title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7. september 2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer   (EØS-relevant tekst)

text:
               30.9.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 255/22

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2005/36/EF
   af 7. september 2005
   om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 40, artikel 47, stk. 1, artikel 47, stk. 2, første og tredje punktum, og artikel 55,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til traktatens artikel 3, stk. 1, litra c), er fjernelse af hindringerne for den frie bevægelighed for personer og tjenesteydelser et af Fællesskabets mål. Dette indebærer for medlemsstaternes statsborgere, at de bl.a. har ret til at udøve et erhverv som selvstændig eller lønmodtager i en anden medlemsstat end den, hvor de har erhvervet deres erhvervsmæssige kvalifikationer. Endvidere skal der i henhold til traktatens artikel 47, stk. 1, udstedes direktiver om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser.

               (2)

               Efter Det Europæiske Råds møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 vedtog Kommissionen meddelelsen »En strategi for tjenester i det indre marked«, som specielt har til formål at gøre den frie udveksling af tjenesteydelser lige så nem inden for Fællesskabet som inden for de enkelte medlemsstater. Med udgangspunkt i Kommissionens meddelelse »Nye arbejdsmarkeder i EU, der er åbne for alle og giver adgang for alle« gav Det Europæiske Råd i Stockholm den 23. og 24. marts 2001 Kommissionen mandat til på Det Europæiske Råds forårsmøde i 2002 at forelægge specifikke forslag til en mere ensartet, gennemsigtig og fleksibel ordning for anerkendelse af kvalifikationer.

               (3)

               Den garanti, som dette direktiv giver personer, der har erhvervet deres erhvervsmæssige kvalifikationer i en medlemsstat, for i en anden medlemsstat at kunne få adgang til samme erhverv og for at kunne udøve det med samme rettigheder som den anden medlemsstats statsborgere, er ikke til hinder for, at den migrerende erhvervsudøver skal opfylde eventuelle ikke-diskriminerende betingelser for erhvervsudøvelsen, som denne anden medlemsstat pålægger, forudsat at betingelserne er objektivt begrundede og er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet.

               (4)

               For at lette den frie udveksling af tjenesteydelser bør der fastsættes særlige bestemmelser med henblik på at udvide mulighederne for at udøve erhvervsmæssig virksomhed under den i hjemlandet erhvervede titel. For informationssamfundstjenester, der leveres som distanceydelser, bør bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (4) også finde anvendelse.

               (5)

               På grund af de forskellige ordninger, der er indført for midlertidig og lejlighedsvis grænseoverskridende udveksling af tjenesteydelser på den ene side og for etablering på den anden side, bør der foretages en præcisering af kriterierne for sondringen mellem disse to begreber, i tilfælde af at tjenesteyderen flytter til værtsmedlemsstaten.

               (6)

               Udveksling af tjenesteydelser må lettes under fuld hensyntagen til den offentlige sundhed og sikkerhed og beskyttelse af forbrugeren. Der bør derfor fastsættes særlige bestemmelser for regulerede erhverv, der har konsekvenser for den offentlige sundhed eller sikkerhed, og hvis udøvere midlertidigt eller lejlighedsvis udfører grænseoverskridende tjenesteydelser.

               (7)

               Værtsmedlemsstaterne kan om nødvendigt og i overensstemmelse med fællesskabsretten fastlægge krav vedrørende anmeldelse. Disse krav bør ikke medføre en urimelig byrde for tjenesteyderne eller være til hinder for eller gøre fri udveksling af tjenesteydelser mindre attraktiv. Behovet for sådanne krav bør periodisk revideres i lyset af de fremskridt, der gøres i forbindelse med etableringen af en fællesskabsramme for administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne.

               (8)

               Tjenesteyderen bør være underlagt de af værtsmedlemsstatens disciplinærbestemmelser, som har en direkte og specifik tilknytning til de erhvervsmæssige kvalifikationer, såsom definitionen af erhvervet, den virksomhed, der er omfattet af eller er forbeholdt det pågældende erhverv, benyttelse af titler eller grov forsømmelse, som er direkte og specifikt knyttet til forbrugerbeskyttelse og -sikkerhed.

               (9)

               Samtidig med at de gældende principper og garantier vedrørende etableringsfriheden, der findes under de forskellige anerkendelsesordninger, bibeholdes, bør bestemmelserne om disse ordninger forbedres i lyset af de indhøstede erfaringer. Desuden er de pågældende direktiver blevet ændret flere gange, og det er nødvendigt at foretage en omstrukturering og forenkling af bestemmelserne, idet de principper, der skal anvendes, samtidig gøres ensartede. Det er derfor nødvendigt at erstatte Rådets direktiv 89/48/EØF (5) og 92/51/EØF (6) samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/42/EF (7) om den generelle ordning for anerkendelse af eksamensbeviser og Rådets direktiv 77/452/EØF (8), 77/453/EØF (9), 78/686/EØF (10), 78/687/EØF (11), 78/1026/EØF (12), 78/1027/EØF (13), 80/154/EØF (14), 80/155/EØF (15), 85/384/EØF (16), 85/432/EØF (17), 85/433/EØF (18) og 93/16/EØF (19) om sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger, og samle dem i en enkelt tekst.

               (10)

               Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes mulighed for i henhold til deres egen lovgivning at anerkende erhvervsmæssige kvalifikationer, som en tredjelandsstatsborger har erhvervet uden for Den Europæiske Unions område. Under alle omstændigheder bør de mindstekrav til uddannelse, der gælder for visse erhverv, altid overholdes ved anerkendelsen.

               (11)

               For erhverv, der er omfattet af den generelle ordning for anerkendelse af uddannelsesbeviser, i det følgende benævnt »den generelle ordning«, bør medlemsstaterne fortsat kunne fastsætte minimumskvalifikationsniveauet med henblik på at sikre kvaliteten af de ydelser, der leveres på deres områder. I henhold til traktatens artikel 10, 39 og 43 bør de dog ikke pålægge en EF-statsborger at erhverve kvalifikationer, som de normalt fastsætter ved at henvise til eksamensbeviser udstedt i deres eget nationale uddannelsessystem, hvis den pågældende allerede har erhvervet alle eller en del af disse kvalifikationer i en anden medlemsstat. Det bør derfor bestemmes, at de værtsmedlemsstater, i hvilke et bestemt erhverv er lovreguleret, skal tage hensyn til de kvalifikationer, der er erhvervet i en anden medlemsstat, og vurdere, om de svarer til de kvalifikationer, som landet selv kræver. Denne generelle ordning for anerkendelse er imidlertid ikke til hinder for, at en medlemsstat kan stille specifikke krav til enhver person, der udøver et erhverv i den pågældende medlemsstat, som er begrundet i anvendelsen af faglige regler, der er berettiget af hensyn til almenhedens interesse. Disse regler vedrører f.eks. erhvervets organisation, faglige standarder, herunder vedrørende etik, kontrol og ansvar. Endelig sigtes der med dette direktiv ikke mod indgreb i medlemsstaternes berettigede interesse i at forhindre, at nogle af deres borgere gennem misbrug søger at unddrage sig deres nationale lovgivning på erhvervsområdet.

               (12)

               Dette direktiv vedrører medlemsstaternes anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer, der er erhvervet i andre medlemsstater. Det vedrører imidlertid ikke medlemsstaternes anerkendelse af beslutninger om anerkendelse, der er truffet i andre medlemsstater under henvisning til dette direktiv. Som følge heraf kan en person, der har fået sine erhvervsmæssige kvalifikationer anerkendt i henhold til dette direktiv, ikke henvise til denne anerkendelse med henblik på at opnå andre rettigheder i hjemlandet end dem, der følger af den erhvervsmæssige kvalifikation, han har erhvervet i denne medlemsstat, medmindre den pågældende kan godtgøre at have erhvervet yderligere erhvervsmæssige kvalifikationer i værtslandet.

               (13)

               For at kunne fastlægge ordningen for anerkendelse i henhold til den generelle ordning er det nødvendigt at inddele de forskellige nationale niveauer for almen uddannelse og erhvervsuddannelse i grupper. Disse grupper, som udelukkende fastlægges med henblik på anvendelsen af den generelle ordning, har ingen indflydelse på de nationale strukturer for almen uddannelse og erhvervsuddannelse eller på medlemsstaternes beføjelser på dette område.

               (14)

               Den ordning for anerkendelse, der er fastlagt med direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF ændres ikke. Det indebærer, at indehaveren af et eksamensbevis, hvoraf det fremgår, at den pågældende med positivt resultat har gennemgået et postgymnasialt uddannelsesforløb af mindst et års varighed, bør have adgang til et lovreguleret erhverv i en medlemsstat, der som adgangsbetingelse forudsætter et eksamensbevis, hvoraf det fremgår, at den pågældende har afsluttet en uddannelse af fire års varighed fra et universitet eller en anden højere læreanstalt, uanset hvilket niveau den krævede eksamen i værtslandet befinder sig på. Omvendt bør adgangen i de tilfælde, hvor adgangen til et lovreguleret erhverv forudsætter en uddannelse af mere end fire års varighed fra et universitet eller en anden højere læreanstalt, være forbeholdt indehavere af et eksamensbevis, hvoraf det fremgår, at den pågældende har afsluttet en uddannelse af mindst tre års varighed fra et universitet eller en anden højere læreanstalt.

               (15)

               Da minimumsuddannelseskravene for adgang til erhverv, som er omfattet af den generelle ordning, ikke er harmoniseret, bør værtsmedlemsstaten have mulighed for at indføre en udligningsforanstaltning. Denne foranstaltning bør være i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og bl.a. tage hensyn til ansøgerens erhvervserfaring. Erfaringen viser, at en egnethedsprøve eller en prøvetid efter migrantens eget valg er tilstrækkelig garanti for så vidt angår ansøgerens kvalifikationsniveau, og enhver undladelse af at give denne valgmulighed bør i hvert enkelt tilfælde være begrundet i et tvingende alment hensyn.

