angivelsesforpligtelser i forbindelse med forsendelse af saadanne varer til en anden medlemsstat; de  naermere regler for afgiftspaalaeggelsen for visse leveringer og erhvervelser inden for Faellesskabet  af punktafgiftspligtige varer kan foelgelig forenkles til fordel for saavel de betalingspligtige  personer som for de kompetente administrationer; anvendelsesomraadet for de fritagelser, der er naevnt i artikel 28c i direktiv 77/388/EOEF  (2), boer  praeciseres; det er ligeledes hensigtsmaessigt at supplere bestemmelserne vedroerende afgiftens  forfald og de naermere bestemmelser om fastlaeggelsen af beskatningsgrundlaget for visse  transaktioner, der foretages under faellesskabsbehandling; det er noedvendigt at fastsaette forenklingsforanstaltninger, som sikrer ensartet behandling i alle  medlemsstater for saa vidt angaar afgiftspligtige transaktioner ved indenlandsk virksomhed i  forbindelse med samhandelen med goder inden for Faellesskabet, som foretages i den i artikel 28l i  direktiv 77/388/EOEF omhandlede periode af afgiftspligtige, der ikke er etableret i den medlemsstat,  der er naevnt i artikel 28b, punkt A, stk. 1, i samme direktiv; med henblik herpaa boer det sikres, at  bestemmelserne vedroerende beskatningsordningen og de personer, der er betalingspligtige i  forbindelse med disse transaktioner, harmoniseres; for at tage hensyn til bestemmelserne om betalingspligtige personer ved indenlandsk virksomhed og  for at undgaa visse former for svig eller skatteunddragelse er det hensigtsmaessigt at praecisere  faellesskabsbestemmelserne vedroerende tilbagebetaling til afgiftspligtige, der ikke er etableret i  indlandet, af den mervaerdiafgift, der er naevnt i artikel 17, stk. 3, i direktiv 77/388/EOEF som  aendret ved artikel 28f i naevnte direktiv; afskaffelsen fra 1. januar 1993 af afgifter ved indfoersel og afgiftsgodtgoerelse ved udfoersel i  samhandelen mellem medlemsstaterne noedvendiggoer overgangsforanstaltninger for at sikre den faelles  momsordnings neutralitet og for at undgaa situationer, hvor der sker dobbeltbeskatning eller ikke  sker beskatning; der boer foelgelig fastsaettes saerlige bestemmelser for de tilfaelde, hvor en faellesskabsprocedure, der  indledes inden den 1. januar 1993 i forbindelse med en levering fra en afgiftspligtig person inden  denne dato, og som vedroerer forsendelse eller transport af goder til en anden medlemsstat, foerst  afsluttes efter den 31. december 1992; disse bestemmelser boer ligeledes vedroere de afgiftspligtige transaktioner, der foretages inden den  1. januar 1993, og for hvilke der er anvendt saerlige fritagelser, der har medfoert, at tidspunktet  for afgiftspligtens indtraeden er blevet udskudt; der boer ligeledes fastsaettes saerlige foranstaltninger for transportmidler, der - uden at vaere  erhvervet eller indfoert paa de almindelige betingelser paa en medlemsstats indre marked - i henhold  til nationale bestemmelser har vaeret omfattet af en afgiftsfritagelse i forbindelse med midlertidig  indfoersel fra en anden medlemsstat; ivaerksaettelsen af disse overgangsforanstaltninger indebaerer baade for samhandelen mellem  medlemsstaterne og for transaktionerne med tredjelandsomraader, at definitionen af de transaktioner,  der skal paalaegges afgift fra 1. januar 1993, suppleres, og at der for disse tilfaelde foretages en  praecisering af begreberne beskatningssted, afgiftspligtens indtraeden og afgiftens forfald; at konjunkturoekonomiske grunde har Kongeriget Spanien og Den Italienske Republik anmodet om i en  overgangsperiode at maatte anvende bestemmelser, der fraviger princippet om omgaaende fradrag som  omhandlet i artikel 18, stk. 2, foerste afsnit, i direktiv 77/388/EOEF; denne anmodning imoedekommes  for en periode paa to aar, der ikke kan forlaenges; dette direktiv indeholder faelles bestemmelser om forenklet handling af visse transaktioner inden  for Faellesskabet; det tilkommer i flere tilfaelde medlemsstaterne at fastsaette betingelserne for  gennemfoerelsen af disse bestemmelser; visse medlemsstater kan ikke inden for den fastsatte frist  afslutte den lovgivningsprocedure, der er noedvendig for at tilpasse deres momslovgivning; det er  derfor noedvendigt at fastsaette en yderligere frist for anvendelsen af dette direktiv; en frist paa  hoejst tolv maaneder er tilstraekkelig i denne henseende; direktiv 77/388/EOEF boer derfor aendres  - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV: Artikel 1  Direktiv 77/388/EOEF aendres saaledes: 1)  Artikel 3, stk. 4, affattes saaledes: »4.  Uanset stk. 1 betragtes Fyrstendoemmet Monaco og Isle of Man ved anvendelsen af dette direktiv  ikke som tredjelandsomraader under hensyntagen til de konventioner og traktater, som de har indgaaet  med henholdsvis Den Franske Republik og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at transaktioner, der  foretages fra eller til: -  Fyrstendoemmet Monaco, behandles som transaktioner, der foretages fra eller til Den Franske  Republik -  Isle of Man, behandles som transaktioner, der foretages fra eller til Det Forenede  Kongerige Storbritannien og Nordirland.