Avis juridique important

|

31992L0056

Rådets direktiv 92/56/EØF af 24. juni 1992 om ændring af direktiv 75/129/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser

EF-Tidende nr. L 245 af 26/08/1992 s. 0003 - 0005 den finske specialudgave: kapitel 5 bind 5 s. 0162  den svenske specialudgave: kapitel 5 bind 5 s. 0162

RAADETS DIREKTIV 92/56/EOEF af 24. juni 1992 om aendring af direktiv 75/129/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger vedroerende kollektive afskedigelser  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og ud fra foelgende betragtninger:  I faellesskabspagten om arbejdstagernes grundlaeggende arbejdsmarkedsmaessige og sociale rettigheder, der blev vedtaget paa Det Europaeiske Raads samling i Strasbourg den 9. december 1989 af stats- eller regeringscheferne for elleve medlemsstater, anfoeres det  bl.a. i punkt 7, foerste afsnit, foerste punktum, punkt 7, andet afsnit, punkt 17, foerste afsnit, og punkt 18, tredje led:  »7. Etableringen af det indre marked skal foere til en forbedring af arbejdstagernes leve- og arbejdsvilkaar inden for Det Europaeiske Faellesskab (. . .).  Denne forbedring skal desuden om fornoedent indebaere en udvikling af visse aspekter af arbejdsmarkedslovgivningen, saasom procedurerne ved kollektiv afskedigelse og i forbindelse med konkurs.  17. Informationen og hoeringen af arbejdstagerne samt disses medindflydelse skal udbygges paa passende vis under hensyntagen til gaeldende praksis i de forskellige medlemsstater.  (. . .) 18. Denne information, hoering og medindflydelse skal gennemfoeres i god tid, isaer i foelgende tilfaelde:  (- . . .) (- . . .) - i forbindelse med kollektive afskedigelser (- . . .)«;  ved beregningen af det antal afskedigelser, der er fastsat i definitionen af kollektive afskedigelser i Raadets direktiv 75/129/EOEF af 17. februar 1975 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger vedroerende kollektive afskedigelser (4), boer andre  former for opsigelse af arbejdskontrakten, der finder sted paa arbejdsgiverens initiativ, sidestilles med afskedigelser, saafremt antallet af afskedigelser udgoer mindst fem;  direktiv 75/129/EOEF boer i princippet ligeledes finde anvendelse paa kollektive afskedigelser, der skyldes, at en virksomheds aktiviteter standses som foelge af en retsafgoerelse;  medlemsstaterne boer kunne give arbejdstagernes repraesentanter mulighed for at anmode om ekspertbistand som foelge af den teknisk komplicerede karakter af de spoergsmaal, som informationen og hoeringen kan vedroere;  bestemmelserne i direktiv 75/129/EOEF boer praeciseres og suppleres for saa vidt angaar arbejdsgivernes pligt til at informere og hoere arbejdstagernes repraesentanter;  det boer sikres, at arbejdsgivernes forpligtelser med hensyn til information, hoering og underretning gaelder, uanset om beslutningen om kollektive afskedigelser traeffes af arbejdsgiveren eller af en virksomhed med bestemmende indflydelse, som  arbejdsgiveren er en del af;  medlemsstaterne boer sikre, at arbejdstagernes repraesentanter og/eller arbejdstagerne har adgang til administrative og/eller retslige procedurer, der goer det muligt at sikre overholdelsen af forpligtelserne i direktiv 75/129/EOEF -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Direktiv 75/129/EOEF aendres saaledes:  1) Artikel 1 aendres saaledes:  a) i stk. 1 indsaettes efter litra b) foelgende afsnit:  »Ved beregningen af antallet af afskedigelser efter foerste afsnit, litra a), sidestilles hermed opsigelser af arbejdskontrakter, som foretages af en arbejdsgiver af en eller flere grunde, som ikke kan tilregnes arbejdstageren selv, forudsat at antallet  af afskedigelser udgoer mindst fem.« b) stk. 2, litra d), udgaar.  2) Afdeling II affattes saaledes:  »AFDELING II Information og konsultation Artikel 2 1. Naar arbejdsgiveren paataenker at foretage kollektive afskedigelser, er vedkommende forpligtet til i tilstraekkelig god tid at indlede konsultationer med arbejdstagernes repraesentanter med henblik paa at naa frem til en aftale.  2. Konsultationerne skal i det mindste dreje sig om mulighederne for at undgaa eller begraense de kollektive afskedigelser samt for at afboede foelgerne af disse ved hjaelp af sociale ledsageforanstaltninger, der navnlig tager sigte paa stoette til omplacering  eller omskoling af de afskedigede arbejdstagere.  Medlemsstaterne kan bestemme, at arbejdstagernes repraesentanter kan anmode om bistand fra eksperter i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis.  3. For at goere det muligt for arbejdstagernes repraesentanter at fremsaette konstruktive forslag er arbejdsgiveren forpligtet til i tilstraekkelig god tid under konsultationerne:  a) at give dem alle relevante oplysninger, og b) under alle omstaendigheder at give dem skriftlig meddelelse om foelgende:  i) aarsagerne til de paataenkte afskedigelser ii) hvor mange arbejdstagere der skal afskediges, og hvilke kategorier de tilhoerer iii) hvor mange arbejdstagere der normalt beskaeftiges, og hvilke kategorier de tilhoerer iv) i hvilket tidsrum de paataenkte afskedigelser skal finde sted v) hvilke kriterier der taenkes anvendt til at udvaelge de arbejdstagere, der skal afskediges, for saa vidt det ifoelge national lovgivning og/eller praksis er arbejdsgiveren, der har befoejelse hertil vi) efter hvilken metode en eventuel afskedigelsesgodtgoerelse taenkes beregnet, naar der er tale om en anden godtgoerelse end den, der er fastsat i national lovgivning og/eller praksis.  Arbejdsgiveren er forpligtet til at sende en genpart af i det mindste den i foerste afsnit, litra b), nr. i) til v), naevnte skriftlige meddelelse til den kompetente offentlige myndighed.  4. De forpligtelser, der er fastsat i stk. 1, 2, og 3, finder anvendelse, uanset om beslutningen om kollektive afskedigelser traeffes af arbejdsgiveren eller af en virksomhed med bestemmende indflydelse, som arbejdsgiveren er en del af.  Naar der fremsaettes paastand om brud paa kravene om information, hoering og underretning efter dette direktiv, kan arbejdsgiveren ikke goere gaeldende, at den virksomhed, der har truffet beslutning om de kollektive afskedigelser, ikke har givet ham den  noedvendige information.« 3) I artikel 3, stk. 1, indsaettes som andet afsnit:  »Medlemsstaterne kan dog fastsaette, at arbejdsgiveren i tilfaelde af paataenkte kollektive afskedigelser, der skyldes standsning af en virksomheds aktiviteter som foelge af en retsafgoerelse, ikke skal give den kompetente offentlige myndighed skriftlig  meddelelse, medmindre denne anmoder herom.« 4) I artikel 4 indsaettes foelgende stykke:  »4. Medlemsstaterne er ikke forpligtet til at anvende denne artikel paa kollektive afskedigelser, der skyldes standsning af en virksomheds aktiviteter som foelge af en retsafgoerelse.« 5) I slutningen af artikel 5 indsaettes foelgende saetningsled:  »eller at tillade eller fremme anvendelsen af overenskomstmaessige bestemmelser, der er mere gunstige for arbejdstagerne.« 6) Efter artikel 5 indsaettes foelgende artikel:  »Artikel 5a Medlemsstaterne sikrer, at arbejdstagernes repraesentanter og/eller arbejdstagerne har adgang til administrative og/eller retslige procedurer, der goer det muligt at sikre overholdelsen af de forpligtelser, der er fastsat i dette direktiv.« Artikel 2  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest to aar efter dets vedtagelse eller sikrer senest paa denne dato, at arbejdsmarkedets parter gennem overenskomster fastsaetter de  noedvendige bestemmelser, idet medlemsstaterne skal traeffe alle noedvendige foranstaltninger, for at de til enhver tid kan garantere de med dette direktiv tilstraebte resultater.  De underretter straks Kommissionen herom.  2. Naar medlemsstaterne vedtager de i stk. 1 naevnte love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning  fastsaettes af medlemsstaterne.  3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de har udstedt eller udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 24. juni 1992.  Paa Raadets vegne José da SILVA PENEDA Formand (1) EFT nr. C 310 af 30. 11. 1991, s. 5, og EFT nr. C 117 af 8. 5. 1982, s. 10.(2) EFT nr. C 94 af 13. 4. 1992, s. 157.(3) EFT nr. C 79 af 30. 3. 1992, s. 12.(4) EFT nr. L 48 af 22. 2. 1975, s. 29.


Avis juridique important

|

31994L0076

Rådets direktiv 94/76/EF af 22. december 1994 om ændring af direktiv 77/388/EØF ved indførelse af overgangsforanstaltninger vedrørende merværdiafgifter i anledning af udvidelsen af Den Europæske Union den 1. januar 1995

EF-Tidende nr. L 365 af 31/12/1994 s. 0053 - 0055 den finske specialudgave: kapitel 9 bind 3 s. 0010  den svenske specialudgave: kapitel 9 bind 3 s. 0010