               (16)

               For at fremme erhvervsudøveres frie bevægelighed og samtidig sikre et passende kvalifikationsniveau bør de forskellige faglige sammenslutninger og organisationer eller medlemsstater kunne foreslå fælles platforme på EU-plan. Der bør tages hensyn til disse initiativer på visse betingelser og til stadighed under iagttagelse af medlemsstaternes kompetence til at fastsætte kravene til erhvervsmæssige kvalifikationer for udøvelsen af erhverv på deres område og indholdet og tilrettelæggelsen af deres uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer samt under overholdelse af fællesskabsretten, specielt på konkurrenceområdet, idet den mere automatiske anerkendelse under den generelle ordning i den forbindelse prioriteres højest. Faglige sammenslutninger, der kan foreslå fælles platforme, bør være repræsenteret på nationalt og europæisk plan. En fælles platform er en samlet række kriterier, der gør det muligt at bygge bro over så mange som muligt af de væsentlige forskelle, der er blevet identificeret mellem kravene til uddannelserne i mindst to tredjedele af medlemsstaterne, herunder alle de medlemsstater, der lovregulerer det pågældende erhverv. Disse kriterier kan f.eks. omfatte krav som supplerende uddannelse, prøvetid under en kvalificeret fagmands ansvar, en egnethedsprøve eller et obligatorisk minimumsniveau for erhvervserfaring, eller kombinationer heraf.

               (17)

               For at tage højde for alle situationer, hvor der endnu ikke er nogen bestemmelser om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer, bør den generelle ordning også omfatte tilfælde, som ikke er dækket af en særlig ordning, enten fordi det pågældende erhverv ikke er omfattet af en af disse ordninger, eller fordi ansøgeren, selv om erhvervet er omfattet af en sådan særlig ordning, af en særlig og usædvanlig årsag ikke opfylder betingelserne for at falde ind under den.

               (18)

               Der bør ske en forenkling af de bestemmelser, der giver adgang til visse former for industri-, handels- og håndværksvirksomhed i medlemsstater, hvor disse erhverv er reguleret, når denne virksomhed er blevet udøvet i en anden medlemsstat i et rimeligt langt tidsrum, der ikke ligger for langt tilbage, idet der for disse former for virksomhed fortsat anvendes en ordning med automatisk anerkendelse, baseret på erhvervserfaringen.

               (19)

               Den frie bevægelighed og den gensidige anerkendelse af uddannelsesbeviser for læger, sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, farmaceuter og arkitekter bør være baseret på det grundlæggende princip om automatisk anerkendelse af uddannelsesbeviser, hvor minimumsuddannelseskravene er harmoniseret. Adgangen i medlemsstaterne til erhvervet som læge, sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæge, dyrlæge, jordemoder og farmaceut bør desuden være betinget af, at den pågældende har et bestemt uddannelsesbevis, som sikrer, at den pågældende har fulgt en uddannelse, som opfylder de fastsatte minimumskrav. Denne ordning bør suppleres af en række erhvervede rettigheder, som de uddannede erhvervsudøvere nyder godt af på visse betingelser.

               (20)

               For at kunne tage højde for det særlige system for lægers og tandlægers erhvervsmæssige kvalifikationer og den tilknyttede fællesskabsret på området gensidig anerkendelse bør princippet om automatisk anerkendelse af læge- og tandlægespecialer, som er fælles for mindst to medlemsstater, fortsat finde anvendelse for alle specialer, der er anerkendt på tidspunktet for dette direktivs ikrafttrædelse. I et forsøg på at forenkle ordningen bør udvidelsen af den automatiske anerkendelse af nye lægespecialer efter tidspunktet for dette direktivs ikrafttrædelse derimod begrænses til de specialer, der er fælles for mindst to femtedele af medlemsstaterne. Dette direktiv er desuden ikke til hinder for, at medlemsstaterne indbyrdes indfører en automatisk anerkendelse for visse læge- og tandlægespecialer, som de har fælles, og som ikke er omfattet af automatisk anerkendelse i medfør af dette direktiv, efter deres egne regler.

               (21)

               Automatisk anerkendelse af beviser for medicinsk grunduddannelse bør ikke berøre medlemsstaternes kompetence til at lade dette bevis supplere med erhvervsmæssig virksomhed.

               (22)

               I alle medlemsstater bør tandlægeerhvervet anerkendes som et selvstændigt erhverv, der adskiller sig fra erhvervet som læge med eller uden odontostomatologi som speciale. Medlemsstaterne bør sikre, at uddannelsen til tandlæge giver den nødvendige kompetence inden for samtlige aktiviteter vedrørende forebyggelse, diagnosticering og behandling af misdannelser og sygdomme i tænderne, munden, kæberne og det omgivende væv. Tandlægeerhvervet bør udøves af indehavere af et uddannelsesbevis som tandlæge som omhandlet i dette direktiv.

               (23)

               Der har ikke været ønske om at fastlægge en ensartet uddannelse af jordemødre i alle medlemsstaterne. Medlemsstaterne bør derimod have så stor frihed som muligt ved tilrettelæggelsen af jordemoderuddannelsen.

               (24)

               Af hensyn til forenklingen af dette direktiv bør benævnelsen »farmaceut« anvendes for at afgrænse anvendelsesområdet for bestemmelserne om automatisk anerkendelse af uddannelsesbeviser, uden at dette berører særegenheder ved de nationale bestemmelser om denne virksomhed.

               (25)

               Indehavere af uddannelsesbeviser som farmaceut er specialister på lægemiddelområdet og bør i princippet i alle medlemsstater have adgang til et minimum af virksomhed på dette område. At dette minimumsområde er fastsat i dette direktiv, bør ikke indebære nogen begrænsning af de former for virksomhed, som farmaceuter har adgang til i medlemsstaterne, bl.a. med hensyn til biomedicinske analyser, og bør ikke give disse erhvervsudøvere noget monopol, idet indførelsen af et eventuelt monopol fortsat henhører under medlemsstaternes enekompetence. Bestemmelserne i dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan stille supplerende uddannelseskrav for adgangen til virksomhed, der ikke er omfattet af det samordnede minimumsområde. En værtsmedlemsstat, som stiller sådanne krav, bør således kunne lade disse være gældende for statsborgere, der er indehavere af uddannelsesbeviser, som automatisk anerkendes i henhold til dette direktiv.

               (26)

               Med dette direktiv tilsigtes der ikke en samordning af alle betingelser for adgang til og udøvelse af virksomhed på det farmaceutiske område. Spørgsmål i forbindelse med den geografiske fordeling af apoteker og medicinudleveringsmonopol bør fortsat henhøre under medlemsstaternes kompetence. Dette direktiv ændrer ikke medlemsstaternes ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, som forbyder virksomheder at udøve visse former for farmaceutisk virksomhed, eller gør en sådan udøvelse betinget af, at en række betingelser er opfyldt.

               (27)

               Bygningsværkers arkitektoniske udformning, deres kvalitet, deres harmoniske indføjning i omgivelserne og hensynet til det naturlige miljø og bymiljøet samt til den fælles og private kulturarv er af offentlig interesse. Den gensidige anerkendelse af uddannelsesbeviser bør derfor være baseret på kvalitative og kvantitative kriterier, som sikrer, at indehaverne af anerkendte uddannelsesbeviser er i stand til at forstå og omsætte enkeltpersoners, samfundsgruppers og institutioners behov inden for fysisk planlægning, udformning, tilrettelæggelse og opførelse af bygningsværker, bevaring og udnyttelse af den bygningshistoriske arv og bevaring af den naturlige ligevægt.

               (28)

               De nationale bestemmelser på arkitekturområdet og bestemmelserne om adgang til erhvervsmæssig virksomhed som arkitekt har meget forskellig rækkevidde. I de fleste medlemsstater udøves virksomhed inden for arkitekturområdet de jure eller de facto af personer med titlen arkitekt, enten alene eller med tilføjelse af en anden titel, uden at disse personer derfor har eneret på udøvelse af disse former for virksomhed, medmindre andet er bestemt i lovgivningen. Disse former for virksomhed eller visse af dem kan ligeledes udøves af andre erhvervsudøvere, særlig ingeniører, der har fået en særlig uddannelse inden for byggeri eller bygningskunst. For at gøre dette direktiv så enkelt som muligt bør begrebet »arkitekt« anvendes for at afgrænse anvendelsesområdet for bestemmelserne om automatisk anerkendelse af uddannelsesbeviser på arkitekturområdet, uden at dette berører særegenheder ved de nationale bestemmelser om denne virksomhed.

               (29)

               Fremsætter en europæisk faglig sammenslutning eller et tilsvarende organ for et lovreguleret erhverv en begrundet anmodning om specifikke bestemmelser vedrørende anerkendelse af kvalifikationer på grundlag af koordinering af minimumsuddannelseskravene, tager Kommissionen stilling til behovet for at vedtage et forslag om ændring af dette direktiv.

               (30)

               For at gøre ordningen for anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer effektiv bør der fastsættes ensartede formkrav og procedureregler for gennemførelsen samt visse bestemmelser for udøvelsen af erhvervet.

               (31)

               Et samarbejde mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og Kommissionen vil lette gennemførelsen af dette direktiv og overholdelsen af de forpligtelser, som følger af det. Der bør derfor fastsættes bestemmelser for dette samarbejde.

               (32)

               Indførelse af erhvervspas til fremme af informationsudvekslingen mellem erhvervsudøverens værtsmedlemsstat og hjemland udstedt af faglige sammenslutninger og organisationer vil kunne lette erhvervsudøvernes mobilitet, især ved en hurtigere udveksling af informationer mellem værtslandet og hjemlandet. Dette erhvervspas bør gøre det muligt at følge med i karriereforløbet for de erhvervsudøvere, som etablerer sig i forskellige medlemsstater. Erhvervspas bør under fuldstændig overholdelse af databeskyttelsesbestemmelserne indeholde oplysninger om erhvervsudøverens uddannelse (universitetsuddannelse eller andre afsluttede uddannelsesforløb, kvalifikationer, erhvervserfaring), hans retmæssige etablering, eventuelle sanktioner, der er iværksat over for ham, og som vedrører hans erhverv, og detaljerne vedrørende den relevante kompetente myndighed.

               (33)

               Oprettelsen af et net af kontaktpunkter, der skal informere og bistå borgerne i medlemsstaterne, vil gøre det muligt at sikre, at anerkendelsesordningen er gennemsigtig. Kontaktpunkterne meddeler de borgere, der anmoder herom, og Kommissionen alle oplysninger og adresser, der er nyttige ved anerkendelsesproceduren. Hver medlemsstats udpegelse af et enkelt kontaktpunkt i dette net berører ikke kompetencefordelingen på nationalt plan. Navnlig forhindrer den ikke, at der på nationalt plan kan udpeges flere kontorer, idet det kontaktpunkt, der udpeges i ovennævnte net, tager sig af koordineringen med de andre kontorer og om nødvendigt oplyser borgerne om det relevante kompetente kontor.