« 2)  Artikel 7, stk. 1, litra b), affattes saaledes: »b)  et godes ankomst til Faellesskabet fra et tredjelandsomraade, bortset fra et gode naevnt under  litra a).« 3)  I artikel 7, stk. 3: -  indsaettes i foerste afsnit ordene »litra a), b), c) og d)« efter ordene »artikel 16, stk. 1,  punkt B« -  affattes andet afsnit saaledes: »Saafremt et i stk. 1, litra b), omhandlet gode efter sin ankomst til Faellesskabet henfoeres under en  af de i artikel 33a, stk. 1, litra b) eller c), omhandlede ordninger, sker indfoerslen af godet i  den medlemsstat, paa hvis omraade godet ophoerer med at vaere daekket af disse ordninger.« 4)  Artikel  8, stk. 1, litra c), affattes saaledes: »c)  i tilfaelde, hvor leveringen af goder sker paa et skib, et fly eller et tog, og under den del af  en personbefordring, som finder sted inden for Faellesskabet: afgangsstedet for personbefordringen. Ved anvendelsen af denne bestemmelse forstaas ved: -  »den del af en personbefordring, som finder sted inden for Faellesskabet«, den del af en  befordring, som foretages uden ophold uden for Faellesskabet, mellem afgangsstedet og ankomststedet  for personbefordringen -  »afgangssted for en personbefordring« det foerste sted, hvor der optages  passagerer inden for Faellesskabet, eventuelt efter ophold uden for Faellesskabet -  »ankomststed  for en personbefordring« det sidste sted inden for Faellesskabet, hvor der saettes passagerer af, som  er optaget inden for Faellesskabet, eventuelt inden ophold uden for Faellesskabet. I tilfaelde af tilbagebefordring anses tilbagebefordringen for en separat befordring. Kommissionen forelaegger senest den 30. juni 1993 Raadet en rapport, i givet fald ledsaget af  passende forslag om beskatningsstedet for levering af goder, der er beregnet til forbrug om bord,  og for tjenesteydelser, herunder servering af mad og drikkevarer, der praesteres over for passagerer  paa et skib, et fly eller et tog. Raadet traeffer efter hoering af Europa-Parlamentet afgoerelse om Kommissionens forslag med  enstemmighed inden den 31. december 1993. Medlemsstaterne kan indtil den 31. december 1993 fritage eller fortsaette med at fritage levering af  goder, der er beregnet til forbrug om bord, og hvis beskatningssted fastsaettes i henhold til  ovennaevnte bestemmelser, med ret til fradrag af moms, der er betalt i et tidligere led.« 5)   Artikel 11, punkt B, stk. 1, affattes saaledes: »1.  Beskatningsgrundlaget, inklusive for indfoersel af de i artikel 7, stk. 1, litra b), omhandlede  goder, er den vaerdi, der fastsaettes som toldvaerdien i overensstemmelse med gaeldende  faellesskabsbestemmelser.« 6)  Artikel 12, stk. 1, litra b), affattes saaledes: »b)  for de i artikel 10, stk. 3, andet og tredje afsnit, omhandlede tilfaelde anvendes den sats,  der er gaeldende paa det tidspunkt, hvor afgiften forfalder.« 7)  Artikel 12, stk. 3, litra a),  affattes saaledes: »3.  a)  Mervaerdiafgiftens normalsats fastsaettes af hver medlemsstat som en bestemt procentsats af  beskatningsgrundlaget, der er den samme for levering af goder og for tjenesteydelser. Fra den 1.  januar 1993 og indtil den 31. december 1996 maa denne procentsats ikke vaere mindre end 15  %.  Paa grundlag af rapporten om, hvorledes overgangsordningen fungerer, og forslag til den endelige  ordning, som Kommissionen skal forelaegge Raadet i henhold til artikel 28l, traeffer Raadet inden den  31. december 1995 med enstemmighed afgoerelse om stoerrelsen af den minimumssats for normalsatsen,  der skal anvendes efter den 31. december 1996. Medlemsstaterne kan ligeledes anvende en eller to reducerede satser. Disse satser fastsaettes som en  procentsats af beskatningsgrundlaget, som ikke maa vaere mindre end 5  %, og de maa kun anvendes paa  levering af de kategorier af goder og tjenesteydelser, som er anfoert i bilag H.« 8)  I artikel 14,  stk. 1: -  udgaar litra c) -  indsaettes i litra d) foelgende afsnit: »Denne fritagelse finder ligeledes anvendelse paa indfoersel af goder som omhandlet i artikel 7, stk.  1, litra b), der ville kunne omfattes af ovennaevnte toldfritagelse, hvis de blev indfoert i henhold  til artikel 7, stk. 1, litra a).« 9)  I artikel 15: -  indsaettes i nr. 2 foelgende afsnit: »Kommissionen forelaegger snarest Raadet forslag med henblik paa at fastsaette fiskale bestemmelser paa  faellesskabsplan, som praeciserer anvendelsomraadet og de praktiske omstaendigheder ved gennemfoerelsen  af denne fritagelse for leveringer, der sker i detailleddet og angaar goder, som rejsende medbringer  i deres personlige bagage. Indtil disse bestemmelser traeder i kraft: -  indroemmes fritagelsen kun paa forevisning af et eksemplar af fakturaen eller tilsvarende  dokumentation, som er paategnet af EF-udgangstoldstedet -  kan medlemsstaterne begraense anvendelsen  af denne fritagelse, de kan undtage leveringer til rejsende, hvis bopael eller saedvanlige  opholdssted er i Faellesskabet, fra denne fritagelse, og de kan udvide fritagelsen til at omfatte  deres valutaindlaendinge. Ved anvendelsen af andet afsnit forstaasved »bopael eller saedvanligt opholdssted« det sted, der er  angivet som saadant paa passet, identitetskortet, eller i mangel heraf, ethvert andet dokument, som  den medlemsstat, hvori leveringen foretages, anerkender som identitetspapir.