RAADETS DIREKTIV 94/76/EF af 22. december 1994 om aendring  af direktiv 77/388/EOEF ved indfoerelse af overgangsforanstaltninger vedroerende mervaerdiafgifter i  anledning af udvidelsen af Den Europaeske Union den 1. januar 1995RAADET FOR DEN  EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til tiltraedelsestraktaten af 1994, saerlig artikel 2 og 3, samt tiltraedelsesakten  af 1994, saerlig artikel 169, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra foelgende betragtninger: Med forbehold af de saerlige bestemmelser i bilag XV, kapitel IX, i tiltraedelsesakten gaelder det  faelles mervaerdiafgiftssystem for de nye medlemsstater fra den dato, hvor tiltraedelsestraktaten  traeder i kraft; afskaffelsen fra denne dato af afgifter ved indfoersel og afgiftsgodtgoerelse ved udfoersel i  samhandelen mellem Faellesskabet i dets nuvaerende sammensaetning og de nye medlemsstater, samt mellem  de nye medlemsstater indbyrdes, noedvendiggoer overgangsforanstaltninger for at sikre, at det faelles  mervaerdiafgiftssystem forbliver neutralt, og for at undgaa situationer, hvor der sker  dobbeltbeskatning eller ikke sker beskatning; disse foranstaltninger skal i saa henseende tage hensyn til forskellige interesser, der ligner dem,  som gav anledning til de bestemmelser, der blev truffet i forbindelse med gennemfoerelsen af det  indre marked den 1. januar 1993, herunder isaer bestemmelserne i artikel 28n i Raadets direktiv  77/388/EOEF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter -  det faelles mervaerdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (1) ; i toldmaessig henseende skal et gode anses for at vaere i fri omsaetning i det udvidede Faellesskab,  naar det er paavist, at det var i fri omsaetning i det nvaerende Faellesskab eller i en af de nye  medlemsstater paa tiltraedelsestidspunktet; der boer navnlig drages konsekvenser med hensyn til  artikel 7, stk. 1 og 3, og artikel 10, stk. 3, i direktiv 77/388/EOEF; der boer navnlig traeffes foranstaltninger i situationer, hvor goderne inden tiltraedelsen er henfoert  under en af de i artikel 16, stk. 1, punkt B, litra a) til d), omhandlede ordninger, en midlertidig  indfoerselsordning med fuldstaendig fritagelse for importafgifter eller en tilsvarende ordning i de  nye medlemsstater; der boer ligeledes fastsaettes saerlige bestemmelser for de tilfaelde, hvor en saerlig eksport- eller  forsendelsesprocedure i forbindelse med en levering fra en afgiftspligtig person er indledt inden,  men afsluttet efter den dato, hvor tiltraedelsesakten traeder i kraft for samhandelen mellem det  nuvaerende Faellesskab og nye medlemsstater og for sidstnaevntes indbyrdes samhandel - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV: Artikel 1 I direktiv 77/388/EOEF indsaettes foelgende afsnit og artikel: »Afsnit XVIc Overgangsforanstaltninger i anledning af OEstrigs, Finlands og Sveriges tiltraedelse af Den  Europaeiske Union Artikel 28p 1.  I denne artikel forstaas ved: - »Faellesskabet«: omraadet for Faellesskabet foer tiltraedelsen som definerert i artikel 3 - »de nye medlemsstater«: omraadet for de medlemsstater, der har tiltraadt Den Europaeske Union i  henhold til traktaten undertegnet den 24. juni 1994, som defineret for hver af disse medlemsstater  i artikel 3 af dette direktiv - »det udvidede Faellesskab«: omraadet for Faellesskabet efter tiltraedelsen som defineret i artikel  3. 2.  Naar et gode: - er indfoert i Faellesskabet eller i en af de nye medlemsstater foer tiltraedelsesdatoen, og - efter indfoerslen i Faellesskabet eller en af de nye medlemsstater er henfoert under enten en  midlertidig indfoerselsordning med fuldstaendig fritagelse for importafgifter eller under en af de i  artikel 16, stk. 1, punkt B, litra a) til d), omhandlede ordninger eller under en ordning svarende  til en af disse ordninger i en af de nye medlemsstater, og -  ikke er frafoert denne ordning foer tiltraedelsesdatoen finder de bestemmelser, der gaelder paa det tidspunkt, hvor godet blev henfoert under denne ordning,  fortsat anvendelse indtil godet forlader ordningen efter tiltraedelsesdatoen. 3.  Naar et gode -  inden tiltraedelsesdatoen er henfoert under den faelles forsendelsesprocedure eller en anden  toldprocedure, og -  ikke er frafoert denne ordning inden datoen for tiltraedelse finder de bestemmelser, der gaelder paa det tidspunkt, hvor godet blev henfoert under denne ordning,  fortsat anvendelse, indtil godet forlader ordningen efter tiltraedelsesdatoen. I foerste led forstaas ved »faelles forsendelsesprocedure« de foranstaltninger for transport af varer,  der forsendes mellem Faellesskabet og Den Europaeiske Frihandelssammenslutning (EFTA) samt mellem  EFTA-landene indbyrdes som omhandlet i konventionen om en faelles forsendelsesprocedure af 20. maj  1987 (1). 4.  Med indfoersel af et gode som defineret i artikel 7, stk. 1, for hvilket det er paavist, at det  er i fri omsaetning i en af de nye medlemsstater eller i Faellesskabet, sidestilles: a) enhver frafoersel - herunder en uforskriftsmaessig - af et gode fra en midlertidig  indfoerselsordning, under hvilken godet blev henfoert inden tiltraedelsesdatoen paa de i stk. 2  fastsatte betingelser b) enhver frafoersel - herunder en uforskriftsmaessig - af et gode fra enten en af de i artikel 16,  stk. 1, punkt B, litra a) til d), omhandlede ordninger, under hvilken godet blev henfoert inden  tiltraedelsesdatoen paa de i stk. 2 fastsatte betingelser c) afsluningen af en af de i stk. 3 omhandlede ordninger, der er indledt inden tiltraedelsesdatoen  inden for en af de nye medlemsstater med henblik paa en levering af goder, der foretages inden denne  dato mod vederlag inden for denne medlemsstat af en afgiftspligtig person, der handler i denne  egenskab d) enhver uregelmaessighed eller overtraedelse, der begaas i forbindelse med eller i loebet af en af de  i stk. 3 omhandlede ordninger, der er indledt paa de under litra c) fastsatte betingelser. 5.  Med indfoersel af et gode som defineret i artikel 7, stk. 1, sidestilles ligeledes en  afgiftspligtig eller ikke-afgiftspligtig persons benyttelse efter tiltraedelsesdatoen i en  medlemsstat af goder, som inden tiltraedelsesdatoen er blevet leveret til ham inden for Faellesskabet  eller en af de nye medlemsstater, naar foelgende betingelser er opfyldt: - leveringen af disse goder er blevet fritaget for eller vil kunne blive fritaget for afgift i  henhold til artikel 15, nr. 1 og 2, eller i henhold til en tilsvarende bestemmelse i de nye  medlemsstater - goderne er ikke indfoert i en af de nye medlemsstater eller i Faellesskabet inden  tiltraedelsesdatoen. 6.  I de i stk. 4 omhandlede tilfaelde anses indfoerslen som defineret i artikel 7, stk. 3, for at  vaere sket i den medlemsstat, paa hvis omraade godet ophoerer med at vaere daekket af den ordning, under  hvilken det blev henfoert inden tiltraedelsesdatoen. 7.  Uanset artikel 10, stk. 3, sker indfoerslen af et gode som defineret i stk. 4 og 5 i naervaerende  artikel, uden at afgiftspligten indtraeder, naar: a) et indfoert gode forsendes eller transporteres til steder uden for det udvidede Faellesskab, eller b) et indfoert gode, jf. stk. 4, litra a), ikke er et transportmiddel og genudfoeres eller  transporteres til den medlemsstat, hvorfra det blev udfoert, og til den, der udfoerte det, eller c)  et indfoert gode, jf. stk. 4, litra a), er et transportmiddel, der er erhvervet eller indfoert  inden tiltraedelsesdatoen paa de almindelige beskatningsbetingelser paa det indre marked i en af de  nye medlemsstater eller en af faellesskabsstaterne og/eller ikke i forbindelse med udfoerslen har  vaeret omfattet af en fritagelse for eller tilbagebetaling af mervaerdiafgiften. Denne betingelse anses for opfyldt, naar datoen for transportmidlets foerste ibrugtagning ligger foer  den 1. januar 1987, eller naar det afgiftsbeloeb, som skulle betales ved indfoerslen, er ubetydeligt. (1) EFT nr. L 226 af 13. 8. 1987, s. 2.« Artikel 2 1.  Under forbehold af ikrafttraedelsen af tiltraedelsestraktaten af 1994 saetter  medlemsstaterne de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette  direktiv inden tiltraedelsestraktatens ikrafttraeden. De underretter straks Kommissionen herom. Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en  henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsges af en saadan henvisning.  De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne. 2.  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder  paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. Artikel 3 Dette direktiv traeder i kraft samme dag som tiltraedelsestraktaten af 1994. Artikel 4 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1994. Paa Raadets vegne H. SEEHOFER Formand (1) EFT nr. L 145 af 13. 6. 1977, a. 1. Direktivet er senest aendret ved  direktiv 94/5/EFT (EFT nr. L 60 af 3. 3. 1994, s. 16).


Avis juridique important

|

31999L0059

Rådets direktiv 1999/59/EF af 17. juni 1999 om ændring af direktiv 77/388/EØF hvad angår merværdiafgiftssystemet for teletjenester

EF-Tidende nr. L 162 af 26/06/1999 s. 0063 - 0064

RÅDETS DIREKTIV 1999/59/EFaf 17. juni 1999om ændring af direktiv 77/388/EØF hvad angår merværdiafgiftssystemet for teletjenesterRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3), ogud fra følgende betragtninger:(1) I traktatens artikel 14 defineres det indre marked som et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital i overensstemmelse med traktatens bestemmelser;(2) de nuværende momsregler for teletjenester i artikel 9 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag(4) er ikke tilstrækkelige til at omfatte alle de tjenester, der forbruges i Fællesskabet, og de kan heller ikke hindre konkurrenceforvridning på dette område;(3) for at det indre marked kan fungere tilfredsstillende, bør en sådan konkurrenceforvridning fjernes, og der bør indføres nye, harmoniserede regler for denne type aktiviteter;(4) på teleområdet bør der navnlig ske beskatning af disse tjenester i Fællesskabet, der anvendes af kunder, som er etableret her;(5) for at nå dette mål skal teletjenester, der leveres til afgiftspligtige etableret i Fællesskabet eller til aftagere etableret i tredjelande, principielt beskattes på aftagerens sted;(6) for at teletjenester, som leveres af afgiftspligtige etableret i tredjelande til ikke-afgiftspligtige etableret i Fællesskabet, og som faktisk benyttes eller udnyttes her, kan beskattes ens, bør medlemsstaterne obligatorisk gøre brug af muligheden for at anse tjenesten for at være leveret et andet sted, jf. artikel 9, stk. 3, litra b), i direktiv 77/388/EØF; for så vidt angår tilsvarende teletjenester til andre aftagere i Fællesskabet kan artikel 9, stk. 3, i nævnte direktiv dog fortsat finde uændret anvendelse;(7) indførelse af en særregel for bestemmelse af stedet, hvor teletjenester anses for leveret, kræver, at der fastsættes en definition af disse tjenester, som bør tage udgangspunkt i de definitioner, der allerede er enighed om på internationalt niveau, og som bl.a. omfatter tjenester i forbindelse med fremføring og tilslutning af internationale telefonsamtaler samt adgang til globale informationsnet;(8) beskatning på aftagerens sted indebærer også, at de afgiftspligtige ikke skal gøre brug af procedurerne i direktiv 79/1072/EØF(5) og 86/560/EØF(6); den nye ordning vedrørende leveringssted bør ikke medføre, at udenlandske afgiftspligtige skal lade sig momsregistrere i en anden stat; dette opnås ved, at aftageren obligatorisk skal betale afgiften, hvis vedkommende er afgiftspligtig;(9) direktiv 77/388/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Direktiv 77/388/EØF ændres således:1) I slutningen af artikel 9, stk. 2, litra e), ændres punktummet til et komma, og følgende nye led indsættes: "- teletjenester. Ved teletjenester forstås tjenesteydelser, hvis formål er transmission, udsendelse eller modtagelse af signaler, skrift, billeder og lyd eller alle andre informationer, ved hjælp af trådforbindelse eller radiobølger eller ved optiske eller andre elektromagnetiske medier, herunder også den hermed forbundne overdragelse af retten til at benytte adgangen til transmission, udsendelse eller modtagelse. Teletjenester som defineret i denne bestemmelse omfatter også formidling af adgang til globale informationsnet."2) I artikel 9 tilføjes følgende stykke: "4. Når de i stk. 2, litra e), definerede teletjenester af en afgiftspligtig, der er etableret uden for Fællesskabet, leveres til en ikke-afgiftspligtig, der er etableret i Fællesskabet, gør medlemsstaterne brug af stk. 3, litra b)."3) Artikel 21, nr. 1, litra b), affattes således: "b) den afgiftspligtige aftager af en ydelse omhandlet i artikel 9, stk. 2, litra e), eller aftageren af en ydelse omhandlet i artikel 28b, nr. C, D, E og F, der i indlandet er registreret som afgiftspligtig, hvis ydelsen leveres af en afgiftspligtig, der er etableret i udlandet; medlemsstaterne kan dog bestemme, at tjenesteyderen hæfter solidarisk for afgiftens erlæggelse."Artikel 21. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 2000. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv, eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 17. juni 1999.På Rådets vegneF. MÜNTEFERINGFormand(1) EFT C 78 af 12.3.1997, s. 22.(2) Udtalelse afgivet den 6.5.1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(3) EFT C 287 af 22.9.1997, s. 28.(4) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 1999/49/EF (EFT L 139 af 2.6.1999, s. 27).(5) EFT L 331 af 27.12.1979, s. 11. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.(6) EFT L 326 af 21.11.1986, s. 40.