               (34)

               Administrationen af de forskellige anerkendelsesordninger, som er indført ved sektordirektiverne og den generelle ordning, har vist sig at være tung og kompleks. Administrationen og ajourføringen af dette direktiv bør derfor forenkles for at tage højde for den videnskabelige og teknologiske udvikling, særlig når minimumsuddannelseskravene samordnes med henblik på automatisk anerkendelse af uddannelsesbeviser. Med henblik herpå bør der nedsættes et enkelt udvalg for anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer, og der bør sikres en passende inddragelse af repræsentanter for de faglige organisationer også på europæisk plan.

               (35)

               De nødvendige foranstaltninger til gennemførelsen af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (20).

               (36)

               En periodisk rapport om gennemførelsen af dette direktiv udarbejdet af medlemsstaterne og indeholdende statistiske data vil give mulighed for at fastslå virkningen af ordningen for anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer.

               (37)

               Der bør indføres en passende procedure for indførelsen af midlertidige foranstaltninger, hvis anvendelsen af en bestemmelse i dette direktiv indebærer større vanskeligheder i en medlemsstat.

               (38)

               Bestemmelserne i dette direktiv berører ikke medlemsstaternes kompetence med hensyn til indretning af deres nationale ordning for social sikring og fastsættelsen af de former for virksomhed, der skal udøves som led i denne ordning.

               (39)

               I betragtning af den hurtige teknologiske og videnskabelige udvikling er livslang læring af særlig betydning for en lang række erhverv. Det påhviler i den forbindelse medlemsstaterne at vedtage detaljerede bestemmelser for, hvordan erhvervsudøverne gennem passende videreuddannelse kan holde sig orienteret om den tekniske og videnskabelige udvikling.

               (40)

               Målene for dette direktiv, nemlig rationalisering, forenkling og forbedring af bestemmelserne om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, og kan derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (41)

               Dette direktiv berører ikke anvendelsen af traktatens artikel 39, stk. 4, og artikel 45 i forbindelse med erhvervet som notar.

               (42)

               Dette direktiv berører for så vidt angår etableringsret og udveksling af tjenesteydelser ikke andre specifikke retlige bestemmelser vedrørende anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer, f.eks. bestemmelser der er gældende på transportområdet, inden for forsikringsformidling og for revisorer. Direktivet berører ikke anvendelsen af Rådets direktiv 77/249/EØF af 22. marts 1977 om lettelser med henblik på den faktiske gennemførelse af advokaters fri udveksling af tjenesteydelser (21) eller Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/5/EF af 16. februar 1998 om lettelse af adgangen til varig udøvelse af advokaterhvervet i en anden medlemsstat end den, hvor beskikkelsen er opnået (22). Anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer for advokater med henblik på omgående etablering under værtsmedlemsstatens advokattitel bør omfattes af dette direktiv.

               (43)

               Liberale erhverv, hvorved der i dette direktiv forstås erhverv, som udøves af enhver, der på grundlag af særlige erhvervsmæssige kvalifikationer personligt, på eget ansvar og erhvervsmæssigt leverer intellektuelle ydelser i opdragsgiverens og almenhedens interesse, er omfattet af dette direktiv, for så vidt de liberale erhverv er lovregulerede. Udøvelsen af et liberalt erhverv kan i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten være omfattet af specifikke juridiske forpligtelser i henhold til den nationale lovgivning og de autonomt fastsatte fagregler, som de respektive organisationer har fastlagt inden for rammerne heraf, og som er en garanti for og videreudvikler professionalisme, kvalitet og det til opdraggiveren bestående tillidsforhold.

               (44)

               Dette direktiv anfægter ikke de nødvendige foranstaltninger, der iværksættes for at sikre et højt niveau for sundheds — og forbrugerbeskyttelse —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   AFSNIT I
   ALMINDELIGE BESTEMMELSER
   Artikel 1
   Formål
   I dette direktiv fastsættes de regler, hvorefter en medlemsstat, der på sit område kræver bestemte erhvervsmæssige kvalifikationer for adgang til eller udøvelse af et lovreguleret erhverv (i det følgende benævnt »værtsmedlemsstaten«), anerkender de erhvervsmæssige kvalifikationer, der er opnået i en eller flere andre medlemsstater (i det følgende benævnt »hjemlandet«) og som giver indehaveren af de pågældende kvalifikationer ret til dér at udøve det samme erhverv, med henblik på adgang til og udøvelse af det pågældende erhverv.
   Artikel 2
   Anvendelsesområde
   1.   Dette direktiv gælder for enhver statsborger i en medlemsstat, der ønsker at udøve et lovreguleret erhverv som selvstændig eller som arbejdstager, herunder udøvere af et liberalt erhverv, i en anden medlemsstat end den, hvor han har opnået sine erhvervsmæssige kvalifikationer.
   2.   Enhver medlemsstat kan i henhold til sin egen lovgivning give medlemsstaternes statsborgere, der er indehavere af erhvervsmæssige kvalifikationer, som ikke er erhvervet i en medlemsstat, tilladelse til at udøve et lovreguleret erhverv, som defineret i artikel 3, stk. 1, litra a), på sit område. For de erhverv, der er omfattet af afsnit III, kapitel III, sker denne første anerkendelse under overholdelse af de i nævnte kapitel omhandlede mindstekrav til uddannelse.
   3.   Hvis der for et bestemt lovreguleret erhverv er indført andre specifikke ordninger i direkte forbindelse med anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer i et særskilt fællesskabsinstrument, finder de tilsvarende bestemmelser i dette direktiv ikke anvendelse.
   Artikel 3
   Definitioner
   1.   I dette direktiv forstås ved:

               a)

               »lovreguleret erhverv«: en eller flere former for erhvervsmæssig virksomhed under ét, når der enten direkte eller indirekte ifølge love eller administrative bestemmelser kræves bestemte erhvervsmæssige kvalifikationer for adgang hertil eller udøvelse eller en form for udøvelse heraf; især vil anvendelsen af en faglig titel, der ifølge love eller administrative bestemmelser er begrænset til en person, der er i besiddelse af en bestemt erhvervsmæssig kvalifikation, være en form for udøvelse. Såfremt første punktum i denne definition ikke finder anvendelse, sidestilles erhverv omhandlet i stk. 2 med et lovreguleret erhverv

               b)

               »erhvervsmæssige kvalifikationer«: kvalifikationer, som er attesteret ved et uddannelsesbevis, et kursusbevis som omhandlet i artikel 11, litra a), nr. i), og/eller erhvervserfaring

               c)

               »uddannelsesbevis«: eksamensbeviser, certifikater og andre beviser for en erhvervskompetencegivende uddannelse, der overvejende har fundet sted i Fællesskabet, udstedt af en myndighed udpeget i overensstemmelse med love eller administrative bestemmelser i vedkommende medlemsstat. Såfremt første punktum i denne definition ikke finder anvendelse, sidestilles et uddannelsesbevis efter stk. 3 med et uddannelsesbevis

               d)

               »kompetente myndigheder«: alle myndigheder eller organer, der af en medlemsstat er særligt bemyndiget til at udstede og modtage uddannelsesbeviser og andre dokumenter eller oplysninger og til at modtage ansøgninger og træffe de i dette direktiv omhandlede afgørelser

               e)

               »lovreguleret uddannelse«: enhver uddannelse, som er specifikt rettet mod udøvelse af et bestemt erhverv, og som består af et uddannelsesforløb, om fornødent suppleret med en erhvervsuddannelse, en praktisk uddannelse eller erhvervspraktik.
               Erhvervsuddannelsens, den praktiske uddannelses og erhvervspraktikkens struktur og niveau fastlægges ved den pågældende medlemsstats love og administrative bestemmelser eller kontrolleres eller godkendes af den myndighed, der er udpeget med henblik herpå

               f)

               »erhvervserfaring«: faktisk og lovmæssig udøvelse af et bestemt erhverv i en medlemsstat

               g)

               »prøvetid«: udøvelse af et lovreguleret erhverv, der finder sted i værtsmedlemsstaten på en kvalificeret fagmands ansvar og eventuelt er ledsaget af videreuddannelse. Prøvetiden afsluttes med en bedømmelse. Bestemmelserne for prøvetid og bedømmelse heraf samt den indvandrende praktikants status fastsættes af den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten.
               Praktikantens status i værtsmedlemsstaten, navnlig med hensyn til opholdsret, arbejdsmarkedsmæssige og sociale forpligtelser, rettigheder og goder samt godtgørelser og løn, fastsættes af de kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat i overensstemmelse med gældende fællesskabsret

               h)

               »egnethedsprøve«: en kontrol udelukkende af ansøgerens faglige kundskaber, som foretages af værtsmedlemsstatens kompetente myndigheder, og hvis formål er at vurdere ansøgerens egnethed til at udøve et lovreguleret erhverv i dette land. Med henblik på denne kontrol opstiller de kompetente myndigheder en liste over de fag, der på grundlag af en sammenligning mellem den uddannelse, der kræves i den pågældende medlemsstat, og den uddannelse, som ansøgeren har fået, ikke er omfattet af eksamensbeviset eller det eller de uddannelsesbeviser, som ansøgeren fremlægger.
               Ved egnethedsprøven skal der tages hensyn til det forhold, at ansøgeren i hjemlandet eller det land, han kommer fra, er en kvalificeret fagmand. Prøven skal vedrøre fag, som vælges blandt dem, der er opført på listen, og hvortil kendskab er en væsentlig forudsætning for, at ansøgeren kan udøve det pågældende erhverv i værtsmedlemsstaten. Prøven kan ligeledes omfatte kendskabet til den faglige etik, der gælder for de pågældende former for virksomhed i værtsmedlemsstaten.
               De nærmere betingelser for egnethedsprøven og den status, der i værtsmedlemsstaten tilkommer den ansøger, der ønsker at forberede sig til egnethedsprøven i det pågældende land, fastsættes af værtsmedlemsstatens kompetente myndigheder

               i)

               »virksomhedsleder«: en person, som i en virksomhed inden for det pågældende erhvervsområde har virket:

                           i)

                           som leder af en virksomhed eller en filial af en virksomhed, eller

                           ii)

                           som stedfortræder for indehaveren eller lederen af en virksomhed, såfremt denne stilling er forbundet med et ansvar svarende til det, der påhviler den indehaver eller leder, som vedkommende er stedfortræder for, eller

                           iii)

                           i en ledende stilling med forretningsmæssige og/eller tekniske opgaver og med ansvar for mindst en af virksomhedens afdelinger.