« -  aendres i nr. 3  ordene »der er etableret i et tredjeland« til »der ikke er etableret i indlandet« -  affattes nr.  4, andet afsnit, saaledes: »Kommissionen forelaegger snarest Raadet forsalg med henblik paa at fastsaette fiskale bestemmelser paa  faellesskabsplan, som praeciserer anvendelsesomraadet og de praktiske omstaendigheder ved  gennemfoerelsen af denne fritagelse og de fritagelser, der er omhandlet i punkt 5 til 9. Indtil  disse bestemmelser traeder i kraft, kan medlemsstaterne begraense omfanget af den fritagelse, der  omhandles i dette nummer.« -  aendres i nr. 10, andet afsnit, ordene »paa de betingelser og med de  begraensninger« til »med de begraensninger« -  affattes nr. 10, tredje afsnit, saaledes: »I tilfaelde af, at goderne ikke forsendes eller transporteres udenlands, og for tjenesteydelsers  vedkommende kan fritagelsen gennemfoeres i form af tilbagebetaling af afgiften.« -  affattes nr. 13  saaledes: »13.  Levering af tjenesteydelser, herunder transport og accessoriske transaktioner, men bortset  fra tjenesteydelser, der er fritaget i henhold til artikel 13, naar de er direkte knyttet til  udfoersel af goder eller til indfoersel af goder, der er omfattet af bestemmelserne i artikel 7, stk.  3, eller artikel 16, stk. 1, punkt A« 10)  I artikel 28a: -  affattes stk. 1, litra a), andet afsnit, saaledes: »Uanset foerste afsnit skal der ikke svares mervaerdiafgift af de erhvervelser af goder inden for  Faellesskabet, der er foretaget af en afgiftspligtig person eller af en ikke-afgiftspligtig juridisk  person paa de betingelser, der er omhandlet i stk. 1a.« -  tilfoejes i stk. 1 foelgende litra c): »c)  erhvervelser inden for Faellesskabet af punktafgiftspligtige varer, der foretages mod vederlag  i indlandet af en afgiftspligtig person eller af en ikke-afgiftspligtig juridisk person, naar disse  personer er omfattet af undtagelsen i litra a), andet afsnit, og naar punktafgifterne for disse  erhvervelser forfalder i indlandet i henhold til direktiv 92/12/EOEF  (1).  (1)  EFT nr. L 76 af 23. 3. 1992, s. 1.« -  tilfoejes foelgende stk. 1a: »1a.  Undtagelsen i stk. 1, litra a) andet afsnit, omfatter: a)  erhvervelser inden for Faellesskabet af goder, som ville vaere fritaget ved levering i indlandet  i medfoer af artikel 15, nr. 4 til 10 b)  erhvervelser inden for Faellesskabet af goder, bortset fra  de i litra a) omhandlede -  foretaget af en afgiftspligtig person som led i dennes landbrugs-,  skovbrugs- eller fiskerierhverv, naar den paagaeldende er omfattet af standardsatsordningen i artikel  25, af en afgiftspligtig person, som kun foretager levering af goder eller tjenesteydelser, der  ikke giver den paagaeldende nogen fradragsret, eller af en ikke-afgiftspligtig juridisk person -   inden for rammerne af en samlet vaerdi, der i det loebende kalenderaar ikke overstiger en taerskel, som  medlemsstaterne fastsaetter, men som ikke kan vaere lavere end et beloeb i national valuta svarende  til 10  000 ECU, og -  paa betingelse af, at den samlede vaerdi af erhvervelser inden for  Faellesskabet af goder i det foregaaende kalenderaar ikke har oversteget den taerskel, der er omhandlet  i andet led. Den taerskel, der tjener som reference for anvendelsen af ovennaevnte bestemmelser, er den samlede  vaerdi - uden den mervaerdiafgift, der skal svares eller er betalt i den medlemsstat, hvor  forsendelsen eller transporten af goderne paabegyndes - af erhvervelser inden for faellesskabet af  andre goder end nye transportmidler og punktafgifspligtige varer.« -  tilfoejes i stk. 5, litra b),  foelgende afsnit: »Naar en af de betingelser, som skal vaere opfyldt, for at ovennaevnte bestemmelser kan finde  anvendelse, ikke laengere er opfyldt, anses godet dog for at vaere overfoert til en anden medlemsstat.  Overfoerelsen finder i saa fald sted paa det tidspunkt, hvor betingelsen ophoerer med at vaere opfyldt.«  -  tilfoejes i stk.6 foelgende afsnit: »Med erhvervelse inden for Faellesskabet af goder mod vederlag sidestilles ligeledes det forhold, at  de vaebnede styrker i en stat, der er part i Den Nordatlantiske Traktakt, til eget brug eller til  brug for det civile personale, der ledsager dem, benytter goder, som de ikke har erhvervet inden  for rammerne af de normale beskatningsordninger paa en medlemsstats interne marked, naar indfoerslen  af de paagaeldende goder ikke kan omfattes af den i artikel 14, stk. 1, litra g), omhandlede  fritagelse.