Avis juridique important

|

31982L0121

Rådets direktiv 82/121/EØF af 15. februar 1982 om periodiske oplysninger, der skal offentliggøres af selskaber, hvis aktier er optaget til officiel notering på en fondsbørs

EF-Tidende nr. L 048 af 20/02/1982 s. 0026 - 0029 den finske specialudgave: kapitel 6 bind 2 s. 0082  den spanske specialudgave: Kapitel 06 bind 2 s. 0133  den svenske specialudgave: kapitel 6 bind 2 s. 0082  den portugisiske specialudgave: Kapitel 06 bind 2 s. 0133

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 15. februar 1982  om periodiske oplysninger, der skal offentliggoeres af selskaber, hvis aktier er optaget til officiel notering paa en fondsboers  (82/121/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 54, stk. 3, litra g), og artikel 100,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Raadets direktiv 80/390/EOEF af 17. marts 1980 om samordning af kravene ved udarbejdelse af, kontrol med og udstedelse af det prospekt, der skal offentliggoeres med henblik paa optagelse af vaerdipapirer til officiel notering paa en fondsboers (4), har til formaal at sikre investorerne en bedre beskyttelse og at goere denne mere ligevaerdig ved at samordne bestemmelserne vedroerende de oplysninger, der skal offentliggoeres paa tidspunktet for saadan optagelse til notering;  hvad angaar vaerdipapirer, der er optaget til officiel notering paa en fondsboers, goer beskyttelsen af investorerne det paakraevet, at disse med regelmaessige mellemrum ligeledes modtager relevante oplysninger, saa laenge de paagaeldende vaerdipapirer er noteret; en samordning af bestemmelserne vedroerende disse periodiske oplysninger tjener lignende formaal som dem, der ligger til grund for prospektet, nemlig at forbedre beskyttelsen af investorerne og goere den mere ligevaerdig, samt at lette optagelsen af disse papirer paa flere boerser inden for Faellesskabet og saaledes bidrage til at skabe et egentligt kapitalmarked i Faellesskabet ved en bedre integrering af de nationale markeder for vaerdipapirer;  i medfoer af Raadets direktiv 79/279/EOEF af 5. marts 1979 om samordning af betingelserne for vaerdipapirers optagelse til officiel notering paa en fondsboers (5), skal boersnoterede selskaber hurtigst muligt forelaegge investorerne selskabets aarsregnskab og beretning, der giver oplysninger om selskabet for regnskabsaaret som helhed; med fjerde direktiv 78/660/EOEF (6) blev medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser vedroerende aarsregnskaberne for visse selskabsformer samordnet;  selskaberne boer ligeledes mindst én gang i loebet af regnskabsaaret forelaegge investorerne en beretning om deres virksomhed; dette direktiv kan derfor begraenses til en samordning af indholdet og udbredelsen af en enkelt beretning omfattende de foerste seks maaneder i regnskabsaaret;  for saa vidt angaar almindelige obligationer er det imidlertid paa grund af de rettigheder, som tilkommer ihaendehaverne af disse papirer, ikke noedvendigt at beskytte investorerne ved offentliggoerelse af en halvaarlig beretning; i henhold til direktiv 79/279/EOEF  kan konvertible obligationer, ombyttelige obligationer og obligationer med warrants kun optages til officiel notering, saafremt de hertil knyttede aktier allerede er eller samtidig hermed vil blive optaget til notering paa vedkommende fondsboers eller paa et andet organiseret, anerkendt og aabent marked, der fungerer regelmaessigt; medlemsstaterne kan kun fravige dette princip, hvis deres kompetente myndigheder er af den overbevisning, at obligationsihaendehaverne raader over alle saadanne oplysninger, der er noedvendige for, at de kan danne sig et skoen over vaerdien af de aktier, hvortil obligationerne er knyttet; en samordning af bestemmelserne vedroerende periodiske oplysninger er derfor kun noedvendig for de selskaber, hvis aktier er optaget til officiel notering paa en fondsboers;  den halvaarlige beretning boer saette investorerne i stand til realistisk at bedoemme den almindelige udvikling i selskabets virksomhed i loebet af den periode, som beretningen omfatter; beretningen skal dog kun indeholde de vigtigste oplysninger om selskabets finansielle situation og almindelige forretningsgang;  for at imoedegaa vanskeligheder foraarsaget af den nuvaerende lovgivning i visse medlemsstater kan der, for saa vidt angaar virksomhedernes gennemfoerelse af foranstaltningerne i henhold til dette direktiv, indroemmes en laengere frist end den, der er fastsat for tilpasningen af de nationale lovgivninger;  for at sikre en effektiv beskyttelse af opsparingen og for at fondsboerserne kan fungere tilfredsstillende, boer reglerne for de periodiske oplysninger, der skal offentliggoeres af selskaber, hvis aktier er optaget til officiel notering paa en fondsboers inden for Faellesskabet, finde anvendelse ikke alene paa selskaber, der er hjemmehoerende i medlemsstaterne, men ogsaa paa selskaber hjemmehoerende i tredjelande -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  AFDELING I  Almindelige bestemmelser  og anvendelsesomraade  Artikel 1  1. Dette direktiv finder anvendelse paa selskaber, hvis aktier er optaget til officiel notering paa en fondsboers, der er beliggende eller udoever virksomhed i en medlemsstat, hvad enten der er tale om optagelse til notering af disse aktier som saadanne eller af dertil knyttede certifikater, og uanset om denne optagelse har fundet sted foer eller efter datoen for dette direktivs ikrafttraeden.  2. Undtaget fra bestemmelserne i dette direktiv er dog investeringsselskaber, herunder -foreninger, bortset fra selskaber af den lukkede type.  I dette direktiv forstaas ved investeringsselskaber, herunder foreninger, der ikke hoerer til den lukkede type, investeringsselskaber,  - hvis formaal er kollektiv investering af kapital tilvejebragt ved henvendelse til offentligheden, og hvis virksomhed bygger paa princippet om risikospredning, og  - hvis aktier paa ihaendehavers begaering tilbagekoebes eller indloeses direkte eller indirekte med disse selskabers midler. Med saadanne tilbagekoeb eller indloesninger sidestilles det forhold, at et investeringsselskab handler med henblik paa, at vaerdien af dets boersnoterede aktier ikke kommer til at afvige maerkbart fra deres bogfoerte nettovaerdi.  3. Medlemsstaterne kan udelukke centralbankerne fra dette direktivs anvendelsesomraade.  Artikel 2  Medlemsstaterne sikrer, at selskaberne offentligoer en halvaarlig beretning vedroerende aktiviteten i og resultaten af de foerste seks maaneder af hvert regnskabsaar.  Artikel 3  Medlemsstaterne kan paalaegge selskaberne strengere forpligtelser end dem, der er fastsat i dette direktiv, eller supplerende forpligtelser, forudsat at disse gaelder generelt for alle selskaber eller bestemte kategorier af selskaber.  AFDELING II  Offentliggoerelse og indhold  af den halvaarlige beretning  Artikel 4  1. Den halvaarlige beretning offentliggoeres inden fire maaneder efter udloebet af den paagaeldende seksmaaneders periode.  2. I saerlige tilfaelde, der er behoerigt begrundede, kan de kompetente myndigheder forlaenge denne frist for offentliggoerelse.  Artikel 5  1. Den halvaarlige beretning skal indeholde regnskabstal og kommentarer vedroerende selskabets virksomhed og resultat i den paagaeldende seksmaaneders periode.  2. Regnskabstallene, der opstilles i skemaform, skal som et minimum angive:  - nettoomsaetningen,  - resultatet foer eller efter fradrag af skat.  Disse angivelser skal forstaas paa samme maade som i Raadets direktiver om regnskaber for selskaber.  3. Medlemsstaterne kan bemyndige de kompetente myndigheder til i hvert enkelt tilfaelde og som en undtagelse at give selskaberne tilladelse til at forelaegge resultatet i form af en skoensmaessig opgoerelse, saafremt selskabets aktier kun er optaget til officiel notering i en enkelt medlemsstat. Anvendelse af denne fremgangsmaade skal angives af selskabet i dets beretning og maa ikke vaere vildledende for investor.  4. Hvis selskabet har foretaget eller agter at foretage en acontoudbetaling af udbytte, skal regnskabstallene angive resultatet efter fradrag af skat for det paagaeldende halvaar samt de acontoudbetalinger af udbytte, der er foretaget, eller som selskabet agter at foretage.  5. Ud for hver post skal til sammenligning anfoeres posten for den tilsvarende periode i det foregaaende regnskabsaar.  6. Kommentarerne skal omfatte enhver vigtig oplysning, der kan saette investorerne i stand til realitisk at bedoemme udviklingen i selskabets virksomhed og dettes resultat, samt angivelse af enhver saerlig faktor, der har paavirket denne virksomhed og dette resultat i den paagaeldende periode, og skal goere det muligt at foretage en sammenligning med den tilsvarende periode i det foregaaende regnskabsaar.  De skal ligeledes saa vidt muligt vedroere selskabets forventede udvikling i loebet af det loebende regnskabsaar.  7. Saafremt de regnskabstal, der er omhandlet i stk. 2 skulle vise sig ikke at svare til selskabets virksomhed, skal de kompetente myndigheder drage omsorg for, at de noedvendige tilpasninger foretages.  Artikel 6  Naar et selskab offentliggoer et konsolideret regnskab, kan det offentliggoere sin halvaarlige beretning i konsolideret eller ikke-konsolideret form. Medlemsstaterne kan dog give de kompetente myndigheder bemyndigelse til, saafremt disse skoenner, at den ikke valgte form indeholder vigtige supplerende oplysninger, at kraeve af selskabet , at det offentliggoer de paagaeldende oplysninger.  Artikel 7  1. Den halvaarlige beretning skal i den eller de medlemsstater, hvor aktierne er optaget til officiel notering, offentliggoeres ved indrykning i et eller flere dagblade, der er landsdaekkende eller har stor udbredelse, eller i statstidende, eller den skal stilles til raadighed for offentligheden enten i skriftlig form paa steder angivet i annoncer, som skal indrykkes i et eller flere dagblade, der er landsdaekkende eller har stor udbredelse, eller paa anden tilsvarende maade, som er godkendt af de kompetente myndigheder.  2. Den halvaarlige beretning udfaerdiges paa det eller de officielle sprog i det paagaeldende land eller paa et af dettes officielle sprog eller et andet sprog, for saa vidt dette eller disse officielle sprog eller dette andet sprog i den paagaeldende medlemsstat saedvanligvis anvendes i finansielle anliggender, og at det er anerkendt af de kompetente myndigheder.  3. Selskabet fremsender et eksemplar af den halvaarlige beretning samtidig til de kompetente myndigheder i de medlemsstater, hvor aktierne er optaget til officiel notering. Denne fremsendelse skal finde sted senest paa det tidspunkt, hvor den halvaarlige beretning foerste gang offentliggoeres i en medlemsstat.  Artikel 8  Hvis de regnskabsmaessige oplysninger er revideret af selskabets autoriserede revisor, gengives revisors godkendelse, og i givet fald hans forbehold, ubeskaaret.  AFDELING III  De kompetente myndigheders befoejelser  Artikel 9  1. Medlemsstaterne udpeger den eller de kompetente myndigheder og giver Kommissionen meddelelse herom, idet de praeciserer en eventuel fordeling af disse myndigheders befoejelser. De drager endvidere omsorg for gennemfoerelsen af dette direktiv.  2. Medlemsstaterne drager omsorg for, at de kompetente myndigheder tillaegges de befoejelser, der er noedvendige for udfoerelsen af deres hverv.  3. Saafremt visse forpligtelser i henhold til dette direktiv ikke svarer til selskabets virksomhed eller situation, skal de kompetente myndigheder drage omsorg for, at disse forpligtelser tilpasses i fornoedent omfang.  4. De kompetente myndigheder kan dispensere for kravet om optagelse i den halvaarlige beretning af visse oplysninger, der er foreskrevet i dette direktiv, saafremt de finder, at udbredelsen af disse oplysninger ville stride mod den offentlige interesse eller tilfoeje selskabet betydelig skade, forudsat at undladelse af offentliggoerelse i sidstnaevnte tilfaelde ikke kan medfoere, at offentligheden vildledes med hensyn til faktiske omstaendigheder og forhold, der er vigtige for bedoemmelsen af de paagaeldende aktier.  Selskabet eller dets repraesentanter er ansvarlige for, at de faktiske omstaendigheder, som ligger til grund for anmodningen om dispensation, er korrekte og relevante.  5. Bestemmelserne i stk. 3 og 4 finder ligeledes anvendelse paa saadanne strengere eller supplerende forpligtelser, der kraeves opfyldt i henhold til artikel 3.  6. Hvis et selskab, der henhoerer under lovgivningen i et tredjeland, offentliggoer en halvaarlig beretning i et tredjeland, kan de kompetente myndigheder tillade, at selskabet offentliggoer denne beretning i stedet for den i dette direktiv omhandlede halvaarlige beretning, saafremt de givne oplysninger svarer til dem, der foelger af anvendelsen af dette direktiv.  7. Dette direktiv medfoerer ikke nogen aendring af de kompetente myndigheders ansvar, som fortsat udelukkende fastsaettes i national lovgivning.  AFDELING IV  Samarbejde mellem medlemsstaterne  Artikel 10  1. De kompetente myndigheder sikrer det indbyrdes samarbejde, der er noedvendigt for udfoerelsen af deres hverv, og udveksler med henblik herpaa alle nyttige oplysninger.  2. Naar en halvaarlig beretning skal offentliggoeres i flere medlemsstater, bestraeber disse medlemsstaters kompetente myndigheder sig paa, uanset artikel 3, som faelles tekst at godkende teksten til den beretning, der opfylder kravene i den medlemsstat, hvor selskabets aktier foerste gang blev optaget til officiel notering, eller en tekst, der ligger saa taet som muligt op ad denne. Saafremt der sker optagelse til officiel notering samtidig paa to eller flere fondsboerser, der er beliggende eller driver virksomhed i forskellige medlemsstater, bestraeber de kompetente myndigheder i de paagaeldende medlemsstater sig paa som faelles tekst at godkende teksten til den beretning, der opfylder kravene i den medlemsstat, hvor selskabets hjemsted er beliggende; hvis selskabets hjemsted er beliggende i et tredjeland, bestraeber de paagaeldende medlemsstaters kompetente myndigheder sig paa at godkende en faelles tekst til beretningen.  AFDELING V  Kontaktudvalg  Artikel 11  1. Det kontaktudvalg, der er nedsat ved artikel 20 i direktiv 79/279/EOEF, har ligeledes til opgave:  a) med forbehold af traktatens artikel 169 og 170 at lette en harmoniseret ivaerksaettelse af dette direktiv ved regelmaessigt samraad om konkrete problemer, som maatte opstaa i forbindelse med dets gennemfoerelse, og som det maatte skoennes hensigtsmaessigt at tage op til droeftelse;  b) at lette samraad mellem medlemsstaterne om strengere eller supplerende forpligtelser, som de i henhold til artikel 3 har mulighed for at kraeve opfyldt med henblik paa at tilvejebringe en endelig samordning af de forpligtelser, som gaelder i alle medlemsstaterne, i overensstemmelse med traktatens artikel 54, stk. 3, litra g);  c) om noedvendigt at raade Kommissionen vedroerende de tilfoejelser og aendringer, der skal foretages i dette direktiv; i saerdeleshed skal udvalget undersoege, om der eventuelt skal foretages aendringer af artikel 3 og 5 i lyset af fremskridt, der er opnaaet med henblik paa den i litra b) naevnte samordning af forpligtelser.  2. Inden en frist paa fem aar fra meddelelsen af dette direktiv forelaegger Kommissionen efter hoering af kontaktudvalget en rapport for Raadet om gennemfoerelsen af artikel 3 og 5 og om de aendringer, det vil vaere muligt at foretage heri.  AFDELING VI  Afsluttende bestemmelser  Artikel 12  1. Medlemsstaterne saetter senest den 30. juni 1983 de noedvendige foranstaltninger i kraft for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.  2. Medlemsstaterne kan udsaette gennemfoerelsen af de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger i 36 maaneder regnet fra den dato, paa hvilken de saettes i kraft.  3. Fra meddelsen af dette direktiv fremsender medlemsstaterne til Kommissionen teksten til de vigtigste administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, som de udsteder paa det af dette direktiv omfattede omraade.  Artikel 13  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 15. februar 1982.  Paa Raadets vegne  P. de KEERSMAEKER  Formand  (1) EFT. nr. C 29 af 1. 2. 1979, s. 5 og EFT nr. C 210 af 16. 8. 1980, s. 5.  (2) EFT nr. C 85 af 8. 4. 1980, s. 69.  (3) EFT nr. C 53 af 3. 3. 1980, s. 54.  (4) EFT nr. L 100 af 17. 4. 1980, s. 1.  (5) EFT nr. L 66 af 16. 3. 1979, s. 21.  (6) EFT nr. L 222 af 14. 8. 1978, s. 11.