         2.   Et erhverv udøvet af medlemmerne af en sammenslutning eller organisation, der er anført i bilag I, sidestilles med et lovreguleret erhverv.
   De sammenslutninger eller organisationer, der er nævnt i første afsnit, har især til formål at fremme og opretholde et højt niveau inden for den pågældende erhvervsgren. De har med henblik på virkeliggørelsen af denne målsætning modtaget en anerkendelse i en særlig form fra en medlemsstat, ligesom de udsteder et uddannelsesbevis til deres medlemmer, sikrer, at de overholder de faglige regler, som sammenslutningen eller organisationen har fastsat, og giver dem ret til at anvende en titel eller en forkortelse eller at opnå en stilling svarende til dette uddannelsesbevis.
   Når en medlemsstat anerkender en sammenslutning eller en organisation som omhandlet i første afsnit, underretter den Kommissionen, der offentliggør en meddelelse herom i Den Europæiske Unions Tidende.
   3.   Ethvert uddannelsesbevis udstedt i et tredjeland sidestilles med et uddannelsesbevis, hvis indehaveren inden for det pågældende erhverv har en erhvervserfaring af tre års varighed på den medlemsstats område, som har anerkendt det pågældende bevis i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, og den pågældende medlemsstat har attesteret erhvervserfaringen.
   Artikel 4
   Anerkendelsens virkninger
   1.   Værtsmedlemsstatens anerkendelse af de erhvervsmæssige kvalifikationer giver den begunstigede adgang til i denne medlemsstat at optage det erhverv, som han er kvalificeret til i hjemlandet, og til at udøve det på samme vilkår som landets egne statsborgere.
   2.   Med henblik på dette direktiv er det erhverv, som ansøgeren ønsker at udøve i værtsmedlemsstaten, det samme som det, han er kvalificeret til i hjemlandet, hvis det omfatter sammenlignelige former for virksomhed.
   AFSNIT II
   FRI UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER
   Artikel 5
   Princippet om fri udveksling af tjenesteydelser
   1.   Med forbehold af særlige bestemmelser i fællesskabsretten samt artikel 6 og 7 i dette direktiv må medlemsstaterne ikke af grunde, der vedrører erhvervsmæssige kvalifikationer, begrænse den frie udveksling af tjenesteydelser i en anden medlemsstat,

               a)

               hvis tjenesteyderen er lovligt etableret i en medlemsstat med henblik på at udøve samme erhverv i denne medlemsstat (i det følgende benævnt »etableringsmedlemsstaten«), og

               b)

               hvis tjenesteyderen flytter til en anden medlemsstat og i etableringsmedlemsstaten har udøvet dette erhverv i mindst to år inden for de sidste ti år, der går forud for leveringen af tjenesteydelsen, når erhvervet ikke er lovreguleret i denne medlemsstat. Betingelsen, der kræver mindst to års erhvervsudøvelse, gælder ikke, hvis enten erhvervet eller uddannelsen til erhvervet er lovreguleret.

         2.   Bestemmelserne i dette afsnit finder kun anvendelse i tilfælde, hvor tjenesteyderen flytter til værtsmedlemsstatens område for midlertidigt og lejlighedsvis at udøve det erhverv, der er omhandlet i stk. 1.
   Tjenesteydelsens midlertidige og lejlighedsvise karakter vurderes fra sag til sag især på baggrund af ydelsens varighed, hyppighed, periodicitet og kontinuitet.
   3.   En tjenesteyder, der flytter til en anden medlemsstat, er underlagt de faglige, fagretlige eller administrative adfærdsregler, der er direkte knyttet til erhvervsmæssige kvalifikationer, såsom definition af erhvervet, benyttelse af titler og grov forsømmelse, som er direkte og specifikt knyttet til forbrugerbeskyttelse og -sikkerhed, samt disciplinærbestemmelser, som gælder i værtsmedlemsstaten for personer, som dér udøver samme erhverv.
   Artikel 6
   Fritagelser
   I overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, fritager værtsmedlemsstaten de tjenesteydere, der er etableret i en anden medlemsstat, for at opfylde følgende krav, der stilles til erhvervsudøvere, der er etableret på værtsmedlemsstatens område:

               a)

               tilladelser fra og registrering eller optagelse i en faglig organisation eller et fagligt organ. For at de disciplinærbestemmelser, der gælder på medlemsstaternes område, lettere kan anvendes, jf. artikel 5, stk. 3, kan medlemsstaterne fastsætte bestemmelser om enten midlertidig registrering, der sker automatisk, eller om proforma optagelse i en sådan faglig organisation eller et sådant fagligt organ, forudsat at en sådan bestemmelse på ingen måde forsinker eller vanskeliggør udførelsen af tjenesteydelsen og ikke medfører ekstraudgifter for tjenesteyderen. Den kompetente myndighed sender en genpart af den i artikel 7, stk. 1, omhandlede anmeldelse og i givet fald forlængelse til den relevante faglige organisation eller det relevante faglige organ, hvilket i denne forbindelse betragtes som automatisk midlertidig registrering eller proformaoptagelse; for de erhverv, der har konsekvenser for den offentlige sikkerhed og sundhed, jf. artikel 7, stk. 4, eller som er omfattet af automatisk anerkendelse, jf. afsnit III, kapitel III, medsendes en genpart af de dokumenter, der er nævnt i artikel 7, stk. 2

               b)

               optagelse i et offentligretligt socialsikringsorgan for med et forsikringsorgan at afregne tjenesteydelser udført til fordel for personer, der er omfattet af de sociale sikringsordninger.

         Tjenesteyderen underretter dog, forud eller i hastende tilfælde efterfølgende, det i litra b) omhandlede organ om udførelsen af tjenesteydelsen.
   Artikel 7
   Anmeldelse, der skal indgives forud i tilfælde af tjenesteyderens flytning
   1.   Når tjenesteyderen første gang flytter fra en medlemsstat til en anden for at udføre tjenesteydelser, kan medlemsstaterne kræve, at han forud underretter den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten ved en skriftlig anmeldelse, der omfatter detaljerne vedrørende en eventuel forsikringsaftale eller andre former for personlig eller kollektiv beskyttelse i forbindelse med erhvervsansvar. Denne anmeldelse skal fornyes en gang om året, hvis tjenesteyderen agter at udføre midlertidige eller lejlighedsvise tjenesteydelser i den pågældende medlemsstat i løbet af det pågældende år. Tjenesteyderen kan indgive anmeldelsen på en hvilken som helst måde.
   2.   Endvidere kan medlemsstaterne kræve, at anmeldelsen ledsages af følgende dokumenter, når tjenesteyderen første gang udfører tjenesteydelsen eller hvis der er tale om en væsentlig ændring af situationen, som er godtgjort i dokumenterne,

               a)

               dokumentation for tjenesteyderens nationalitet

               b)

               en attestation for, at tjenesteyderen er lovligt etableret i en medlemsstat for dér at udøve den pågældende virksomhed, og at det på tidspunktet for udstedelsen af attestationen ikke forbydes ham at udøve denne virksomhed, heller ikke midlertidigt

               c)

               bevis for de erhvervsmæssige kvalifikationer

               d)

               i de tilfælde, der er nævnt i artikel 5, stk. 1, litra b), en hvilken som helst form for bevis på, at tjenesteyderen har udøvet den pågældende virksomhed i mindst to år i løbet af de sidste ti år

               e)

               for erhverv inden for sikkerhedssektoren, bevis for, at den pågældende ikke er idømt nogen straffedom, såfremt medlemsstaten stiller krav herom for sine egne statsborgere.

         3.   Tjenesteydelsen udføres under den titel, der anvendes i etableringsmedlemsstaten, når der i denne medlemsstat findes en lovreguleret titel for den pågældende erhvervsmæssige virksomhed. Titlen anføres på etableringsmedlemsstatens officielle sprog eller et af dennes officielle sprog, således at man undgår enhver forveksling med værtsmedlemsstatens titel. Hvis titlen ikke findes i etableringsmedlemsstaten, anfører tjenesteyderen på denne stats officielle sprog eller et af dennes officielle sprog, hvilket uddannelsesbevis han har. Undtagelsesvis udføres tjenesteydelsen under værtsmedlemsstatens titel for så vidt angår de tilfælde, der er omhandlet i afsnit III, kapitel III.
   4.   Når tjenesteyderen første gang udfører en tjenesteydelse inden for lovregulerede erhverv, der har konsekvenser for den offentlige sundhed og sikkerhed, og som ikke er omfattet af automatisk anerkendelse i henhold til afsnit III, kapitel III, kan den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten kontrollere tjenesteyderens erhvervsmæssige kvalifikationer, inden den pågældende første gang udøver tjenesteydelsen. Den forudgående kontrol kan kun foretages, når formålet med kontrollen er at undgå alvorlig skade for tjenestemodtagerens sundhed eller sikkerhed på grund af tjenesteyderens manglende erhvervsmæssige kvalifikationer, og når den ikke er mere omfattende end nødvendigt med henblik herpå.
   Den kompetente myndighed bestræber sig på inden højst en måned efter modtagelsen af anmeldelsen og de medfølgende dokumenter at underrette tjenesteyderen om enten sin beslutning om ikke at kontrollere hans kvalifikationer eller resultatet af en sådan kontrol. I tilfælde af vanskeligheder, der kan betyde forsinkelser, meddeler den kompetente myndighed inden for en måned tjenesteyderen grunden til forsinkelsen og tidshorisonten for en afgørelse, der skal være truffet senest to måneder efter modtagelse af den fuldstændige dokumentation.
   Hvis der er en væsentlig forskel mellem tjenesteyderens erhvervsmæssige kvalifikationer og den uddannelse, der kræves i værtsmedlemsstaten, og denne forskel kan skade den offentlige sikkerhed eller sundhed, skal værtsmedlemsstaten give tjenesteyderen mulighed for at bevise, at han har erhvervet den manglende viden eller kompetence, navnlig ved hjælp af en egnethedsprøve. Under alle omstændigheder skal udførelsen af tjenesteydelsen kunne begynde inden en måned efter, at der er truffet afgørelse i henhold til foregående afsnit.
   Foreligger der ikke svar fra den kompetente myndighed inden for de frister, der er fastsat i de foregående afsnit, kan tjenesteydelsen udføres.
   I de tilfælde, hvor kvalifikationerne er blevet bekræftet i overensstemmelse med dette stykke, leveres tjenesteydelsen under den faglige titel, der anvendes i værtsmedlemsstaten.
   Artikel 8
   Administrativt samarbejde
   1.   De kompetente myndigheder i værtsmedlemsstaten kan af de kompetente myndigheder i etableringsmedlemsstaten for hver udførelse af tjenesteydelser kræve relevante oplysninger om, at tjenesteyderen er lovligt etableret, om redelig adfærd og om, at tjenesteyderen ikke har været idømt faglige disciplinære eller strafferetlige sanktioner. De kompetente myndigheder i etableringsmedlemsstaten meddeler disse oplysninger i overensstemmelse med artikel 56.
   2.   De kompetente myndigheder skal sikre udveksling af alle de oplysninger, der er nødvendige for, at klager fra en tjenestemodtager over en tjenesteyder kan behandles korrekt. Tjenestemodtageren skal underrettes om klagens resultat.
   Artikel 9
   Oplysninger til tjenestemodtagerne
   Hvis tjenesteydelsen udføres under den titel, der anvendes i etableringsmedlemsstaten, eller under tjenesteyderens uddannelsesbevis, kan værtsmedlemsstatens kompetente myndigheder kræve, at tjenesteyderen, ud over andre oplysningskrav, som er fastlagt i fællesskabsretten, meddeler tjenestemodtageren alle eller visse af følgende oplysninger:

               a)

               hvis tjenesteyderen er optaget i et handelsregister eller et lignende offentligt register, navnet på det pågældende register samt tjenesteyderens registreringsnummer eller tilsvarende identifikationsmidler, som findes i dette register

               b)

               navn og adresse på den kompetente tilsynsmyndighed, såfremt virksomheden er omfattet af en godkendelsesordning i etableringsmedlemsstaten

               c)

               faglig sammenslutning eller lignende organ, som tjenesteyderen er optaget i

               d)

               tjenesteyderens faglige titel eller, hvis en sådan titel ikke findes, uddannelsesbeviset og den medlemsstat, i hvilken det er tildelt

               e)

               hvis tjenesteyderen udøver en momspligtig virksomhed, det registreringsnummer, der er omhandlet i artikel 22, stk. 1, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (23)

               f)

               eventuel forsikringsaftale eller andre former for personlig eller kollektiv beskyttelse i forbindelse med erhvervsansvar.

         AFSNIT III
   ETABLERINGSFRIHED
   KAPITEL I
   Generel ordning for anerkendelse af uddannelsesbeviser
   Artikel 10
   Anvendelsesområde
   Dette kapitel gælder for alle erhverv, som ikke er omfattet af kapitel II og III i dette afsnit, og i følgende tilfælde, hvor en ansøger af specifikke og særlige årsager ikke opfylder kravene i disse kapitler:

               a)

               for virksomhed som anført i bilag IV, hvis migranten ikke opfylder kravene i artikel 17, 18 og 19

               b)

               for læger på grunduddannelsesniveau og speciallæger, for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje og for tandlæger, specialtandlæger, dyrlæger, jordemødre, farmaceuter og arkitekter, hvis migranten ikke opfylder kravene til faktisk og retmæssig erhvervserfaring som omhandlet i artikel 23, 27, 33, 37, 39, 43 og 49

               c)

               for arkitekter, hvis migranten er i besiddelse af et uddannelsesbevis, der ikke er anført i bilag V, punkt 5.7

               d)

               med forbehold af artikel 21, stk. 1, samt artikel 23 og 27 for læger, sygeplejersker, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, farmaceuter og arkitekter, der er i besiddelse af et specialuddannelsesbevis, udstedt efter gennemførelse af en uddannelse, som giver adgang til en titel anført i bilag V, punkt 5.1.1, 5.2.2, 5.3.2, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 og 5.7.1, og udelukkende med henblik på anerkendelse af det relevante speciale

               e)

               for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje og for specialsygeplejersker, der er i besiddelse af et specialuddannelsesbevis, udstedt efter gennemførelse af en uddannelse, som giver adgang til en titel anført i bilag V, punkt 5.2.2, hvis migranten ansøger om anerkendelse i en anden medlemsstat, hvor det relevante erhverv udøves af specialsygeplejersker, der ikke er i besiddelse af et uddannelsesbevis som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje

               f)

               for sygeplejersker, der ikke er i besiddelse af et uddannelsesbevis som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, hvis migranten ansøger om anerkendelse i en anden medlemsstat, hvor det relevante erhverv udøves af sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, af specialsygeplejersker, der ikke er i besiddelse af et uddannelsesbevis som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, eller af specialsygeplejersker, der er i besiddelse af et specialuddannelsesbevis, udstedt efter gennemførelse af en uddannelse, som giver adgang til en titel anført i bilag V, punkt 5.2.2

               g)

               for migranter der opfylder kravene i artikel 3, stk. 3.

         Artikel 11
   Kvalifikationsniveauer
   Med henblik på anvendelsen af artikel 13 placeres de faglige kvalifikationer på de nedenfor beskrevne niveauer:

               a)

               et kursusbevis udstedt af en kompetent myndighed i hjemlandet, udpeget ifølge denne medlemsstats love eller administrative bestemmelser, for

                           i)

                           enten en uddannelse, som ikke er omfattet af et certifikat eller et eksamensbevis efter litra b), c), d) eller e), eller en specifik eksamen uden forudgående uddannelse eller udøvelse af erhvervet i en medlemsstat på fuld tid i tre på hinanden følgende år eller på deltid i en periode af tilsvarende varighed i løbet af de forudgående ti år

                           ii)

                           eller en almen uddannelse på primær- eller sekundærtrinnet, der attesterer, at indehaveren er i besiddelse af almene kundskaber.

               b)

               et certifikat for gennemførelsen af et uddannelsesforløb på sekundærtrinnet

                           i)

                           enten en almen uddannelse suppleret med et andet, eventuelt erhvervsrettet, uddannelsesforløb end dem, der er nævnt i litra c), og/eller med den praktiske uddannelse eller den erhvervspraktik, der kræves ud over det pågældende uddannelsesforløb

                           ii)

                           eller en teknisk eller erhvervsfaglig uddannelse i givet fald suppleret med et erhvervsrettet uddannelsesforløb som omhandlet i nr. i) og/eller med den praktiske uddannelse eller den erhvervspraktik, der kræves ud over det pågældende uddannelsesforløb.

               c)

               et eksamensbevis for

                           i)

                           enten en anden postgymnasial uddannelse end den, der er nævnt i litra d) og e), af mindst et års varighed eller af tilsvarende længde på deltidsbasis, hvortil et af adgangskravene som den generelle regel er gennemførelse af det uddannelsesforløb på sekundærtrinnet, der er adgangsgivende til universiteter og højere læreanstalter, eller gennemførelse af tilsvarende skoleuddannelse på sekundærtrinnet, samt den erhvervsmæssige uddannelse, der eventuelt kræves ud over denne postgymnasiale uddannelse

                           ii)

                           eller, hvis det drejer sig om et lovreguleret erhverv, en uddannelse med særlig struktur som omhandlet i bilag II, der svarer til uddannelsesniveauet i nr. i), og som har et tilsvarende fagligt niveau og sætter den pågældende i stand til at opnå en stilling med tilsvarende ansvar og opgaver. Listen i bilag II kan ændres efter proceduren i artikel 58, stk. 2, for at tage hensyn til uddannelser, der opfylder kravene i første punktum.

               d)

               et eksamensbevis for et postgymnasialt uddannelsesforløb af mindst tre års og ikke over fire års varighed eller af tilsvarende varighed på deltidsbasis, der er gennemgået ved et universitet eller en højere læreanstalt eller en uddannelsesinstitution med samme uddannelsesniveau, samt den erhvervsmæssige uddannelse, der eventuelt kræves ud over dette postgymnasiale uddannelsesforløb

               e)

               et eksamensbevis for gennemførelsen af et postgymnasialt uddannelsesforløb af mindst fire års varighed eller af tilsvarende varighed på deltidsbasis ved et universitet eller en højere læreanstalt eller en anden institution på samme niveau samt den erhvervsuddannelse, der eventuelt kræves ud over dette postgymnasiale uddannelsesforløb.

         Artikel 12
   Sidestilling af uddannelsesbeviser
   Med et uddannelsesbevis, der attesterer en uddannelse som omhandlet i artikel 11, også med hensyn til det pågældende niveau, sidestilles ethvert uddannelsesbevis eller samtlige sådanne uddannelsesbeviser under ét, som er udstedt af en kompetent myndighed i en medlemsstat, hvis der er tale om beviser for en uddannelse, der har fundet sted i Fællesskabet, og som i den pågældende medlemsstat anerkendes som værende på tilsvarende niveau, og hvis der i denne medlemsstat til disse beviser er knyttet de samme rettigheder vedrørende adgang til og udøvelse af et erhverv, eller som kvalificerer til udøvelsen af det pågældende erhverv.
   Med et sådant uddannelsesbevis sidestilles ligeledes, på samme betingelser som anført i stk. 1, enhver erhvervsmæssig kvalifikation, som uden at opfylde kravene i henhold til hjemlandets lovbestemmelser eller administrativt fastsatte bestemmelser om adgangen til at optage eller udøve et erhverv giver den pågældende erhvervede rettigheder i henhold til disse bestemmelser. Dette finder især anvendelse, såfremt hjemlandet stiller krav om et højere niveau for adgang til et erhverv og dets udøvelse, og såfremt en person, der tidligere har gennemført en uddannelse, som ikke opfylder de nye kvalifikationskrav, kan gøre brug af de erhvervede rettigheder i medfør af nationale love og administrative bestemmelser. I sådanne tilfælde betragter værtslandet efter artikel 13 den tidligere erhvervede uddannelse som svarende til niveauet for den nye uddannelse.
   Artikel 13
   Betingelser for anerkendelse
   1.   Når der i en værtsmedlemsstat kræves bestemte erhvervsmæssige kvalifikationer for adgang til eller udøvelse af et lovreguleret erhverv, skal denne medlemsstats kompetente myndighed give ansøgeren mulighed for at få adgang til dette erhverv og udøve det på samme vilkår som dem, der gælder for landets egne statsborgere, hvis han er i besiddelse af det kursus- eller uddannelsesbevis, som i en anden medlemsstat er foreskrevet som betingelse for at få adgang til eller for at udøve det samme erhverv.
   Kursus- eller uddannelsesbeviserne skal opfylde følgende betingelser:

               a)

               de skal være udstedt af en kompetent myndighed i en medlemsstat, der er udpeget i overensstemmelse med denne medlemsstats love eller administrative bestemmelser

               b)

               de skal attestere, at den pågældende har erhvervsmæssige kvalifikationer, der mindst svarer til et niveau, der ligger umiddelbart forud for det, der kræves i værtsmedlemsstaten, som omhandlet i artikel 11.