« 11)  I artikel 28b, punkt A, stk 2, tilfoejes foelgende afsnit: »Med henblik paa anvendelsen af foerste afsnit anses erhvervelsen inden for faellesskabet af goder at  vaere blevet paalagt afgift i henhold til stk. 1, naar foelgende betingelser er opfyldt: -  erhververen godtgoer at have foretaget erhvervelsen inden for Faellesskabet med henblik paa en  efterfoelgende levering, som foretages inden for den i stk. 1 omhandlede medlemsstat, og for hvilken  aftageren er udpeget som den betalingspligtige person i overensstemmelse med artikel 28c, punkt E,  stk. 3 -  erhververen har opfyldt den angivelsespligt, der er fastsat i artikel 22, stk. 6, litra  b), sidste afsnit« 12)  I artikel 28c, punkt A: -  affattes litra c) saaledes: »c)  levering af punktafgiftspligtige varer, der af saelgeren, af koeberen eller for disses regning  forsendes eller transporteres til koeberen til steder uden for det i artikel 3 omhandlede omraade,  men inden for Faellesskabet, hvis leveringen foretages til afgiftspligtige personer eller til  ikke-afgiftspligtige juridiske personer, der omfattes af undtagelsen i artikel 28a, stk. 1, litra  a), andet afsnit, naar forsendelsen eller transporten af goderne foretages i overensstemmelse med  artikel 7, stk. 4 og 5, eller artikel 16 i direktiv 92/12/EOEF. Denne fritagelse gaelder ikke for levering af punktafgiftspligtige varer, der foretages af  afgiftspligtige personer, der er omfattet af fritagelsesordningen i artikel 24« -  tilfoejes  foelgende litra d): »d)  levering af goder som defineret i artikel 28a, stk. 5, litra b), naar leveringen ville vaere  omfattet af ovenstaaende fritagelser, hvis den blev foretaget til en anden afgiftspligtig person.«  13)  Artikel 28c, punkt E, affattes saaledes: »E.  Andre fritagelser 1.  I artikel 16 indsaettes om stk. 1a: »1a.  Naar medlemsstaterne anvender muligheden i stk. 1, traeffer de de noedvendige foranstaltninger  til at sikre, at erhvervelse inden for Faellesskabet af goder, der er henfoert under en af de i  artikel 16, stk. 1, punkt B, omhandlede procedurer eller ordninger, omfattes af de samme  bestemmelser som levering af goder, der finder sted i indlandet paa de samme betingelser.« 2.  I  artikel 16, stk. 2: -  indsaettes ordene »erhvervelser inden for Faellesskabet af goder foretaget af en afgiftspligtig  person« efter ordene »indroemme afgiftsfritagelse for«, og ordene »til stede uden for faellesskabet«  indsaettes efter ordene »med henblik paa udfoersel« -  tilfoejes foelgende afsnit: »Naar medlemsstaterne anvender denne mulighed, og med forbehold af det i artikel 29 omhandlede  samraad, indroemmer de ogsaa afgiftsfritagelse for erhvervelser inden for Faellesskabet af goder  foretaget af en afgiftspligtig person, for indfoersel og for levering af goder til en afgiftspligtig  person med henblik paa leverig i uforandret stand eller efter forarbejdning paa de betingelser, der  er fatsat i artikel 28c, punkt A, samt for tjenesteydelser i forbindelse med disse leveringer inden  for et beloeb, som svarer til vaerdien af de leveringer af goder, som den afgiftspligtige paa de  betingelser, der er fastsat i artikel 28c, punkt A, har foretaget i de forgaaende tolv maaneder. Medlemsstaterne kan fastsaette en faelles beloebsgraense for de afgiftsfritagelser, som de indroemmer i  henhold til foerste og andet afsnit.« 3.  Hver enkelt medlemsstat traeffer saerlige foranstaltninger,  saaledes at erhvervelser inden for Faellesskabet af goder, som er foretaget inden for den paagaeldende  medlemsstats omraade, jf. artikel 28b, punkt A, stk,. 1, ikke paalaegges mervaerdiafgift, naar foelgende  betingelser er opfyldt: -  erhvervelsen inden for Faellesskabet af goder foretages af en afgiftspligtig person, som ikke er  etableret i indlandet, men er momsregistreret i en anden medlemsstat -  erhvervelsen inden for  Faellesskabet af goder foretages med henblik paa en efterfoelgende levering af goderne, som foretages  i indlandet af den paagaeldende afgiftspligtige person -  de goder, den afgiftspligtige person  saaledes har erhvervet, forsendes eller transporteres direkte fra en anden medlemsstat end den, hvor  han er momsregistreret, til den person, for hvilken han foretager den efterfoelgende levering -   aftageren af den efterfoelgende levering er en anden afgiftspligtig person eller en  ikke-afgiftspligtig juridisk person, som er momsregistreret i indlandet -  aftageren i henhold til  artikel 21, nr. 1, litra a), tredje afsnit, er udpeget som den betalingspligtige person for den  levering, der er foretaget af den afgiftspligtige person, som ikke er etableret i indlandet.« 14)   Artikel 28d, stk. 3, affattes saaledes: »3.  Uanset stk. 2 forfalder afgiften ved udstedelsen af fakturaen eller et andet tilsvarende  dokument som omhandlet i artikel 22, stk. 3, litra a), foerste afsnit, naar fakturaen eller  dokumentet er udstedt til erhververen inden den 15. i den maaned, der foelger efter den maaned, i  hvilken afgiftspligten er indtraadt.