Avis juridique important

|

31996L0095

Rådets Direktiv 96/95/EF af 20. december 1996 om ændring af direktiv 77/388/EØF om det fælles merværdiafgiftssystem, med hensyn til merværdiafgiftens normalsats

EF-Tidende nr. L 338 af 28/12/1996 s. 0089 - 0090

RÅDETS DIREKTIV 96/95/EF af 20. december 1996 om ændring af direktiv 77/388/EØF om det fælles merværdiafgiftssystem, med hensyn til merværdiafgiftens normalsats RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 99,under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2), ogud fra følgende betragtninger:I artikel 12, stk. 3, litra a), i direktiv 77/388/EØF (3), er det fastsat, at på grundlag af rapporten om, hvorledes overgangsordningen fungerer, og forslag til den endelige ordning, som Kommissionen skal forelægge i henhold til artikel 28, stk. 1, træffer Rådet inden den 31. december 1995 med enstemmighed afgørelse om størrelsen af den minimumssats for merværdiafgiftens normalsats, der skal anvendes efter den 31. december 1996; normalsatsen fastsættes af hver enkelt medlemsstat som en procentsats af beskatningsgrundlaget og skal være ens for levering af goder og for levering af tjenesteydelser; fra den 1. januar 1993 til den 31. december 1996 må denne procentsats ikke være mindre end 15 %;erfaringerne med det nuværende beskatningssystem har vist, at medlemsstaternes nugældende normalsatser for merværdiafgiften sammen med systemets sikkerhedsforanstaltninger har sikret, at overgangsordningen for merværdiafgiften har fungeret tilfredsstillende; det forekommer derfor rimeligt at opretholde minimumssatsen for merværdiafgiftens normalsats i endnu to år;overgangsordningen for det fælles merværdiafgiftssystem, må ikke bringe de efterfølgende nye ordninger i fare; indførelsen af de nye ordninger, som i henhold til artikel 28, stk. 1, vil blive baseret på princippet om beskatning i oprindelseslandet, vil under alle omstændigheder kunne fordre en indbyrdes tilnærmelse af normalsatserne for merværdiafgiften i Fællesskabet; den normalsats for merværdiafgiften, der skal anvendes efter denne toårsperiode, bør derfor vedtages af Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 I direktiv 77/388/EØF foretages følgende ændringer:Artikel 12, stk. 3, litra a), affattes således:»a) Merværdiafgiftens normalsats fastsættes af hver enkelt medlemsstat som en procentsats af beskatningsgrundlaget og skal være ens for levering af goder og for levering af tjenesteydelser. Fra den 1. januar 1997 til den 31. december 1998 må denne procentsats ikke være mindre end 15 %.Rådet træffer med enstemmighed på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg, afgørelse om størrelsen af den normalsats, der skal anvendes efter den 31. december 1998.Medlemsstaterne kan ligeledes anvende en eller to reducerede satser. Disse satser fastsættes som en procentsats af beskatningsgrundlaget, som ikke må være mindre end 5 %, og de må kun anvendes på levering af de kategorier af goder og tjenesteydelser, som er anført i bilag H.«Artikel 2 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 1997. De underretter straks Kommissionen herom.Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 3 Dette direktiv finder anvendelse fra den 1. januar 1997.Artikel 4 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 1996.På Rådets vegneS. BARRETTFormand(1) EFT nr. C 277 af 23. 9. 1996, s. 25.(2) EFT nr. C 204 af 15. 7. 1996, s. 94.(3) EFT nr. L 145 af 13. 6. 1977, s. 1. Direktivet senest ændret ved direktiv 96/42/EF (EFT nr. L 170 af 9. 7. 1996, s. 34).


Avis juridique important

|

31987L0355

Rådets direktiv 87/355/EØF af 25. juni 1987 om ændring af direktiv 71/316/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning med hensyn til fælles bestemmelser om måleinstrumenter samt om måletekniske kontrolmetoder

EF-Tidende nr. L 192 af 11/07/1987 s. 0046 - 0047 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0145  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0145

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 25. juni 1987  om aendring af direktiv 71/316/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning med hensyn til faelles bestemmelser om maaleinstrumenter samt om maaletekniske kontrolmetoder  (87/355/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Bilag II til Raadets direktiv 71/316/EOEF af 26. juli 1971 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning med hensyn til faelles bestemmelser om maaleinstrumenter samt om maaletekniske kontrolmetoder (4), senest aendret ved direktiv 87/354/EOEF (5), boer suppleres med tegninger for kendingsbogstaverne »E« for Spanien, »EL« for Graekenland og »P« for Portugal;  det er ogsaa noedvendigt at aendre ovennaevnte bilag for at aendre tegningen for kendingsbogstavet for Irland fra »IR« til »IRL« -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  1. De tegninger, hvortil der henvises under punkt 3.2.1 i bilag II til direktiv 71/316/EOEF, suppleres med tegninger for kendingsbogstaverne E, EL og P, og kendingsbogstaverne for IR aendres til IRL.  2. Disse kendingsbogstaver har foelgende form og dimensioner:  Artikel 2  1. Medlemsstaterne saetter de fornoedne love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1987. De underretter straks Kommissionen herom.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, de vedtager paa det omraade, der omfattes af dette direktiv.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 25. juni 1987.  Paa Raadets vegne  H. DE CROO  Formand  (1) EFT nr. C 317 af 10. 12. 1986, s. 8.  (2) Udtalelse afgivet den 19. juni 1987 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).  (3) EFT nr. C 150 af 9. 6. 1987, s. 4.  (4) EFT nr. L 202 af 6. 9. 1971, s. 1.  (5) Se side 43 i denne Tidende.


Avis juridique important

|

32001L0116

Kommissionens direktiv 2001/116/EF af 20. december 2001 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 70/156/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om typegodkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 018 af 21/01/2002 s. 0001 - 0115