         2.   Tilladelse til adgang til eller udøvelse af erhvervet som omhandlet i stk. 1 skal også gives til en ansøger, som på fuldtidsbasis har udøvet det i nævnte stykke omhandlede erhverv i to år i løbet af de forudgående ti år i en anden medlemsstat, hvor dette erhverv ikke er lovreguleret, og hvis han er i besiddelse af et eller flere kursus- eller uddannelsesbeviser.
   Kursus- eller uddannelsesbeviserne skal opfylde følgende betingelser:

               a)

               de skal være udstedt af en kompetent myndighed i en medlemsstat, der er udpeget i overensstemmelse med denne medlemsstats love eller administrative bestemmelser

               b)

               de skal attestere, at den pågældende er i besiddelse af erhvervsmæssige kvalifikationer, der mindst svarer til et niveau, der ligger umiddelbart forud for det, der kræves i værtsmedlemsstaten, som omhandlet i artikel 11

               c)

               de skal attestere, at indehaveren er forberedt til at udøve det pågældende erhverv.

         Den i første afsnit omhandlede erhvervserfaring på to år kan dog ikke kræves, når det eller de uddannelsesbeviser, som ansøgeren er i besiddelse af, er udstedt som bevis for en lovreguleret uddannelse som omhandlet i artikel 3, stk. 1, e), på de kvalifikationsniveauer som er beskrevet i artikel 11, litra b), c), d) eller e). Som lovregulerede uddannelser på det i artikel 11, litra c), beskrevne niveau betragtes dem, der er omhandlet i bilag III. Listen i bilag III kan ændres efter proceduren i artikel 58, stk. 2, for at tage hensyn til lovregulerede uddannelser, som har et tilsvarende fagligt niveau og sætter den pågældende i stand til at opnå en stilling med tilsvarende ansvar og opgaver.
   3.   Værtsmedlemsstaten tillader uanset stk. 1, litra b), og stk. 2, litra b), adgang til og udøvelse af et lovreguleret erhverv på dets område, når adgangen hertil er betinget af, at den pågældende har et bevis for uddannelse, der er udstedt for en uddannelse på videregående niveau eller universitetsniveau af en varighed på fire år, og ansøgeren har et bevis for uddannelse
         ,
       som omtalt i artikel 11, litra c).
   Artikel 14
   Udligningsforanstaltninger
   1.   Artikel 13 er ikke til hinder for, at værtsmedlemsstaten af ansøgeren kræver, at han gennemgår en prøvetid, der dog ikke må overstige tre år, eller går op til en egnethedsprøve, såfremt:

               a)

               varigheden af den uddannelse, som han i henhold til artikel 13, stk. 1 eller 2, dokumenterer at have gennemgået, er mindst et år kortere end den uddannelsestid, der kræves i værtsmedlemsstaten

               b)

               den uddannelse, han har fået, omfatter fag eller discipliner, der er væsentligt forskellige fra dem, der er omfattet af det uddannelsesbevis, som er foreskrevet i værtsmedlemsstaten

               c)

               det lovregulerede erhverv i værtsmedlemsstaten omfatter en eller flere former for lovreguleret erhvervsmæssig virksomhed, der ikke forekommer i det tilsvarende erhverv i ansøgerens hjemland, jf. artikel 4, stk. 2, og denne forskel er karakteriseret ved en særlig uddannelse, som kræves i værtsmedlemsstaten, og som omfatter fag eller discipliner, der er væsentligt forskellige fra dem, der er omfattet af det af ansøgeren fremlagte kursus- eller uddannelsesbevis.

         2.   Hvis værtsmedlemsstaten gør brug af den i stk. 1 fastsatte mulighed, skal det give ansøgeren ret til at vælge mellem prøvetid og egnethedsprøve.
   Finder en medlemsstat, at det for så vidt angår et bestemt erhverv er nødvendigt at fravige reglen om, at ansøgeren har ret til at vælge mellem prøvetid og egnethedsprøve i henhold til første afsnit, underretter den forud herfor de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom, idet den fremlægger passende begrundelse for fravigelsen.
   Finder Kommissionen efter at have modtaget alle nødvendige oplysninger, at den i andet afsnit omhandlede fravigelse ikke er hensigtsmæssig, eller at den ikke er i overensstemmelse med fællesskabsretten, anmoder den inden tre måneder den pågældende medlemsstat om at undlade at træffe den påtænkte foranstaltning. Har Kommissionen ikke reageret inden udløbet af denne frist, kan fravigelsen anvendes.
   3.   For de erhverv, hvis udøvelse kræver et præcist kendskab til den nationale ret, og som i det væsentlige og til stadighed består i at rådgive og/eller yde bistand vedrørende den nationale ret, kan værtsmedlemsstaten som en undtagelse fra princippet i stk. 2 om, at ansøgeren har ret til at vælge, kræve enten en prøvetid eller en egnethedsprøve.
   Dette gælder også i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 10, litra b), c) og d), vedrørende læger og tandlæger, litra f) hvis migranten ansøger om anerkendelse i en anden medlemsstat, hvor det relevante erhverv udøves af sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje og specialsygeplejersker, der er i besiddelse af et specialuddannelsesbevis, udstedt efter gennemførelse af en uddannelse, som giver adgang til en titel anført i bilag V, punkt 5.2.2, og for artikel 10, litra g).
   I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 10, litra a), kan værtsmedlemsstaten kræve en prøvetid eller en egnethedsprøve, hvis migranten har tænkt sig at udøve erhvervsvirksomhed som selvstændig eller som leder af en virksomhed, der kræver kendskab til og anvendelse af de specifikke gældende nationale bestemmelser, hvis dette kendskab til og denne anvendelse af disse bestemmelser kræves af værtsmedlemsstatens kompetente myndigheder for medlemsstatens egne statsborgeres adgang til dette erhverv.
   4.   Med henblik på anvendelsen af stk. 1, litra b) og c), forstås ved »fag eller discipliner, der er væsentligt forskellige«, fag eller discipliner, som er væsentlige for udøvelsen af erhvervet, og med hensyn til hvilke den uddannelse, migranten har fået, udviser væsentlige forskelle i varighed og indhold i forhold til den uddannelse, der kræves i værtsmedlemsstaten.
   5.   Stk. 1 anvendes under overholdelse af proportionalitetsprincippet. Hvis værtsmedlemsstaten således agter at kræve af ansøgeren, at han gennemgår en prøvetid eller går op til en egnethedsprøve, skal den forud herfor kontrollere, om de kundskaber, ansøgeren har erhvervet i løbet af sin erhvervserfaring i en medlemsstat eller et tredjeland, helt eller delvist udligner den i stk. 4 omhandlede væsentlige forskel.
   Artikel 15
   Fritagelse for udligningsforanstaltninger på grundlag af fælles platforme
   1.   I denne artikel forstås ved »fælles platforme« en samlet række kriterier for erhvervsmæssige kvalifikationer, som kan udligne de væsentlige forskelle, der er blevet identificeret mellem de enkelte medlemsstaters krav til uddannelsen til et bestemt erhverv. De væsentlige forskelle identificeres ved at sammenligne varighed og indhold af uddannelsen i mindst to tredjedele af medlemsstaterne, herunder alle de medlemsstater, der lovregulerer det pågældende erhverv. Forskellene mellem uddannelsernes indhold kan skyldes væsentlige forskelle i den erhvervsmæssige virksomheds bredde.
   2.   Fælles platforme i henhold til stk. 1 kan forelægges Kommissionen af medlemsstater eller af faglige sammenslutninger eller organisationer, der er repræsentative på nationalt og europæisk plan. Hvis Kommissionen efter høring af medlemsstaterne finder, at et udkast til fælles platform letter den gensidige anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer, kan den forelægge udkast til foranstaltninger med henblik på vedtagelse efter proceduren i artikel 58, stk. 2.
   3.   Når ansøgerens erhvervsmæssige kvalifikationer opfylder de kriterier, der er fastlagt i den foranstaltning, som er vedtaget efter stk. 2, fritager værtsmedlemsstaten ansøgeren for de i artikel 14 omhandlede udligningsforanstaltninger.
   4.   Stk. 1-3 berører ikke medlemsstaternes kompetence til at fastsætte kravene til erhvervsmæssige kvalifikationer for udøvelsen af erhverv på deres område og indholdet og tilrettelæggelsen af deres uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer.
   5.   Hvis en medlemsstat mener, at de kriterier, som er fastsat i en foranstaltning, der er vedtaget i henhold til stk. 2, ikke længere giver tilstrækkelige garantier for erhvervsmæssige kvalifikationer, meddeler den dette til Kommissionen, som i givet fald forelægger et udkast til foranstaltning efter proceduren i artikel 58, stk. 2.
   6.   Kommissionen forelægger senest den 20. oktober 2010 en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af denne artikel, samt i givet fald forslag til ændring af artiklen.
   KAPITEL II
   Anerkendelse af erhvervserfaring
   Artikel 16
   Krav vedrørende erhvervserfaring
   Hvis adgang til eller udøvelse af en af de i bilag IV anførte former for virksomhed i en medlemsstat er afhængig af besiddelse af almene, forretningsmæssige eller faglige kundskaber og færdigheder, anerkender medlemsstaten som tilstrækkeligt bevis for disse kundskaber og færdigheder den forudgående udøvelse af den pågældende virksomhed i en anden medlemsstat. Udøvelsen skal have fundet sted i overensstemmelse med artikel 17, 18 og 19.
   Artikel 17
   Virksomhed opført i liste I i bilag IV
   1.   For de i liste I i bilag IV opførte former for virksomhed skal den forudgående udøvelse af den pågældende virksomhed have fundet sted:

               a)

               i seks på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, eller

               b)

               i tre på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, hvis den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående uddannelse på mindst tre år på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ som værende fyldestgørende, eller

               c)

               i fire på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, hvis den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående erhvervsuddannelse på mindst to år på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ som værende fyldestgørende, eller

               d)

               i tre på hinanden følgende år som selvstændig, hvis den begunstigede godtgør at have udøvet den pågældende erhvervsvirksomhed i mindst fem år som arbejdstager, eller

               e)

               i fem på hinanden følgende år i en ledende stilling, heraf mindst tre år med tekniske opgaver og med ansvar for mindst en afdeling af virksomheden, hvis den begunstigede godtgør at have gennemgået en erhvervsuddannelse på mindst tre år på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ som værende fyldestgørende.