« 15)  Artikel 28d, stk. 4, andet afsnit, affattes saaledes: »Afgiften forfalder imidlertid ved udstedelsen af fakturaen som omhandlet i artikel 22, stk. 3,  litra a), foerste afsnit, eller et andet tilsvarende dokument, naar fakturaen eller dokumentet er  udstedt inden den 15. i den maaned, der foelger efter den maaned, i hvilken afgiftspligten er  indtraadt.« 16)  I artikel 28e, stk. 1, -  affattes foerste afsnit, andet punktum, saaledes: »I saerdeleshed fastsaettes beskatningsgrundlaget ved erhvervelse inden for Faellesskabet af goder som  omhandlet i artikel 28a, i henhold til artikel 11, punkt A, stk. 1, litra b), stk. 2 og 3.« -   indsaettes i andet afsnit foelgende punktum: »Naar erhververen efter det tidspunkt, hvor erhvervelsen inden for Faellesskabet af goder foretages,  opnaar tilbagebetaling af de punktafgifter, der er erlagt i den medlemsstat, hvor forsendelsen eller  transporten af goderne er paabgyndt, nedsaettes beskatningsgrundlaget tilsvarende i den medlemsstat,  hvori erhvervelsen inden for Faellesskabet er foretaget.« 17)  I artikel 28e bliver stk. 2 og 3 til  stk. 3 og 4, og foelgende tekst indsaettes som nyt stk., 2; »2.  For de i artikel 28c, punkt A, litra d), omhandlede leveringer af goder fastsaettes  beskatningsgrundlaget i overensstemmelse med artikel 11, punkt A, stk. 1, litra b), og stk. 2 og  3.« 18)  I artikel 28f: -  aendres i artikel 17, stk. 3, litra b), ordene »samt artikel 28c, punkt A« til ordene »samt i  artikel 28c, punkt A og C«  -  indsaettes foelgende afsnit i artikel 17, stk. 4, »Med henblik paa anvendelsen af ovennaevnte bestemmelser: a)  skal de i artkel 1 i direktiv 79/1072/EOEF omhandlede afgiftspligtige personer, der i indlandet  kun har foretaget leveringer af goder eller tjenesteydelser, for hvilke aftageren af disse  transaktioner er udpeget som betalingspligtig i overensstemmelse med artikel 21, nr. 1, litra a),  ligeledes i forbindelse med anvendelsen af naevnte direktiv betragtes som afgiftspligtige personer,  der ikke er etableret i indlandet b)  skal de i artikel 1 i direktiv 86/560/EOEF omhandlede  afgiftspligtige personer, der i indlandet kun har foretaget leveringer af goder eller  tjenesteydelser, for hvilke aftageren af disse transaktioner er udpeget som betalingspligtig i  overensstemmelse med artikel 21, nr. 1, litra a), ligeledes i forbindelse med anvendelsen af naevnte  direktiv betragtes som afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i Faellesskabet c)  finder  direktiv 79/1072/EOEF og 86/560/EOEF ikke anvendelse paa levering af goder, der er fritaget for afgift  eller kan fritages for afgift i henhold til artikel 28c, punkt A, naar de saaledes leverede goder  forsendes eller transporteres af erhververen eller for hans regning.« 19)  I artikel 28g: -  affattes artikel 21, nr. 1, litra a), saaledes: »a)  den afgiftspligtige person, som foretager en afgiftspligtig levering af goder eller  tjenesteydelser, bortset fra en af de i litra b) omhandlede tjenesteydelser. Saafremt den afgiftspligtige levering af goder eller tjenesteydelser foretages af en afgiftspligtig  person, der ikke er etableret i indlandet, kan medlemsstaterne traeffe bestemmelse om, at afgiften  paahviler en anden person. En repraesentant over for skattemyndighederne eller aftageren af den  afgiftspligtige levering af goder eller tjenesteydelser kan for eksempel udpeges i saa henseende. Afgiften paahviler dog aftageren af den afgiftspligtige levering af goder, naar foelgende betingelser  er opfyldt: -  den afgiftspligtige transaktion er en levering af goder foretaget under de i artikel 28c, punkt  E, stk. 3, omhandlede betingelser -  aftageren af denne levering af goder er en anden  afgiftspligtig person eller en ikke-afgiftspligtig juridisk person, der er momsregistreret i  indlandet -  den faktura, der er udstedt af den afgiftspligtige person, der ikke er etableret i  indlandet, er i overensstemmelse med artikel 22, stk. 3. Medlemsstaterne kan dog traeffe beslutning om en undtagelse fra denne forpligtelse, saafremt den  afgiftspligtige person, som ikke er etableret i indlandet, har udpeget en repraesentant over for  skattemyndighederne i dette land. Medlemsstaterne kan bestemme, at en anden person end den afgiftspligtige person haefter solidarisk  for afgiftens erlaeggelse« -  affattes artikel 21, nr. 1, litra b), saaledes: »b)  aftageren af en i artikel 9, stk. 2, litra e), omhandlet tjenesteydelse eller aftageren, der  er momsregistreret i indlandet, af en i artikel 28c, punkt C, D og E, omhandlet tjenesteydelse, naar  tjenesteydelsen leveres af en afgiftspligtig person, der er etableret i udlandet; medlemsstaterne  kan dog bestemme, at den, der leverer tjenesteydelsen, haefter solidarisk for afgiftens erlaeggelse«  20)  I artikel 28h: -  i artikel 22, stk. 1, litra c), foerste led, indsaettes ordene »og som heller ikke er levering af  goder eller tjenesteydelser, for hvilken modtageren eller aftageren er betalingspligtig« efter  ordene »i overensstemmelse med artikel 21, nr. 1, litra b)« -  i artikel 22, stk. 1, litra c),  indsaettes foelgende led efter andet led: »-  enhver afgiftspligtig person, der i indlandet foretager erhvervelser inden for Faellesskabet af  goder med henblik paa transaktioner, der falder ind under de i artikel 4, stk. 2, omhandlede former  for oekonomisk virksomhed, og som han udfoerer i udlandet.