Kommissionens direktiv 2001/116/EFaf 20. december 2001om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 70/156/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om typegodkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil(EØS-relevant tekst)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om typegodkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil(1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/56/EF(2), særlig artikel 13, stk. 2, ogud fra følgende betragtninger:(1) Direktiv 70/156/EØF og bilagene hertil er blevet ændret flere gange, og eftersom der nu skal foretages yderligere ændringer af bilagene, bør disse af hensyn til klarheden samles i én tekst.(2) Bestemmelserne vedrørende de nødvendige administrative dokumenter til køretøjstypegodkendelsen, som omhandlet i disse bilag, bør gælde for køretøjer af klasse M1 med forbrændingsmotor.(3) Bilagene til direktiv 70/156/EØF, som ændret ved dette direktiv, indeholder også bestemmelser vedrørende de nødvendige administrative dokumenter til køretøjstypegodkendelse af andre klasser end klasse M1. Sådanne godkendelser bør imidlertid først gives efter ikrafttræden af et direktiv, der ophæver og erstatter direktiv 70/156/EØF, og ikrafttræden af de ændringer, der anses for at være nødvendige i den relevante særdirektiver for at sikre, at disse finder anvendelse på nogle af klasserne ud over klasse M1.(4) Det vil også være hensigtsmæssigt at fastsætte bestemmelser om en ensartet metode til tildeling af godkendelsesnummer.(5) Direktiv 70/156/EØF bør ændres i overensstemmelse hermed.(6) Foranstaltningerne i nærværende direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg for tilpasning til den tekniske udvikling, der er nedsat ved direktiv 70/156/EØF -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Direktiv 70/156/EØF ændres som følger:(1) I artikel 4, stk. 1, andet afsnit, udgår følgende: "som tildeles et særligt godkendelsesnummer i henhold til bestemmelserne i bilag VII".(2) I artikel 8, stk. 2, litra c), sjette afsnit, udgår følgende: "samt erstatning af særlige godkendelsesnumre med normale godkendelsesnumre".(3) Bilagene til direktiv 70/156/EØF erstattes af teksten i bilagene til dette direktiv.Artikel 21. For så vidt angår typegodkendelse af køretøjer anvender medlemsstaterne kun direktiv 70/156/EØF, som ændret ved dette direktiv, på køretøjer af klasse M1 med forbrændingsmotor.2. For så vidt angår typegodkendelse af køretøjer til særlig anvendelse af klasse M1, anvender medlemsstaterne kun på fabrikantens anmodning artikel 4, stk. 1, i direktiv 70/156/EØF, som ændret ved direktiv 98/14/EF(3).3. Artikel 10 i direktiv 70/156/EØF, som ændret ved direktiv 87/358/EØF(4), finder stadig anvendelse ved typegodkendelse af køretøjer af anden art end de i stk. 1 nævnte.Artikel 31. For så vidt angår udstedelse af overensstemmelseserklæring efter EF-typegodkendelse kan de nuværende standardmodeller anvendes indtil 30. juni 2003.2. Dette direktiv berører ikke gyldigheden af nogen godkendelse udstedt før dets ikrafttræden, ligesom det ikke er til hinder for, at sådanne godkendelser forlænges i henhold til bestemmelser i det direktiv, som de oprindeligt er udstedt i henhold til.Artikel 41. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør inden den 1. juli 2002 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen herom. Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra den 1. juli 2002.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 5Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 6Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2001.På Kommissionens vegneErkki LiikanenMedlem af Kommissionen(1) EFT L 42 af 23.2.1970, s. 1.(2) EFT L 292 af 9.11.2001, s. 21.(3) EFT L 91 af 25.3.1998, s. 1.(4) EFT L 192 af 11.7.1987, s. 51.BILAGSFORTEGNELSE>TABELPOSITION>BILAG I (a)>PIC FILE= "L_2002018DA.000402.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.000501.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.000601.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.000701.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.000801.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.000901.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.001001.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.001101.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.001201.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.001301.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.001401.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.001501.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.001601.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.001701.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.001801.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.001901.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.002001.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.002101.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.002201.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.002301.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.002401.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.002501.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.002601.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.002701.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.002801.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.002901.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.003001.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.003101.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.003201.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.003301.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.003401.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.003501.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.003601.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.003701.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.003801.TIF">BILAG IIDEFINITION AF KØRETØJSKLASSER OG KØRETØJSTYPERA. DEFINITION AF KØRETØJSKLASSERKøretøjsklasserne fremgår af følgende klasseinddeling:(Hvor der henvises til "totalmasse" i de følgende definitioner, er det i betydningen "teknisk tilladt totalmasse", som angivet under punkt 2.8 i bilag I).1. Klasse M: Motorkøretøjer til personbefordring med mindst fire hjul.Klasse M1: Køretøjer til personbefordring med højst otte siddepladser foruden førerens plads.Klasse M2: Køretøjer til personbefordring med over otte siddepladser foruden førerens plads og en totalmasse på indtil 5000 kg.Klasse M3: Køretøjer til personbefordring med over otte siddepladser foruden førerens plads og en totalmasse på over 5000 kg.De forskellige typer karosseri og kodebetegnelser for køretøjer i klasse M er defineret afsnit C i dette bilags punkt 1 (køretøjer M1) og punkt 2 (køretøjer M2 og M3) og anvendes som anført deri.2. Klasse N: Motorkøretøjer til godsbefordring med mindst fire hjul.Klasse N1: Køretøjer til godsbefordring med en totalmasse på indtil 3500 kg.Klasse N2: Køretøjer til godsbefordring med en totalmasse på over 3500 kg og indtil 12000 kg.Klasse N3: Køretøjer til godsbefordring med en totalmasse på over 12000 kg.For et trækkende køretøj, der er konstrueret til tilkobling af sættevogn eller kærre, beregnes den masse, der lægges til grund for klassificeringen, som summen af det trækkende køretøjs masse i køreklar stand, den masse, der svarer til den maksimale statiske lodrette belastning, sættevognen eller kærren overfører til det trækkende køretøj, og i givet fald den største masse af det trækkende køretøjs egen last.De forskellige typer karosseri og kodebetegnelser for køretøjer i klasse N er defineret i afsnit C, punkt 3, i dette bilag og anvendes som anført deri.3. Klasse O: Påhængskøretøjer (herunder sættevogne).Klasse O1: Påhængskøretøjer med en totalmasse på indtil 750 kg.Klasse O2: Påhængskøretøjer med en totalmasse på over 750 kg og indtil 3500 kg.Klasse O3: Påhængskøretøjer med en totalmasse på over 3500 kg og indtil 10000 kg.Klasse O4: Påhængskøretøjer med en totalmasse på over 10000 kg.For køretøjer, som er bestemt til at trække sættevogn eller kærre, skal som den totalmasse, der lægges til grund for klassificeringen, regnes massen af det trækkende køretøj i køreklar stand, tillagt en masse svarende til den maksimale statiske lodrette belastning, der overføres til det trækkende køretøj af sættevognen eller kærren samt, hvor det er relevant, den maksimale masse af det trækkende køretøjs egen last.De forskellige typer karosseri og kodebetegnelser for køretøjer i klasse O er defineret i dette bilags afsnit C, punkt 4, og anvendes som anført deri.4. TERRÆNGÅENDE (OFF-ROAD) KØRETØJER (symbolet G).4.1. Køretøjer af klasse N1 med en totalmasse på indtil 2000 kg og køretøjer af klasse M1 betragtes som terrængående køretøjer, hvis de:- er forsynet med mindst én foraksel og mindst én bagaksel, der er konstrueret til at trække samtidig, herunder køretøjer, hvor trækket på den ene aksel kan frakobles- er forsynet med mindst én differentialespærre eller mindst én mekanisme med tilsvarende virkning og kan forcere en 30 % stigning beregnet for det enkelte køretøj.Endvidere skal de opfylde mindst fem af følgende seks krav:- en mindste frigangsvinkel fortil på 25°- en mindste frigangsvinkel bagtil på 20°- en mindste rampevinkel på 20°- en mindste frihøjde under forakslen på 180 mm- en mindste frihøjde under bagakslen på 180 mm- en mindste frihøjde mellem akslerne på 200 mm.4.2. Køretøjer af klasse N1 med en totalmasse på over 2000 kg, klasse N2 og M2 samt klasse M3 med en totalmasse på indtil 12000 kg betragtes som terrængående køretøjer, hvis deres hjul er konstrueret til at trække samtidig, herunder køretøjer, hvor trækket på den ene aksel kan frakobles, eller hvis følgende tre krav er opfyldt:- mindst én foraksel og mindst én bagaksel er konstrueret til at trække samtidig, herunder køretøjer, hvor trækket på den ene aksel kan frakobles- der er mindst én differentialespærre eller mindst én mekanisme med tilsvarende virkning- de kan forcere en 25 % stigning beregnet for det enkelte køretøj.4.3. Køretøjer af klasse M3 med en totalmasse på over 12000 kg og af klasse N3 betragtes som terrængående køretøjer, hvis deres hjul er konstrueret til at trække samtidig, herunder køretøjer, hvor trækket på den ene aksel kan frakobles, eller hvis følgende krav er opfyldt:- mindst halvdelen af hjulene er drivende hjul- der er mindst én differentialespærre eller mindst én mekanisme med tilsvarende virkning- de kan forcere en 25 % stigning beregnet for det enkelte køretøjde opfylder mindst fire af følgende seks krav:- en mindste frigangsvinkel fortil på 25°- en mindste frigangsvinkel bagtil på 25°- en mindste rampevinkel på 25°- en mindste frihøjde under forakslen på 250 mm- en mindste frihøjde mellem akslerne på 300 mm- en mindste frihøjde under bagakslen på 250 mm.4.4. Belastnings- og kontrolbetingelser4.4.1. Køretøjer i klasse N1 med en maksimal masse på højst to tons samt køretøjer i klasse M1 skal være i køreklar stand, dvs. med kølevæske, smøremidler, brændstof, værktøj, reservehjul og fører (se fodnote o i bilag I).4.4.2. Andre motorkøretøjer end de i punkt 4.4.1 nævnte skal være lastet til den af fabrikanten opgivne teknisk tilladte totalmasse.4.4.3. Kontrollen af evnen til at forcere de krævede stigninger (25 % og 30 %) sker ved simpel beregning. Den tekniske tjeneste kan dog i grænsetilfælde anmode om, at et køretøj af den pågældende type fremstilles til en praktisk afprøvning.4.4.4. Ved måling af frigangsvinklen fortil og bagtil samt af rampevinklen tages beskyttelsesanordninger mod underkøring ikke i betragtning.4.5. Definitioner og tegninger af frihøjde. (Vedrørende definitioner af frigangsvinkel fortil og bagtil samt rampevinkel henvises til bilag I, fodnote na, nb og nc).4.5.1. Ved "frihøjde mellem akslerne" forstås den mindste afstand mellem jordplanet og det laveste faste punkt på køretøjet. Flerakslede bogiekonstruktioner betragtes som værende en enkelt aksel.>PIC FILE= "L_2002018DA.004101.TIF">4.5.2. Ved "frihøjde under en aksel" forstås afstanden under det højeste punkt på en cirkelbue, der går gennem midten af dækkenes trædeflade på en aksels hjul (de indvendige hjul i tilfælde af tvillingdæk), og som rører det laveste faste punkt på køretøjet mellem hjulene.Ingen fast del af køretøjet må rage ind i det skraverede område på tegningen. Frihøjden for flere aksler angives i givet fald i henhold til disses placering, f.eks. 280/250/250.