         2.   I de i litra a) og d) omhandlede tilfælde må udøvelsen af denne virksomhed ikke være ophørt mere end ti år forud for den dato, hvor den fuldt dokumenterede ansøgning fremlægges for den i artikel 56 omhandlede kompetente myndighed.
   3.   Stk. 1, litra e), finder ikke anvendelse på de former for virksomhed, der henhører under ex 855 i ISIC-nomenklaturen, frisørsaloner.
   Artikel 18
   Virksomhed opført i liste II i bilag IV
   1.   For de i liste II i bilag IV opførte former for virksomhed skal den forudgående udøvelse af den pågældende virksomhed have fundet sted:

               a)

               i fem på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, eller

               b)

               i tre på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, hvis den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående uddannelse på mindst tre år på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ som værende fyldestgørende, eller

               c)

               i fire på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, hvis den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående erhvervsuddannelse på det pågældende erhvervsområde på mindst to år, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ som værende fyldestgørende, eller

               d)

               i tre på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, hvis den begunstigede godtgør at have udøvet den pågældende erhvervsvirksomhed i mindst fem år som arbejdstager, eller

               e)

               i fem på hinanden følgende år som arbejdstager, hvis den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående erhvervsuddannelse på mindst tre år på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ som værende fyldestgørende, eller

               f)

               i seks på hinanden følgende år som arbejdstager, hvis den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående erhvervsuddannelse på mindst to år på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ som værende fyldestgørende.

         2.   I de i litra a) og d) omhandlede tilfælde må udøvelsen af denne virksomhed ikke være ophørt mere end ti år forud for den dato, hvor den fuldt dokumenterede ansøgning fremlægges for den i artikel 56 omhandlede kompetente myndighed.
   Artikel 19
   Virksomhed opført i liste III i bilag IV
   1.   For de i liste III i bilag IV opførte former for virksomhed skal den forudgående udøvelse af den pågældende virksomhed have fundet sted:

               a)

               i tre på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, eller

               b)

               i to på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, hvis den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående erhvervsuddannelse på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ som værende fyldestgørende, eller

               c)

               i to på hinanden følgende år som selvstændig eller som virksomhedsleder, hvis den begunstigede godtgør at have udøvet den pågældende erhvervsvirksomhed i mindst tre år som arbejdstager, eller

               d)

               i tre på hinanden følgende år som arbejdstager, hvis den begunstigede godtgør at have gennemgået en forudgående erhvervsuddannelse på det pågældende erhvervsområde, afsluttet med et statsanerkendt eksamensbevis eller bedømt af et kompetent fagligt organ som værende fyldestgørende.

         2.   I de i litra a) og c) omhandlede tilfælde må udøvelsen af denne virksomhed ikke være ophørt mere end ti år forud for den dato, hvor den fuldt dokumenterede ansøgning fremlægges for den i artikel 56 omhandlede kompetente myndighed.
   Artikel 20
   Ændring af listerne over former for virksomhed i bilag IV
   De i bilag IV indeholdte lister over former for virksomhed, som i medfør af artikel 16 er omfattet af anerkendelse af erhvervserfaring, kan ændres efter proceduren i artikel 58, stk. 2, med henblik på ajourføring eller tydeliggørelse af nomenklaturen, forudsat at dette ikke indebærer en ændring af virksomheden i de enkelte kategorier.
   KAPITEL III
   Anerkendelse på grundlag af koordinering af mindstekrav til uddannelse
   Afdeling 1
   Almindelige bestemmelser
   Artikel 21
   Princippet om automatisk anerkendelse
   1.   Medlemsstaterne anerkender de uddannelsesbeviser for læger, der giver adgang til erhvervsmæssig virksomhed som læge på grunduddannelsesniveau eller speciallæge, for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, for tandlæger, for specialtandlæger, for dyrlæger, for farmaceuter og for arkitekter, jf. henholdsvis bilag V, punkt 5.1.1, 5.1.2, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.6.2 og 5.7.1, som er i overensstemmelse med de mindstekrav til uddannelse, der er omhandlet i henholdsvis artikel 24, 25, 31, 34, 35, 38, 44 og 46, ved at give dem samme retsvirkning på deres område som de uddannelsesbeviser, de selv udsteder, for så vidt angår adgang til og udøvelse af disse former for erhvervsmæssig virksomhed.
   Uddannelsesbeviserne skal være udstedt af medlemsstaternes kompetente myndigheder og i givet fald være ledsaget af det tilhørende certifikat, jf. henholdsvis bilag V, punkt 5.1.1, 5.1.2, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.6.2 og 5.7.1.
   Bestemmelserne i første og andet afsnit berører ikke de i artikel 23, 27, 33, 37, 39 og 49 omhandlede erhvervede rettigheder.
   2.   Medlemsstaterne anerkender med henblik på udøvelse af virksomhed som alment praktiserende læge inden for rammerne af deres sociale sikringsordninger de i bilag V, punkt 5.1.4, anførte uddannelsesbeviser, der udstedes til medlemsstaternes statsborgere af de øvrige medlemsstater i overensstemmelse med mindstekravene til uddannelse i artikel 28.
   Bestemmelserne i første afsnit berører ikke de i artikel 30 omhandlede erhvervede rettigheder.
   3.   Medlemsstaterne anerkender de i bilag V, punkt 5.5.2, anførte uddannelsesbeviser for jordemødre, der udstedes til medlemsstaternes statsborgere af de øvrige medlemsstater, som er i overensstemmelse med de i artikel 40 omhandlede mindstekrav til uddannelse, og som opfylder retningslinjerne i artikel 41, ved at give dem samme retsvirkning på deres område som de uddannelsesbeviser, de selv udsteder, for så vidt angår adgang til og udøvelse af denne form for erhvervsmæssig virksomhed. Denne bestemmelse berører ikke de i artikel 23 og 43 omhandlede erhvervede rettigheder.
   4.   Medlemsstaterne er ikke forpligtede til at lade uddannelsesbeviser omhandlet i bilag V, punkt 5.6.2, få gyldighed med henblik på oprettelse af nye apoteker med adgang for offentligheden. I forbindelse med anvendelsen af dette stykke betragtes apoteker, der har været åbne i mindre end tre år, også som nye apoteker.
   5.   De i bilag V, punkt 5.7.1, anførte uddannelsesbeviser for arkitekter, der anerkendes automatisk i henhold til stk. 1, vedrører en uddannelse, der er påbegyndt tidligst i løbet af det i nævnte bilag anførte akademiske referenceår.
   6.   Medlemsstaterne gør adgang til og udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed som læge, sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæge, dyrlæge, jordemoder og farmaceut betinget af besiddelse af et uddannelsesbevis, jf. henholdsvis bilag V, punkt 5.1.1, 5.1.2, 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 og 5.6.2, der yder garanti for, at den pågældende gennem hele sin uddannelse har erhvervet de kundskaber og færdigheder, der er omhandlet i henholdsvis artikel 24, stk. 3, artikel 31, stk. 6, artikel 34, stk. 3, artikel 38, stk. 3, artikel 40, stk. 3, og artikel 44, stk. 3.
   De kundskaber og færdigheder, der er omhandlet i artikel 24, stk. 3, artikel 31, stk. 6, artikel 34, stk. 3, artikel 38, stk. 3, artikel 40, stk. 3, og artikel 44, stk. 3, kan ændres efter proceduren i artikel 58, stk. 2, med henblik på tilpasning til de videnskabelige og tekniske fremskridt.
   Denne ajourføring må ikke for nogen medlemsstat medføre en ændring af bestående lovgivningsmæssige principper for erhvervsreguleringen for så vidt angår uddannelse og adgangsbetingelser for fysiske personer.
   7.   Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de love og administrative bestemmelser, de vedtager om udstedelse af uddannelsesbeviser på det område, der er omfattet af dette kapitel. De underretter desuden de øvrige medlemsstater om uddannelsesbeviser på det område, der er omhandlet i afdeling 8.
   Kommissionen offentliggør en meddelelse herom i Den Europæiske Unions Tidende, hvori den angiver de benævnelser, medlemsstaterne har vedtaget for uddannelsesbeviserne, og, hvis det er relevant, det organ, der udsteder uddannelsesbeviset, det certifikat, der ledsager beviset, og den tilsvarende faglige titel, jf. henholdsvis bilag V, punkt 5.1.1, 5.1.2, 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 og 5.7.1.
   Artikel 22
   Fælles bestemmelser vedrørende uddannelse
   For så vidt angår uddannelser omhandlet i artikel 24, 25, 28, 31, 34, 35, 38, 40, 44 og 46:

               a)

               kan medlemsstaterne give tilladelse til deltidsuddannelse på de af de kompetente myndigheder godkendte betingelser; disse myndigheder sikrer, at denne uddannelse med hensyn til den samlede varighed, niveauet og kvaliteten svarer til heltidsuddannelsen

               b)

               skal efter- og videreuddannelse i overensstemmelse med den enkelte medlemsstats egne retningslinjer sikre, at personer, der har afsluttet deres studium, er i stand at følge den faglige udvikling i det omfang, der er nødvendigt for at opretholde en sikker og effektiv udøvelse af erhvervet.