« -  i artikel 22, stk. 3, litra b),  tilfoejes foelgende led: »-  hvis bestemmelserne i artikel 28c, punkt E, stk. 3, anvendes, indeholde en udtrykkelig  henvisning til disse bestemmelser samt angive det momsregistreringsnummer, hvorunder den  afgiftspligtige person har foretaget erhvervelsen inden for Faellesskabet og den efterfoelgende  levering af goderne, og modtagerens momsregistreringsnummer.« -  artikel 22, stk. 4, litra c),  andet led, affattes saaledes: »-  for det andet det samlede beloeb, uden mervaerdiafgift, for de erhvervelser inden for  Faellesskabet af goder, der er omhandlet i artikel 28a, stk. 1 og 6, der er foretaget i indlandet,  og for hvilken afgiften er forfaldet. Herudover det samlede beloeb, uden mervaerdiafgift, af de i artikel 8, stk. 1, litra a), andet  punktum, og artikel 28b, punkt B, stk. 1, omhandlede leveringer af goder, der har fundet sted i  indlandet, og for hvilke afgiften er forfaldet i loebet af angivelsesperioden, hvis afgangsstedet  for forsendelsen eller transporten af goderne ligger paa en anden medlemsstats omraade, og det  samlede beloeb, uden mervaerdiafgift, for leveringer af goder, der har fundet sted i indlandet, for  hvilke den afgiftspligtige person skal svare afgift i overensstemmelse med artikel 28c, punkt E,  stk. 3, og for hvilke afgiften er forfaldet i loebet af angivelsesperioden.« -  artikel 22, stk. 6,  litra b), foerste afsnit, affattes saaledes: »b)  Enhver afgiftspligtig person, der er momsregistreret, skal tillige indsende en oversigt over  momsregistrerede erhververe, som vedkommende har leveret varer til efter bestemmelserne i artikel  28c, punkt A, litra a) og d), samt over momsregistrerede modtagere ved de transaktioner, der er  omhandlet i femte og sjette afsnit nedenfor.« -  i artikel 22, stk. 6, litra b), tredje afsnit,  foerste led, erstattes »i artikel 28c punkt A,« med »i artikel 28c, punkt A, litra a)« -  i artikel  22, stk. 6, litra b), fjerde afsnit, foerste led, erstattes »i artikel 28c, punkt A, litra c)« med  »artikel 28c, punkt A, litra d)« og »samt vaerdien af godet fastsat i overensstemmelse med artikel  28e, stk. 1,« erstattes med »samt den samlede vaerdi af disse leveringer fastsat i overensstemmelse  med artikel 28e, stk. 2« -  i artikel 22, stk. 6, litra b), tilfoejes foelgende afsnit: »I de tilfaelde, der er omhandlet i artikel 28b, punkt A, stk. 2, tredje afsnit, skal den person,  der er afgiftspligtig i indlandet, paa oversigten tydeligt angive: -  det nummer, hvorunder han er momsregistreret i indlandet, og hvorunder erhvervelsen inden for  Faellesskabet og den efterfoelgende levering af goder har fundet sted -  det nummer, hvorunder  modtageren af leveringen fra den afgiftspligtige person er momsregistreret i den medlemsstat, hvor  forsendelsen eller transporten afsluttes -  og for hver enkelt modtager det samlede beloeb uden  mervaerdiafgift af de forsendelser, som den afgiftspligtige person har foretaget i den medlemsstat,  hvor forsendelsen eller transporten af goder afsluttes. Disse beloeb angives for det kvartal i  kalenderaaret, i hvilket afgiften er forfaldet.« -  artikel 22, stk. 11, indledes saaledes: »11. For  saa vidt angaar erhvervelse inden for Faellesskabet af punktafgiftspligtige varer som omhandlet i  artikel 28a, stk. 1, litra c), samt« 21)  Artikel 28i affattes saaledes: »Artikel 28i Saerordning for smaa virksomheder I artikel 24, stk. 3, tilfoejes foelgende afsnit: »Levering af nye transportmidler, som foretages paa de i artikel 28c, punkt A, fastsatte  betingelser, samt levering af goder og tjenesteydelser, som foretages af en afgiftspligtig person,  der ikke er etableret i indlandet, kan under ingen omstaendigheder omfattes af fritagelsesordningen  i stk. 2.«« 22)  Foelgende artikel indsaettes: »Artikel 28n Overgangsbestemmelser 1.  Naar et gode: -  inden den 1. januar 1993 er indfoert i indlandet som defineret i artikel 3, og -  efter  ankomsten til indlandet er henfoert under en af de ordninger, der er omhandlet i artikel 14, stk. 1,  litra b) eller c), eller artikel 16, stk. 1, punkt A, og   -  ikke er ophoert med at vaere daekket af  denne ordning inden den 1. januar 1993 finder de bestemmelser, der gaelder paa det tidspunkt, hvor  godet blev henfoert under denne ordning, fortsat anvendelse i den periode, hvor godet befinder sig  under denne ordning, idet denne periode fastsaettes i overensstemmelse med naevnte bestemmelser. 