>PIC FILE= "L_2002018DA.004102.TIF">4.6. Kombinerede klassebetegnelserSymbolet "G" kombineres enten med symbolet "M" eller "N". F.eks. skal der for et køretøj i klasse N1, som er egnet til terrængående kørsel, benyttes klassebetegnelsen N1G.5. Ved "køretøj til særlig anvendelse" forstås et køretøj i klasse M, N eller O, som er bestemt til befordring af passagerer eller gods og til særlig anvendelse, som kræver særlig karrosseriform eller særligt udstyr.5.1. Ved "campingbil" forstås et køretøj af klasse M til specialanvendelse, bygget således, at det kan anvendes til beboelse, og forsynet med mindst følgende udstyr:- sæder og bord- sovepladser, som kan fremkomme ved omdannelse af sæderne- indretning til madlavning- indretning til opbevaring.Dette tilbehør skal være stift fastgjort i opholdsrummet; dog kan bordet være udformet således, at det let kan nedtages.5.2. Ved "pansrede køretøjer" forstås køretøjer, som er bestemt til beskyttelse af de befordrede passagerer og/eller det medførte gods, og som opfylder de krav til beskyttelse mod beskydning.5.3. Ved "ambulancer" forstås motorkøretøjer af klasse M, som er bestemt til befordring af syge eller tilskadekomne personer og er forsynet med særligt udstyr dertil.5.4. Ved "rustvogne" forstås motorkøretøjer af klasse M, som er bestemt til befordring af afdøde personer og er forsynet med særligt udstyr dertil.5.5. "Campingvogne", se ISO-standard 3833:1977, term nr. 3.2.1.3.5.6. Ved "mobilkran" forstås et køretøj i klasse N3 til særlig anvendelse, som ikke er udstyret til godsbefordring, men som er forsynet med en kran med et løftemoment på mindst 400 kNm.5.7. Ved "andre køretøjer til særlig anvendelse" forstås køretøjer som defineret i punkt 5. ovenfor, bortset fra dem, som er nævnt i punkt 5.1. til 5.6.Kodebetegnelser for "køretøjer til særlig anvendelse" er defineret i dette bilags afsnit C, punkt 5, og anvendes som anført deri.B. DEFINITION AF KØRETØJSTYPE1. Inden for klasse M1:består en "køretøjstype" af køretøjer, der i hvert fald på følgende væsentlige punkter ikke adskiller sig fra hinanden:- fabrikant- fabrikantens typebetegnelse- væsentlige konstruktionsaspekter:- chassis/vognbund (åbenbare grundlæggende forskelle)- motor (motor med indre forbrænding/elektromotor/hybridmotor).Ved "varianter" af en type forstås køretøjer af samme type, som i hvert fald på følgende væsentlige punkter ikke adskiller sig fra hinanden:- karrosseriform (f.eks. sedan, hatchback, coupe, cabriolet, stationcar eller multifunktionelt køretøj).- motor:- funktionsprincip (som i punkt 3.2.1.1 i bilag III)- cylinderantal og -arrangement- forskel i effekt på over 30 % (dvs. at den højeste er større end 1,3 gange den laveste)- forskel i slagvolumen på over 20 % (dvs. at det højeste er større end 1,2 gange det laveste),- drivaksler (antal, placering, indbyrdes forbindelse)- styrende aksler (antal og placering).Ved "versioner" af en variant forstås køretøjer, som består af tilladte kombinationer af de forskellige punkter, der fremgår af informationspakken, i overensstemmelse med bilag VIII.Forskellige værdier af nedenstående parametre kan ikke kombineres inden for samme version:- teknisk tilladt totalmasse- slagvolumen- største nettoeffekt- gearkassetype og antal gear- maksimalt antal siddepladser som defineret i bilag II.C.2. For køretøjer i klasse M2 og M3:består en "køretøjstype" af køretøjer, der i hvert fald på følgende væsentlige punkter ikke adskiller sig fra hinanden:- fabrikant- fabrikantens typebetegnelse- klasse- væsentlige konstruktionsaspekter:- chassis/selvbærende karrosseri, enkelt/dobbeltdækker, stiv/leddelt (tydelige og fundamentale forskelle)- antal aksler- motor (motor med indre forbrænding/elektromotor/hybridmotor).Ved "varianter" af en type forstås køretøjer af samme type, som i hvert fald på følgende væsentlige punkter ikke adskiller sig fra hinanden:- kategori, således denne er defineret i direktiv 2001/.../EF "Busser og rutebiler" (kun færdigopbyggede køretøjer)- opbygningsgrad (f.eks. færdigopbygget/delvis opbygget)- motor:- funktionsprincip (som i punkt 3.2.1.1 i bilag III)- cylinderantal og -arrangement- forskel i effekt på over 50 % (dvs. at den højeste er større end 1,5 gange den laveste)- forskel i slagvolumen på over 50 % (dvs. at det højeste er større end 1,5 gange det laveste)- placering (fortil, centralt, bagtil)- forskel i teknisk tilladt totalmasse på over 20 % (dvs. at den højeste er større end 1,2 gange den laveste).- drivaksler (antal, placering, indbyrdes forbindelse),- styrende aksler (antal og placering).Ved "versioner" af en variant forstås køretøjer, som består af en kombination af de forskellige punkter, der fremgår af informationspakken, idet kravene i bilag VIII skal være opfyldt.3. For køretøjer N1, N2 og N3:består en "køretøjstype" af køretøjer, der i hvert fald på følgende væsentlige punkter ikke adskiller sig fra hinanden:- fabrikant- fabrikantens typebetegnelse- klasse- væsentlige konstruktionsaspekter:- chassis/vognbund (åbenbare grundlæggende forskelle)- antal aksler- motor (forbrændingsmotor/elektromotor/hybridmotor).Ved "varianter" af en type forstås køretøjer af samme type, som i hvert fald på følgende væsentlige punkter ikke adskiller sig fra hinanden:- karrosseriets konstruktionsprincip (f.eks. ladvogn, bil med tippelad, tankbil, trækkende køretøj til sættevogn) (kun for færdigopbyggede køretøjer)- opbygningsgrad (f.eks. færdigopbygget/delvis opbygget)- motor:- funktionsprincip (som i punkt 3.2.1.1 i bilag III)- cylinderantal og -arrangement- forskel i effekt på over 50 % (dvs. at den højeste er større end 1,5 gange den laveste)- forskel i slagvolumen på over 50 % (dvs. at det højeste er større end 1,5 gange det laveste),- forskel i teknisk tilladt totalmasse på over 20 % (dvs. at den højeste er større end 1,2 gange den laveste)- drivaksler (antal, placering, indbyrdes forbindelse)- styrende aksler (antal og placering).Ved "versioner" af en variant forstås køretøjer, som består af en kombination af de forskellige punkter, der fremgår af informationspakken, idet kravene i bilag VIII skal være opfyldt.4. For køretøjer O1, O2,O3 und O4:består en "køretøjstype" af køretøjer, der i hvert fald på følgende væsentlige punkter ikke adskiller sig fra hinanden:- fabrikant- abrikantens typebetegnelse- klasse- væsentlige konstruktionsaspekter:- chassis/selvbærende karrosseri (åbenbare grundlæggende forskelle)- antal aksler- påhængskøretøj med trækstang/sættevogn/kærre- bremsesystemets type (f.eks. ubremset/påløbsbremse/servobremse).Ved "varianter" af en type forstås køretøjer af samme type, som i hvert fald på følgende væsentlige punkter ikke adskiller sig fra hinanden:- opbygningsgrad (f.eks. færdigopbygget/delvis opbygget)- karrosseriform (f.eks. campingbil/ladvogn/tankvogn) (kun for færdigopbygget/etapevis opbygget køretøj)- forskel i teknisk tilladt totalmasse på over 20 % (dvs. at den højeste er større end 1,2 gange den laveste)- styrende aksler (antal og placering).Ved "versioner" af en variant forstås køretøjer, som består af en kombination af de forskellige punkter, der fremgår af informationspakken.5. For alle klasser:Den fuldstændige identifikation af et køretøj blot på grundlag af dets type, variant og version skal stemme overens med en enkelt nøjagtig definition af alle de tekniske karakteristika, der er nødvendige for, at køretøjet kan tages i brug.C. DEFINITION AF KARROSSERIART(kun for færdigopbyggede/etapevis opbyggede køretøjer)Karrosseriarterne i bilag I, bilag III, del 1, punkt 9.1, og i bilag IX, punkt 37, angives med følgende kodificering:1. Personbiler (M1)AA Sedan ISO-standard 3833:1977, term nr. 3.1.1.1, herunder dog også køretøjer med flere end fire sidevinduerAB Hatchback Sedan (AA) med vippedør i bagenden af køretøjetAC Stationcar ISO-standard 3833:1977, term nr. 3.1.1.4 (estate car)AD Coupe ISO Standard 3833:1977, term nr. 3.1.1.5AE Kabriolet ISO Standard 3833:1977, term nr. 3.1.1.6AF Multifunktionelt køretøj Motorkøretøjer bortset fra de i punkt AA til AE omhandlede, som er konstrueret til befordring af passagerer og disses bagage eller gods i én enkelt kabine. Hvis et sådant køretøj imidlertid opfylder begge følgende betingelser:a) antal siddepladser foruden førerens er højst seks.En "siddeplads" anses for at foreligge, såfremt køretøjet er forsynet med "tilgængelige" seleforankringer.Ved "tilgængelige" forankringer forstås forankringer, som kan anvendes. For at forhindre, at forankringerne er "tilgængelige", skal fabrikanten gøre deres brug fysisk umulig, f.eks. ved at påsvejse dækplader eller montere tilsvarende fast tilbehør, som ikke kan afmonteres ved hjælp af værktøj, som normalt er til rådighed.b) P - (M + N x 68)  > N × 68hvor:P= teknisk tilladt totalmasse, kgM= masse i køreklar stand, kgN= antal siddepladser foruden førerensanses køretøjet ikke for at tilhøre klasse M1.2. Køretøjer M2 og M3Køretøjer i gruppe I (jf. direktiv .../.../EF "Busser og rutebiler")CA EnkeltdækkerCB DobbeltdækkerCC Enkeltdækker ledbusCD Dobbeltdækker ledbusCE Enkeltdækker lavtgulvsbusCF Dobbeltdækker lavtgulvsbusCG Enkeltdækker leddelt lavtgulvsbusCH Dobbeltdækker leddelt lavtgulvsbusKøretøjer i gruppe II (jf. direktiv .../.../EF "Busser og rutebiler")CI EnkeltdækkerCJ DobbeltdækkerCK Leddelt enkeltdækkerCL Leddelt dobbeltdækkerCM Enkeltdækker lavtgulvsbusCN Dobbeltdækker lavtgulvsbusCO Enkeltdækker leddelt lavtgulvsbusCP Dobbeltdækker leddelt lavtgulvsbusKøretøjer i gruppe III (jf. direktiv .../.../EF "Busser og rutebiler")CQ EnkeltdækkerCR DobbeltdækkerCS Enkeltdækker ledbusCT Dobbeltdækker ledbusKøretøjer i kategori A (jf. direktiv .../.../EF "Busser og rutebiler")CU EnkeltdækkerCV Enkeltdækker lavtgulvsbusKøretøjer af kategori B (jf. direktiv .../.../EF "Busser og rutebiler")CW Enkeltdækker3. Køretøjer N>TABELPOSITION>- Hvis imidlertid et køretøj, som er defineret som BB og har en teknisk tilladelig maksimal masse på højst 3500 kg:- har flere end seks siddepladser foruden førerens eller- opfylder begge følgende betingelser:a) der er højst seks siddepladser foruden førerens, ogb) P - (M + N × 68) <= N × 68anses dette køretøj ikke for at tilhøre klasse N.- Hvis imidlertid et køretøj, som er defineret som BA, som BB med en teknisk tilladelig maksimal masse på over 3500 kg, eller som BC eller BD, opfylder mindst én af følgende betingelser:a) antal siddepladser, foruden førerens, er over otte, ellerb) P - (M + N × 68) <= N × 68anses køretøjet ikke for at tilhøre klasse N."Siddeplads" P, M og N er defineret i del C, punkt 1, af dette bilag.4. Køretøjer O>TABELPOSITION>5. Køretøjer til særlig anvendelse>TABELPOSITION>BILAG III>PIC FILE= "L_2002018DA.004802.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.004901.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.005001.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.005101.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.005201.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.005301.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.005401.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.005501.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.005601.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.005701.TIF">BILAG IVLISTE OVER KRAV I FORBINDELSE MED EF-TYPEGODKENDELSE AF KØRETØJERDEL I>TABELPOSITION>X Direktivet finder anvendelse.DEL II>TABELPOSITION>BILAG VFREMGANGSMÅDE FOR EF-TYPEGODKENDELSE AF KØRETØJ1. Ved ansøgning om typegodkendelse af et køretøj skal den EF-typegodkendende myndighed:a) kontrollere, at EF-typegodkendelserne i henhold til særdirektiverne svarer til de relevante krav i det pågældende særdirektivb) ved gennemgang af dokumentationsmaterialet sikre sig, at de køretøjsspecifikationer og -data, der kræves i del I i oplysningsskemaet vedrørende køretøjerne, også indgår i informationspakken eller typegodkendelsesattesterne i forbindelse med de typegodkendelser, der er udstedt i henhold til de relevante særdirektiver, og i de tilfælde, hvor et punkt i del I i oplysningsskemaet ikke findes i informationspakken vedrørende en typegodkendelse, der er udstedt i henhold til et af særdirektiverne, kontrollere, at den pågældende del eller egenskab svarer til oplysningerne i informationsmappenc) på stikprøver af køretøjer af den type, der skal godkendes, foretage eller lade foretage inspektion af køretøjsdele og systemer for at kontrollere, at køretøjet/køretøjerne er konstrueret i overensstemmelse med oplysningerne i den informationspakke, der er godkendt for så vidt angår alle de EF-typegodkendelser, der er udstedt i henhold til særdirektiverned) om nødvendigt foretage eller lade foretage kontrol af monteringen af separate tekniske enhedere) når det er relevant, udføre eller lade udføre de nødvendige kontroller hvad angår tilstedeværelse af de anordninger, som er fastlagt i fodnote 1 og 2 i del I af bilag IV.2. Der skal til inspektionen under punkt 1, litra c), udtages tilstrækkeligt mange køretøjer til, at der kan ske passende kontrol af de forskellige kombinationer, der skal godkendes, efter følgende kriterier:>TABELPOSITION>3. Hvis der ikke foreligger godkendelsesattester med hensyn til de relevante særdirektiver, skal den EF-typegodkendende myndighed:a) sørge for den prøvning og kontrol, som hvert enkelt af de relevante særdirektiver kræverb) kontrollere, at køretøjet svarer til oplysningerne i informationsmappen og opfylder de tekniske krav i alle de relevante særdirektiverc) om nødvendigt foretage eller lade foretage kontrol af monteringen af separate tekniske enhederd) om nødvendigt foretage eller lade foretage den nødvendige kontrol af, at der forefindes de anordninger, som foreskrives i fodnote 1 og 2 til del I af bilag IV.BILAG VI>PIC FILE= "L_2002018DA.006602.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.006701.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.006801.TIF">BILAG VIINUMMERERINGSSYSTEM FOR EF-TYPEGODKENDELSESATTESTER(1)1. EF-typegodkendelsesnumre består af fire dele for køretøjstypegodkendelser og fem dele for typegodkendelser af systemer, komponenter og separate tekniske enheder som beskrevet nedenfor. I alle tilfælde adskilles delene af en asterisk "*".Del 1: Et lille "e" efterfulgt af den talkombination, der kendetegner den medlemsstat, som har meddelt EF-typegodkendelsen:1 for Tyskland2 for Frankrig3 for Italien4 for Nederlandene5 for Sverige6 for Belgien9 for Spanien11 for Det Forenede Kongerige12 for Østrig13 for Luxembourg17 for Finland18 for Danmark21 for Portugal23 for Grækenland24 for Irland.Del 2: Nummeret på basisdirektivet.Del 3: Nummeret på det seneste ændringsdirektiv, der er relevant forEF-typegodkendelsen.- For EF-typegodkendelse af køretøjer er dette det seneste direktiv, som ændrer en artikel/artikler i direktiv 70/156/EØF.- Er dette det seneste direktiv, som indeholder de faktiske bestemmelser, som gælder for systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed.- Hvis et direktiv indeholder forskellige ikrafttrædelsesdatoer for forskellige tekniske krav, skal der tilføjes et bogstav, som henviser til de krav, på grundlag af hvilke godkendelsen er udstedt.Del 4: Et firecifret løbenummer (om nødvendigt udfyldt med foranstillede nuller) for EF-køretøjstypegodkendelser eller fire eller fem cifre for EF-typegodkendelse i henhold til et særdirektiv til angivelse af basistypegodkendelsens nummer. Nummerserien begynder med 0001 for hvert basisdirektiv.Del 5: Et tocifret løbenummer (om nødvendigt med et foranstillet nul) til angivelse af udvidelsens nummer. Nummerserien begynder med nr. 00 for hver basisgodkendelse.2. Hvis der er tale om EF-typegodkendelse af et køretøj, udelades del 2.3. Alene på køretøjets foreskrevne skilte skal del 5 udelades.4. Eksempel på tredje systemgodkendelse (endnu ikke udvidet) meddelt af Frankrig i henhold til bremsedirektivet:e2*71/320*98/12*0003*00ellere2*88/77*91/542A*0003*00 for et direktiv, der gennemføres i to etaper A og B.5. Eksempel på anden udvidelse af fjerde køretøjstypegodkendelse meddelt af Det Forenede Kongerige:e11*98/14*0004*02Direktiv 98/14/EF er det hidtil seneste, der ændrer artiklerne i direktiv 70/156/EØF.6. Eksempel på EF-typegodkendelsesnummer på køretøjets foreskrevne skilt(e):e11*98/14*0004(1) Komponenter og separate tekniske enheder mærkes i overensstemmelse med bestemmelserne i det pågældende særdirektiv.BILAG VIII>PIC FILE= "L_2002018DA.007102.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.007201.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.007301.TIF">BILAG IX>PIC FILE= "L_2002018DA.007402.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.007501.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.007601.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.007701.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.007801.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.007901.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.008001.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.008101.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.008201.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.008301.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.008401.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.008501.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.008601.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.008701.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.008801.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.008901.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.009001.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.009101.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.009201.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.009301.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.009401.TIF">>PIC FILE= "L_2002018DA.009501.TIF">BILAG XPROCEDURER I FORBINDELSE MED PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE0. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSEVed produktionens overensstemmelse forstås sikring af overensstemmelse med den godkendte type, herunder vurdering af kvalitetsstyringssystemer, som beskrevet nedenfor under "Indledende vurdering"(1), samt verificering af genstanden for typegodkendelsen og den produktrelaterede kontrol, som er beskrevet nedenfor under "Sikring af produkternes overensstemmelse".1. INDLEDENDE VURDERING1.1. Inden den EF-typegodkendende myndighed i en medlemsstat udsteder EF-typegodkendelse, skal den forvisse sig om, at der forefindes sådanne forholdsregler og procedurer, at det effektivt kan kontrolleres, at producerede komponenter, systemer, separate tekniske enheder og køretøjer er i overensstemmelse med den godkendte type.1.2. Kontrol af, om kravet i punkt 1.1 er opfyldt, foretages af den myndighed, der udsteder EF-typegodkendelsen. Denne myndighed skal godkende den indledende vurdering og sikringen af produkternes overensstemmelse, jf. punkt 2 nedenfor, i overensstemmelse med en af de i punkt 1.2.1 til 1.2.3 nedenfor beskrevne ordninger eller en kombination af disse ordninger eller dele deraf.1.2.1. Den faktiske indledende vurdering og/eller kontrol af sikringen af produkternes overensstemmelse kan udføres af den EF-typegodkendende myndighed, der meddeler EF-typegodkendelse, eller en teknisk tjeneste på den EF-typegodkendende myndigheds vegne.1.2.1.1. Ved fastlæggelse af omfanget af den indledende vurdering kan den EF-typegodkendende myndighed tage hensyn til tilgængelige oplysninger vedrørende:- fabrikantens certificering, jf. punkt 1.2.3 nedenfor, hvis han ikke er akkrediteret eller anerkendt i henhold til dette punkt- hvis der er tale om EF-typegodkendelse af en komponent eller en separat teknisk enhed, oplysninger om vurdering af kvalitetssikringssystemer, som køretøjsfabrikant(er) har udført hos fabrikanten af komponenten/den separate tekniske enhed i henhold til en eller flere af denne industrisektors specifikationer, som opfylder kravene i den harmoniserede standard EN ISO 9002:1994 eller EN ISO 9001:2000 med mulighed for dispensation fra krav vedrørende punkt 7.3 i ISO-standarden, udvikling og konstruktion, "kundetilfredshed og løbende forbedring".1.2.2. Den faktiske indledende vurdering og/eller kontrol af sikringen af produkternes overensstemmelse kan også udføres af en anden medlemsstats EF-typegodkendende myndighed eller en teknisk tjeneste, som den EF-typegodkendende myndighed har udpeget dertil. I sidstnævnte tilfælde skal den anden medlemsstats EF-typegodkendende myndighed afgive en erklæring med angivelse af, hvilke områder og produktionsfaciliteter med relevans for de(t) pågældende produkt(er) den har fundet tilfredsstillende, og ifølge hvilket direktiv disse produkter skal godkendes(2). Når den EF-typegodkendende myndighed i en medlemsstat modtager en anmodning fra den myndighed i en anden medlemsstat, som meddeler EF-typegodkendelse, om førnævnte overensstemmelseserklæring, skal den straks fremsende en sådan erklæring eller meddele, at den ikke kan afgive en erklæring. Overensstemmelseserklæringen skal mindst indeholde følgende:>TABELPOSITION>1.2.3. Den EF-typegodkendende myndighed skal tillige anse kravene i punkt 1.2 til den indledende vurdering for opfyldt, hvis fabrikanten har en passende certificering (omfattende de pågældende produktionssteder og produkter) i henhold til den harmoniserede standard EN ISO 9002:1994 eller EN ISO 9001:2000, med mulighed for dispensation fra krav vedrørende punkt 7.3 i ISO-standarden, udvikling og konstruktion, "kundetilfredshed og løbende forbedring", eller en tilsvarende harmoniseret standard. Fabrikanten skal oplyse alle enkeltheder om certificeringen og forpligte sig til at underrette den EF-typegodkendende myndighed om eventuelle ændringer i certificeringens gyldighed eller omfang.Ved "passende" forstås udstedt af et certificeringsorgan, der opfylder den harmoniserede standard EN 45012 og enten er anset som sådant af en medlemsstats EF-typegodkendende myndighed eller bemyndiget som sådant af en medlemsstats akkrediteringsorganisation og anerkendt af samme medlemsstats EF-typegodkendende myndighed.Medlemsstaternes EF-typegodkendende myndigheder skal underrette hinanden om, hvilke certificeringsorganer de har bemyndiget eller har anerkendt som passende, og om eventuelle ændringer i gyldighed og omfang af disse organers certificering.1.3. Når der er tale om EF-typegodkendelse af køretøjer, er det ikke nødvendigt at gentage de indledende vurderinger, der er foretaget som led i typegodkendelsen af køretøjets systemer, komponenter og tekniske enheder; der foretages kun en vurdering af de lokaliteter og aktiviteter, som relaterer til samlingen af køretøjet, og som førnævnte vurderinger ikke har omfattet.2. FORANSTALTNINGER TIL SIKRING AF PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE2.1. Alle køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der er godkendt i henhold til dette direktiv eller et særdirektiv, skal produceres på en sådan måde, at de stemmer overens med den type, der er godkendt som værende i overensstemmelse med kravene i dette direktiv eller et af særdirektiverne i den udtømmende liste i bilag IV eller XI.2.2. Når den EF-typegodkendende myndighed i en medlemsstat meddeler EF-typegodkendelse, skal den kontrollere, at der findes passende foranstaltninger og dokumenterede kontrolplaner, som fastlægges i samråd med fabrikanten for hver enkelt godkendelse, og som består i, at der med bestemte tidsintervaller gennemføres sådanne prøver og tilhørende kontroller, at overensstemmelse med den godkendte type til stadighed kontrolleres; prøverne kan omfatte prøver, som er specificeret i særdirektiverne.2.3. EF-typegodkendelsens indehaver skal navnlig:2.3.1. sørge for, at der findes procedurer for effektiv kontrol med, at produkterne (køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder) er i overensstemmelse med den godkendte type, og at procedurerne anvendes2.3.2. have adgang til det udstyr, der er nødvendigt for at kunne kontrollere overensstemmelsen med hver godkendt type2.3.3. sikre, at prøvningsresultater registreres og at ledsagedokumenter er tilgængelige i en periode, der aftales med de typegodkendende myndigheder. Denne periode behøver ikke udgøre mere end ti år2.3.4. analysere resultaterne af alle prøvningstyper og dermed kontrollere og sikre, at produktets egenskaber er stabile inden for en industriproduktions normale variation2.3.5. sørge for, at der for hver enkelt produkttype udføres mindst de kontroller, der er foreskrevet i dette direktiv og i de relevante særdirektiver i den udtømmende liste i bilag IV og XI2.3.6. sikre, at alle stikprøveserier eller prøvestykker, som tyder på manglende overensstemmelse med den pågældende type, medfører yderligere prøveudtagning og yderligere afprøvninger. Der skal tages de nødvendige skridt til, at produktionen atter bringes i overensstemmelse med den godkendte type2.3.7. For EF-typegodkendelser af køretøjer udføres af de kontroller, der er omhandlet i punkt 2.3.5, kun sådanne, som godtgør en korrekt byggespecifikation i henhold til EF-typegodkendelsen, specielt oplysningsskemaet som vist i bilag III og de til overensstemmelseserklæringen krævede oplysninger, som er vist i bilag IX.3. LØBENDE KONTROL3.1. Den myndighed, der har meddelt EF-typegodkendelse, kan når som helst inspicere de metoder, der anvendes til overensstemmelseskontrol på de enkelte produktionsanlæg.3.1.1. Normalt vil arrangementet bestå i overvågning af, at de procedurer, der er fastlagt i punkt 1.2 (indledende vurdering og sikring af produkternes overensstemmelse), faktisk følges til stadighed.3.1.1.1. Tilsynsaktiviteter, der udføres af et bemyndiget certificeringsorgan (eller anerkendt som anført i punkt 1.2.3) skal anses for at tilfredsstille kravet i punkt 3.1.1 for så vidt angår de procedurer, der er fastlagt ved den indledende vurdering (punkt 1.2.3).3.1.1.2. Hyppigheden af den EF-typegodkendende myndigheds efterprøvning (fraset tilsyn som omhandlet i punkt 3.1.1.1) fastsættes således, at de relevante kontroller, jf. punkt 1 og 2, efterprøves gennem et tidsrum, der er tilpasset den tillid, indehaveren af typegodkendelsen nyder hos den godkendende myndighed.3.2. Ved hver efterprøvning skal registre over prøvninger og kontroller samt produktionsjournaler fremlægges for inspektøren, især optegnelser vedrørende de prøvninger og kontroller, der kræves i henhold til punkt 2.2.3.3. Inspektøren kan, hvis prøvningens art taler herfor, udtage tilfældige stikprøver til prøvning i fabrikantens laboratorium (eller hos den tekniske tjeneste, hvis særdirektivet foreskriver dette). Det mindste stikprøveantal kan fastsættes under hensyntagen til resultaterne af fabrikantens egen kontrol.3.4. Hvis kvalitetsniveauet forekommer utilfredsstillende eller der er tvivl om gyldigheden af de prøvninger, der er udført efter punkt 3.2, udvælger inspektøren prøver, som sendes til den tekniske tjeneste, der har udført EF-typegodkendelsesprøvningerne.3.5. Den EF-typegodkendende myndighed kan udføre enhver kontrol og prøvning, der er foreskrevet i dette direktiv eller i de relevante særdirektiver på den udtømmende liste i bilag IV og XI.3.6. Giver en af disse inspektioner utilfredsstillende resultater, sikrer de EF-typegodkendende myndigheder, at der tages alle nødvendige forholdsregler for hurtigst muligt at genoprette produktionens overensstemmelse med den godkendte type.