2.  Med indfoersel af et gode som defineret i artikel 7, stk. 1, sidestilles: a)  enhver frafoersel - herunder en uforskriftsmaessig - af dette gode fra den i artikel 14, stk. 1,  litra c), omhandlede ordning, under hvilken godet blev henfoert inden den 1. januar 1993 paa de i  stk. 1 naevnte betingelser b)  enhver frafoersel - herunder en uforskriftsmaessig - af dette gode fra  en af de i artikel 16, stk. 1, punkt A, omhandlede ordninger, under hvilken godet blev henfoert  inden den 1. januar 1993 paa de i stk. 1 naevnte betingelser c)  afslutningen af en intern  faellesskabsforsendelse, der er indledt inden den 1. januar 1993 inden for Faellesskabet med henblik  paa en levering af goder, der foretages inden den 1. januar 1993 mod vederlag inden for Faellesskabet  af en afgiftspligtig person, der handler i denne egenskab d)  afslutningen af en ekstern  forsendelse, der er indledt inden den 1. januar 1993 e)  enhver uregelmaessighed eller  overtraedelse, der begaas i forbindelse med eller i loebet af en ekstern forsendelse, der er indledt  paa de under litra c) naevnte betingelser, eller en ekstern forsendelse som omhandlet under litra d)  f)  en afgiftspligtig eller ikke-afgiftspligtig persons benyttelse i indlandet af goder, som inden  den 1. januar 1993 er blevet leveret til ham i en anden medlemsstat, naar foelgende betingelser er  opfyldt: -  leveringen af disse goder er blevet fritaget eller vil kunne blive fritaget for afgift i henhold  til artikel 15, nr. 1 og 2 -  goderne er ikke indfoert i indlandet inden den 1. januar 1993. Med henblik paa anvendelsen af litra c) forstaas ved »intern faellesskabsforsendelse« afsendelse eller  transport af goder, der er omfattet af ordningen for intern faellesskabsforsendelse eller et  dokument T2 L, faellesskabscarnet, samt forsendelse af goder med post. 3.  I de i stk. 2, litra a) til e), omhandlede tilfaelde anses indfoerslen som defineret i artikel 7,  stk. 2, for at vaere sket i den medlemsstat, hvor godet ophoerer med at vaere daekket af den ordning,  under hvilken det blev henfoert inden den 1. januar 1993. 4.  Uanset artikel 10, stk. 3, sker indfoerslen af et gode som defineret i stk. 2 i naervaerende  artikel, uden at afgiftspligten indtraeder, naar: a)  et indfoert gode forsendes eller transporteres til steder uden for Faellesskabet, jf. artikel 3,  eller b)  et indfoert gode, jf. stk. 2, litra a), ikke er et transportmiddel og genudfoeres eller  transporteres til den medlemsstat, hvorfra det blev udfoert, og til den, der udfoerte det, eller c)   et indfoert gode, jf. stk. 2, litra a), er et transportmiddel, der er erhvervet eller indfoert inden  den 1. januar 1993 paa de almindelige beskatningsbetingelser paa en medlemsstats indre marked, jf.  artikel 3, og/eller ikke i forbindelse med udfoerslen har vaeret omfattet af en fritagelse for eller  tilbagebetaling af mervaerdiafgiften. Denne betingelse anses for opfyldt, naar datoen for transportmidlets foerste ibrugtagning ligger foer  den 1. januar 1985, eller naar det afgiftsbeloeb, som skulle betales ved indfoerslen, er ubetydeligt.«  23)  I artikel 33  a affattes stk. 1 og 2 saaledes: »1.  Foelgende bestemmelser finder anvendelse paa goder, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra  b), og som indfoeres i Faellesskabet fra et omraade, der indgaar i Faellesskabets toldomraade, men som  betragtes som et tredjelands omraade ved anvendelsen af dette direktiv: a)  formaliteterne i forbindelse med disse goders ankomst til Faellesskabet er de samme som dem, der  er fastsat i Faellesskabets gaeldende toldbestemmelser vedroerende indfoersel af goder til  Faellesskabets toldomraade b)  naar ankomststedet for forsendelsen eller transporten af disse goder  ligger uden for den medlemsstat i Faellesskabet hvortil de indfoeres, forsendes de inden for  Faellesskabet under den ordning for intern faellesskabsforsendelse, som er fastsat i Faellesskabets  gaeldende toldbestemmelser, i det omfang de straks ved indfoerslen til Faellesskabet er blevet angivet  som henhoerende under denne ordning c)  naar forholdene ved godernes indfoersel til Faellesskabet  svarer til forhold, der, hvis goderne var indfoert i medfoer af artikel 7, stk. 1, litra a) ville  have betydet, at de var omfattet af en af de ordninger, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1,  punkt B, litra a), b), c) og d), eller en toldordning med midlertidig indfoersel med fuldstaendig  fritagelse for importafgifter, traeffer medlemsstaterne foranstaltninger til at sikre, at disse  goder kan forblive inden for Faellesskabet paa samme betingelser som dem, der gaelder for anvendelsen  af disse ordninger. 1.  