(1) Den harmoniserede standard ISO 10011, del 1, 2 og 3, 1991, indeholder vejledning i planlægning og udførelse af vurderinger.(2) For eksempel det relevante særdirektiv, hvis det ansøgte produkt er et system, en komponent eller en teknisk enhed, og direktiv 70/156/EØF hvis der er tale om et helt køretøj.BILAG XIBESKAFFENHED AF KØRETØJER TIL SÆRLIG ANVENDELSE OG BESTEMMELSER HERFORTillæg 1Campingbiler, ambulancer og rustvogne>TABELPOSITION>Tillæg 2Pansrede køretøjer>TABELPOSITION>Tillæg 3Andre køretøjer til særlig anvendelse (herunder campingvogne)>TABELPOSITION>Tillæg 4Mobilkraner>TABELPOSITION>Forklaring på bogstavsymbolerX Ingen undtagelser bortset for dem, der er angivet i særdirektivet.N/A Dette direktiv finder ikke anvendelse på dette køretøj (ingen forskrifter)A Undtagelse kan indrømmes, når særlige anvendelser umuliggør fuld overensstemmelse. Fabrikanten skal til den typegodkendende myndigheds tilfredshed godtgøre, at køretøjet ikke kan opfylde forskrifterne som følge af sin særlige anvendelse.B Anvendelsen begrænset til døre, som giver adgang til sæder bestemt til normal brug under kørsel på vej, og for hvilke afstanden mellem sædets R-punkt og gennemsnitsplanet for døroverfladen, målt vinkelret på køretøjets langsgående midterplan, ikke er over 500 mm.C Anvendelse begrænset til den del af køretøjet foran det bageste sæde, som er bestemt til normal anvendelse ved kørsel på vej og endvidere begrænset til zonen for anslag mod hovedet som defineret i direktiv 74/60/EØF.D Anvendelse begrænset til sæder bestemt til normal brug under kørsel på vej.E Kun foran.F Ændring af brændstofpåfyldningsrørets føring og længde og omplacering af tanken inden for køretøjet er tilladt.G Kravene afhænger af klassen af det basiskøretøj/delvis opbyggede køretøj, hvis chassis er anvendt til køretøjet til særlig anvendelse). For delvis opbyggede/etapevis færdigopbyggede køretøjer er det acceptabelt, at forskrifterne for køretøjer af den tilsvarende klasse N (baseret på den tilladte masse) er opfyldt.H En ændring på ikke over 2 m af udstødningssystemets længde efter den sidste lydpotte kan godtages uden yderligere prøvning.I Anvendelsen begrænset til opvarmningsanlæg, som ikke er særligt konstrueret til beboelsesformål.J Som materiale til alt vinduesglas bortset fra glasset i førerhuset (frontrude og sideruder) kan enten anvendes sikkerhedsglas eller stiv plast.K Supplerende nødalarmanordninger er tilladt.L Anvendelsen begrænset til sæder bestemt til normal brug under kørsel på vej. På de bageste siddepladser kræves som minimum forankringer til hofteseler.M Anvendelsen begrænset til sæder bestemt til normal brug under kørsel på vej. På alle bageste siddepladser kræves som minimum hoftesele.N Forudsat at alle påbudte lygter er monteret, og at synlighedsvinklerne ikke ændres derved.O Køretøjet skal være forsynet med et passende system fortil.P Anvendelsen begrænset til opvarmningsanlæg, som ikke er specielt konstrueret til beboelsesformål. Køretøjet skal være forsynet med et passende system fortil.Q En ændring på ikke over 2 m af udstødningssystemets længde efter den sidste lydpotte kan godtages uden yderligere prøvning. En EF-typegodkendelse meddelt for det mest repræsentative basiskøretøj forbliver gyldig, uanset at referencevægten ændres.R Forudsat at nummerplade for enhver af medlemsstaterne kan monteres og stadig være synlig.S Lystransmissionsfaktoren er mindst 60 %, og "A"-stolpen højst dækker 10°.T Prøven udføres kun på færdigopbygget køretøj. Prøvningen kan finde sted efter direktiv 70/157/EØF. I forbindelse med punkt 5.2.2.1 i bilag I til direktiv 70/157/EØF gælder følgende grænseværdier:81 dB(A) for køretøjer med en motoreffekt på under 75 kW83 dB(A) for køretøjer med en motoreffekt på ikke under 75 kW, men under 150 kW84 dB(A) for køretøjer med en motoreffekt på ikke under 150 kW.U Prøven udføres kun på færdigopbygget køretøj. Køretøjer med op til 4 aksler skal opfylde alle krav i direktiv 71/320/EØF. Der kan gøres undtagelser for køretøjer med flere end 4 aksler, forudsat at:deres særlige konstruktion berettiger hertilalle krav i direktiv 71/320/EØF med hensyn til parkeringsbremse, driftsbremse og nødbremse er opfyldt.V Opfyldelse af direktiv 97/68/EF er tilstrækkelig.Y Forudsat at alle påbudte lygter er monteret.BILAG XIIGRÆNSER FOR SMÅ SERIER OG FOR RESTKØRETØJERA. GRÆNSER FOR SMÅ SERIER>TABELPOSITION>En "familie af typer" består af køretøjer, som ikke afviger fra hinanden på følgende væsentlige punkter:1. For køretøjer M1:- fabrikant- væsentlige konstruktionsaspekter:- chassis/vognbund (åbenbare grundlæggende forskelle)- motor (motor med indre forbrænding/elektromotor/hybridmotor).2. For køretøjer M2 og M3:- fabrikant- klasse- væsentlige konstruktionsaspekter:- chassis/selvbærende karrosseri) (åbenbare grundlæggende forskelle)- motor (motor med indre forbrænding/elektromotor/hybridmotor)- antal aksler.3. For køretøjer N1, N2 og N3:- fabrikant- klasse- væsentlige konstruktionsaspekter:- chassis/vognbund (åbenbare grundlæggende forskelle)- motor (motor med indre forbrænding/elektromotor/hybridmotor)- antal aksler.4. For køretøjer O1, O2, O3 og O4:- fabrikant- klasse- væsentlige konstruktionsaspekter:- chassis/selvbærende karrosseri (åbenbare grundlæggende forskelle)- antal aksler- påhængskøretøj med trækstang/sættevogn/kærre- bremsesystemets type (f.eks. ubremset/påløbsbremse/servobremse).B. GRÆNSER FOR RESTKØRETØJERDet antal færdigopbyggede og etapevis færdigopbyggede køretøjer, der må tages i brug i hver medlemsstat i henhold til den procedure, der er fastsat i proceduren for restkøretøjer, skal begrænses af den enkelte medlemsstat på en af følgende måder:enten1) må antallet af køretøjer af en eller flere typer for køretøjer i klasse M1 ikke overstige 10 % og for alle andre klasser 30 % af alle berørte typer, der blev taget i brug det foregående år i den pågældende medlemsstat.Såfremt 10 % henholdsvis 30 % udgør under 100 køretøjer, kan medlemsstaten tillade, at højst 100 køretøjer tages i brug, eller2) må køretøjer af en given type kun bestå af dem, for hvilke der på eller efter produktionsdatoen var udstedt en gyldig overensstemmelseserklæring, som var gyldig i mindst tre måneder efter udstedelsen, men som senere er blevet ugyldig som følge af, at et særdirektiv er trådt i kraft.Der gøres en særlig påtegning herom på overensstemmelseserklæringen for køretøjer, som er taget i brug i henhold til denne procedure.BILAG XIII>PIC FILE= "L_2002018DA.011202.TIF">BILAG XIVPROCEDURER, SOM SKAL ANVENDES VED ETAPEVIS EF-TYPEGODKENDELSE1. ALMINDELIGE BESTEMMELSER1.1. For at proceduren for etapevis EF-typegodkendelse kan fungere tilfredsstillende, er en samlet indsats af alle berørte fabrikanter nødvendig. Med dette for øje skal de godkendende myndigheder, inden de udsteder typegodkendelse i anden eller en følgende etape, påse, at de pågældende fabrikanter har truffet passende arrangementer til at udlevere og udveksle dokumenter og information, således at den færdigopbyggede køretøjstype opfylder de tekniske krav i alle de relevante særdirektiver i bilag IV eller XI. Sådan information omfatter oplysninger om relevante godkendelser af systemer, komponenter og separate tekniske enheder samt om køretøjsdele, der indgår i det delvis opbyggede køretøj, men endnu ikke er godkendt.1.2. I henhold til dette bilag udstedes der EF-typegodkendelse af køretøjstypen på dens aktuelle opbygningsstade, og den omfatter alle godkendelser i tidligere etaper.1.3. Den enkelte fabrikant i en etapevis EF-typegodkendelse er ansvarlig for godkendelse af de systemer, komponenter og separate tekniske enheder, som han producerer eller tilføjer til det foregående opbygningsstade, og for denne produktions overensstemmelse. Han er ikke ansvarlig for det, der er godkendt i en tidligere etape, undtagen i de tilfælde, hvor han foretager så omfattende ændringer på de pågældende dele, at den tidligere udstedte godkendelse bliver ugyldig.2. PROCEDURERDen typegodkendende myndighed skal:a) kontrollere, at EF-typegodkendelserne i henhold til særdirektiverne svarer til de relevante krav i det pågældende særdirektivb) sørge for, at alle data, der er relevante ud fra køretøjets opbygningsstade, findes i informationsmappenc) ved gennemgang af dokumentationsmaterialet sikre sig, at de køretøjsspecifikationer og -data, der kræves i del I af informationsmappen, også indgår blandt oplysningerne i de informationspakker og/eller EF-typegodkendelsesattester, der er udstedt i henhold til særdirektiver, og i de tilfælde, hvor et punkt i del I af informationsmappen for et færdigopbygget køretøj ikke indgår i informationspakken vedrørende EF-typegodkendelse i henhold til et særdirektiv, kontrollere, at den pågældende del eller egenskab svarer til oplysningerne i informationsmappend) på en udvalgt stikprøve af køretøjer af den type, der skal godkendes, foretage eller lade foretage inspektion af køretøjsdele og -systemer og dermed kontrollere, at køretøjerne er konstrueret i overensstemmelse med oplysningerne i informationspakkerne, der hører til EF-typegodkendelser, der er udstedt i henhold til særdirektivernee) om nødvendigt foretage eller lade foretage kontrol af monteringen af separate tekniske enheder.3. Der skal til inspektionen under punkt 2, litra d), udtages tilstrækkelig mange køretøjer til, at der under hensyntagen til køretøjets opbygningsstade kan ske behørig kontrol af de forskellige kombinationer, der skal EF-typegodkendes med hensyn til følgende kriterier:- motor- gearkasse- drivaksler (antal, placering, indbyrdes forbindelse)- styrende aksler (antal og placering)- karrosseriform- antal døre- højre- eller venstrestyring- antal sæder- udstyrsniveau.4. IDENTIFIKATION AF KØRETØJETI anden etape og alle følgende etaper skal hver fabrikant ud over det i direktiv 76/114/EØF foreskrevne skilt forsyne køretøjet med et supplerende fabrikationsskilt som vist i tillægget til dette bilag. Skiltet skal være solidt fastgjort på et iøjnefaldende og let tilgængeligt sted, som indgår i en køretøjsdel, der normalt ikke udskiftes i køretøjets levetid. Skiltet skal være let læseligt og omfatte følgende oplysninger i nævnte rækkefølge:- fabrikantens navn- del 1, 3 og 4 af EF-typegodkendelsesnummeret- godkendelsesetapen- køretøjets identifikationsnummer- køretøjets tilladte totalmasse(1)- vogntogets tilladte totalmasse (hvis køretøjet tillades anvendt som trækkende køretøj(2)- tilladt akseltryk på hver aksel, i rækkefølge begyndende med forreste aksel(3)- for sættevogn eller kærre, tilladt tryk på koblingsanordningen(4).Medmindre andet er angivet i ovenstående, skal skiltet overholde kravene i direktiv 76/114/EØF.(1) Kun hvis værdien er ændret i forhold til foregående godkendelsesetape.(2) Kun hvis værdien er ændret i forhold til foregående godkendelsesetape.(3) Kun hvis værdien er ændret i forhold til foregående godkendelsesetape.(4) Kun hvis værdien er ændret i forhold til foregående godkendelsesetape.TillægEksempel på supplerende fabrikationsskiltEksemplet er kun vejledende.>PIC FILE= "L_2002018DA.011402.TIF">BILAG XV>PIC FILE= "L_2002018DA.011502.TIF">