Foelgende bestemmelser gaelder for goder, der ikke er omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra a), og  som forsendes eller transporteres fra en medlemsstat til et omraade, som indgaar i Faellesskabets  toldomraade, men som betragtes som et tredjelandsomraade ved anvendelsen af dette direktiv: a)  formaliteterne i forbindelse med udfoersel af disse goder fra Faellesskabets toldomraade er de  samme som dem, der er fastsat i Faellesskabets gaeldende toldbestemmelser vedroerende udfoersel af  goder fra Faellesskabets toldomraade b)  for goder, der midlertidigt udfoeres fra Faellesskabet med  henblik paa genindfoersel, traeffer medlemsstaterne foranstaltninger til at sikre, at disse goder ved  genindfoersel til Faellesskabet kan blive omfattet af samme bestemmelser, som hvis de midlertidigt  var blevet udfoert fra Faellesskabets toldomraade.« 24)  Direktiv 85/362/EOEF  (1) ophoerer med at have  virkning den 31. december 1992. 25)  Artikel 6 i direktiv 69/169/EOEF  (2), ophaeves fra den 1. januar 1993. Artikel 2 1.  Fra den  1. januar 1993 og for en periode paa to aar, der ikke kan forlaenges, har Kongeriget Spanien og Den  Italienske Republik tilladelse til at anvende bestemmelser, der fraviger princippet om omgaaende  fradrag som omhandlet i artikel 18, stk. 2, foerste afsnit. Disse bestemmelser maa ikke medfoere, at  det tidspunkt, hvor den opstaaede fradragsret kan udoeves i henhold til artikel 18, stk. 1, udsaettes  mere end en maaned. For afgiftspligtige personer, der indgiver deres angivelser som omhandlet i artikel 22, stk. 4, for  afgiftsperioder paa tre maaneder, kan Kongeriget Spanien og Den Italienske Republik imidlertid  bestemme, at den opstaaede fradragsret, som i henhold til artikel 18, stk. 1, kan udoeves i et givet  kvartal, foerst maa udoeves i det foelgende kvartal. Denne bestemmelse gaelder kun, hvis Kongeriget  Spanien og Den Italienske Republik giver disse afgiftspligtige personer mulighed for at vaelge at  indgive maanedlige angivelser. 2.  Uanset artikel 15, nr. 10, tredje afsnit, bemyndiges Den Portugisiske Republik, Den Franske  Republik, Kongeriget Nederlandene og Forbundsrepublikken Tyskland for saa vidt angaar kontrakter, der  er indgaaet efter den 31. december 1992, til senest den 1. oktober 1993 at ophaeve proceduren med  tilbagebetaling i de tilfaelde, hvor denne er forbudt ifoelge dette direktiv. Artikel 3 Raadet, som  traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen, vedtager inden den 30. juni 1993  beskatningsreglerne for kaedetransaktioner mellem afgiftspligtige personer, saaledes at disse regler  kan traede i kraft den 1. januar 1994. Artikel 4 1.  Medlemsstaterne tilpasser deres nuvaerende  momsordninger efter dette direktivs bestemmelser. De vedtager de love og administrative bestemmelser, der er noedvendige for, at deres saaledes  tilpassede ordninger kan traede i kraft den 1. januar 1993. Medlemsstaterne kan imidlertid bestemme, at oplysningerne om de transaktioner, der er naevnt i  artikel 22, stk. 6, litra b), sidste afsnit, og for hvis vedkommende afgiften forfalder i de tre  foerste maaneder af kalenderaaret 1993, senest skal vaere indeholdt i oversigten for andet kvartal af  kalenderaaret 1993. 2.  Uanset stk. 1, andet afsnit, kan medlemsstaterne vedtage love og administrative bestemmelser  for senest fra den 1. januar 1994 at anvende bestemmelserne i foelgende numre i artikel 1: -  nr. 11) -  nr. 13) for saa vidt angaar artikel 28c, punkt E, stk. 3 -  nr. 19) for saa vidt angaar  artikel 21, nr. 1, litra a), tredje afsnit, -  nr. 20) for saa vidt angaar forpligtelserne i forbindelse med de transaktioner, der er naevnt i de  foregaaende led. De medlemsstater, som pr. 1. januar 1993 anvender foranstaltninger, der svarer til ovennaevnte,  traeffer de noedvendige foranstaltninger til, at principperne i artikel 22, stk. 6, og i gaeldende  faellesskabsbestemmelser om administrativt samarbejde med hensyn til indirekte skatter under alle  omstaendigheder overholdes fra 1. januar 1993. 3.  Uanset stk. 1, andet afsnit, kan Forbundsrepublikken Tyskland vedtage love og administrative  bestemmelser for senest fra den 1. oktober 1993 at anvende de bestemmelser, der er fastsat i  artikel 1, nr. 10) for saa vidt angaar artikel 28a, stk. 1a, litra a). 4.  Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de love og administrative bestemmelser, de vedtager  med henblik paa anvendelsen af dette direktiv. 5.  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder  paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. 6.  Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en  henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning.  De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne. Artikel 5 Dette direktiv er  rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Bruxelles, den 14. december 1992. Paa  Raadets vegne N. LAMONT Formand  (1)  EFT nr. L 192 af 24. 7. 1985, s. 20.  Direktivet er senest aendret ved direktiv 90/237/EOEF (EFT nr. L 133 af 24. 5. 1990, s. 91). (2)  EFT nr. L 133 af 4. 6. 1969, s. 6. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/680/EOEF (EFT  nr. L 376 af 31. 12. 1991, s. 1).