         Artikel 23
   Erhvervede rettigheder
   1.   Når de uddannelsesbeviser for læger, der giver adgang til erhvervsmæssig virksomhed som læge på grunduddannelsesniveau eller speciallæge, for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, for tandlæger, for specialtandlæger, for dyrlæger, for jordemødre og for farmaceuter, og som medlemsstaternes statsborgere er i besiddelse af, ikke opfylder alle de uddannelseskrav, der er omhandlet i artikel 24, 25, 31, 34, 35, 38, 40 og 44, anerkender enhver medlemsstat — med forbehold af særlige erhvervede rettigheder for disse erhverv — som tilstrækkeligt bevis de uddannelsesbeviser, der er udstedt af disse medlemsstater, når de vedrører en uddannelse, der er påbegyndt inden de referencedatoer, der er anført i bilag V, punkt 5.1.1, 5.1.2, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 og 5.6.2, hvis de er ledsaget af et certifikat, der bekræfter, at indehaverne i løbet af de fem år, der går forud for certifikatets udstedelse, faktisk og retmæssigt har udøvet de pågældende former for virksomhed i mindst tre på hinanden følgende år.
   2.   De samme bestemmelser gælder for uddannelsesbeviser for læger, der giver adgang til erhvervsmæssig virksomhed som læge på grunduddannelsesniveau eller speciallæge, for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, for tandlæger, for specialtandlæger, for dyrlæger, for jordemødre og for farmaceuter, og som er erhvervet på den tidligere Tyske Demokratiske Republiks område, selv om de ikke opfylder alle de mindstekrav til uddannelse, der er omhandlet i artikel 24, 25, 31, 34, 35, 38, 40 og 44, når de vedrører en uddannelse, der er påbegyndt inden:

               a)

               den 3. oktober 1990 for så vidt angår læger på grunduddannelsesniveau, sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger på grunduddannelsesniveau og specialtandlæger, dyrlæger, jordemødre og farmaceuter og

               b)

               den 3. april 1992 for speciallægers vedkommende.

         De i første afsnit omhandlede uddannelsesbeviser giver ret til udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed på hele Tysklands område på samme vilkår som de uddannelsesbeviser, der udstedes af de kompetente tyske myndigheder, jf. bilag V, punkt 5.1.1, 5.1.2, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 og 5.6.2.
   3.   Med forbehold af artikel 37, stk. 1, anerkender medlemsstaterne de uddannelsesbeviser for læger, der giver adgang til erhvervsmæssig virksomhed som læge på grunduddannelsesniveau eller speciallæge, for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, og for dyrlæger, jordemødre, farmaceuter og arkitekter, som medlemsstaternes statsborgere er i besiddelse af, og som er udstedt af det tidligere Tjekkoslovakiet, eller hvis uddannelsen er påbegyndt, for Den Tjekkiske Republiks eller Slovakiets vedkommende, inden den 1. januar 1993, når en af de to ovennævnte medlemsstaters myndigheder attesterer, at disse uddannelsesbeviser på deres område har samme juridiske værdi som de uddannelsesbeviser, de udsteder, og for arkitekter som de uddannelsesbeviser, der for disse medlemsstaters vedkommende er omhandlet i bilag VI, punkt 6, for så vidt angår adgang til erhvervsmæssig virksomhed som læge på grunduddannelsesniveau eller speciallæge, som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, og som dyrlæge, jordemoder og farmaceut for så vidt angår den virksomhed, der er omhandlet i artikel 45, stk. 2, og som arkitekt for så vidt angår den virksomhed, der er omhandlet i artikel 48, og udøvelse af disse former for virksomhed.
   Attestationen skal være ledsaget af et certifikat udstedt af de samme myndigheder, hvoraf det fremgår, at disse personer i løbet af de fem år, der går forud for certifikatets udstedelse, faktisk og retmæssigt på deres områder har udøvet de pågældende former for virksomhed i mindst tre på hinanden følgende år.
   4.   Medlemsstaterne anerkender de uddannelsesbeviser for læger, der giver adgang til erhvervsmæssig virksomhed som læge på grunduddannelsesniveau eller speciallæge, for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, for tandlæger og specialtandlæger, og for dyrlæger, jordemødre, farmaceuter og arkitekter, som medlemsstaternes statsborgere er i besiddelse af, og som er udstedt af det tidligere Sovjetunionen, eller hvis uddannelse er påbegyndt

               a)

               for Estlands vedkommende inden den 20. august 1991

               b)

               for Letlands vedkommende inden den 21. august 1991

               c)

               for Litauens vedkommende inden den 11. marts 1990

         når en af de tre ovennævnte medlemsstaters myndigheder attesterer, at disse uddannelsesbeviser på deres område har samme juridiske værdi som de uddannelsesbeviser, de udsteder, og for arkitekter som de beviser, der for disse medlemsstaters vedkommende er omhandlet i bilag VI, punkt 6, for så vidt angår adgang til erhvervsmæssig virksomhed som læge på grunduddannelsesniveau eller speciallæge, som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, som tandlæge og specialtandlæge, og som dyrlæge, jordemoder og farmaceut for så vidt angår den virksomhed, der er omhandlet i artikel 45, stk. 2, og som arkitekt for så vidt angår den virksomhed, der er omhandlet i artikel 48, og udøvelse af disse former for virksomhed.
   Attestationen skal være ledsaget af et certifikat udstedt af de samme myndigheder, hvoraf det fremgår, at disse personer i løbet af de fem år, der går forud for certifikatets udstedelse, faktisk og retmæssigt på deres områder har udøvet de pågældende former for virksomhed i mindst tre på hinanden følgende år.
   For så vidt angår uddannelsesbeviser for dyrlæger, der er udstedt af det tidligere Sovjetunionen, eller hvis uddannelse for Estlands vedkommende er påbegyndt inden den 20. august 1991, skal den i foregående afsnit nævnte attestation være ledsaget af et certifikat udstedt af de estiske myndigheder, hvoraf det fremgår, at disse personer i løbet af de syv år, der går forud for certifikatets udstedelse, faktisk og retmæssigt på Estlands område har udøvet de pågældende former for virksomhed i mindst fem på hinanden følgende år.
   5.   Medlemsstaterne anerkender de uddannelsesbeviser for læger, der giver adgang til erhvervsmæssig virksomhed som læge på grunduddannelsesniveau eller speciallæge, for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, for tandlæger og specialtandlæger, og for dyrlæger, jordemødre, farmaceuter og arkitekter, som medlemsstaternes statsborgere er i besiddelse af, og som er blevet udstedt af det tidligere Jugoslavien, eller hvis uddannelse for Sloveniens vedkommende er påbegyndt inden den 25. juni 1991, når ovennævnte medlemsstats myndigheder attesterer, at disse uddannelsesbeviser på deres område har samme juridiske værdi som de uddannelsesbeviser, de udsteder, og for arkitekter som de uddannelsesbeviser, der for denne medlemsstats vedkommende er omhandlet i bilag VI, punkt 6, for så vidt angår adgang til erhvervsmæssig virksomhed som læge på grunduddannelsesniveau eller speciallæge, som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, som tandlæge og specialtandlæge, og som dyrlæge, jordemoder og farmaceut for så vidt angår den virksomhed, der er omhandlet i artikel 45, stk. 2, og som arkitekt for så vidt angår den virksomhed, der er omhandlet i artikel 48, og udøvelse af disse former for virksomhed.
   Attestationen skal være ledsaget af et certifikat udstedt af de samme myndigheder, hvoraf det fremgår, at disse personer i løbet af de fem år, der går forud for certifikatets udstedelse, faktisk og retmæssigt på deres områder har udøvet de pågældende former for virksomhed i mindst tre på hinanden følgende år.
   6.   Medlemsstaterne anerkender som tilstrækkeligt bevis for de af medlemsstaternes statsborgere, hvis uddannelsesbeviser for læger, sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre og farmaceuter ikke svarer til de benævnelser, der er angivet for den pågældende medlemsstat i bilag V, punkt 5.1.1, 5.1.2, 5.1.3, 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 og 5.6.2, de uddannelsesbeviser, der er udstedt af disse medlemsstater, og som er ledsaget af et certifikat udstedt af de kompetente myndigheder eller organer.
   Det i første afsnit omhandlede certifikat attesterer, at de pågældende uddannelsesbeviser er udstedt som bevis for en uddannelse, der er i overensstemmelse med henholdsvis artikel 24, 25, 28, 31, 34, 35, 38, 40 og 44 i dette direktiv, og at den medlemsstat, der har udstedt dem, sidestiller dem med dem, der er anført i bilag V, punkt 5.1.1, 5.1.2, 5.1.3, 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 og 5.6.2.
   Afdeling 2
   Læge
   Artikel 24
   Den medicinske grunduddannelse
   1.   Adgang til den medicinske grunduddannelse forudsætter, at den studerende er i besiddelse af et eksamensbevis eller certifikat, som giver ham adgang til det pågældende studium ved et universitet.
   2.   Den medicinske grunduddannelse omfatter mindst seks års studier eller 5 500 timers teoretisk og praktisk undervisning ved et universitet eller under tilsyn af et universitet.
   For personer, som påbegyndte deres studier inden den 1. januar 1972, kan den i første afsnit omhandlede uddannelse omfatte en praktisk heltidsuddannelse på universitetsniveau af seks måneders varighed under tilsyn af de kompetente myndigheder.
   3.   Den medicinske grunduddannelse skal yde garanti for, at den pågældende har erhvervet følgende kundskaber og færdigheder:

               a)

               fyldestgørende kendskab til de videnskaber, som lægegerningen bygger på, samt en god forståelse af videnskabelig metode, herunder principperne for måling af biologiske funktioner, vurdering af videnskabeligt fastlagte kendsgerninger og bedømmelse af oplysningerne

               b)

               tilstrækkeligt kendskab til raske og syge menneskers anatomi, funktioner og adfærd, samt til sammenhængen mellem menneskets sundhedstilstand og dets fysiske og sociale miljø

               c)

               fyldestgørende kendskab til kliniske discipliner og behandlinger, som giver den pågældende et sammenhængende billede af de mentale og fysiske sygdomme, af lægegerningen set ud fra den profylaktiske, den diagnostiske og den terapeutiske synsvinkel, og af den menneskelige forplantning

               d)

               passende klinisk erfaring på sygehuse under passende tilsyn.

         Artikel 25
   Speciallægeuddannelsen
   1.   Adgang til speciallægeuddannelsen forudsætter gennemførelse og godkendelse af seks års studier inden for det i artikel 24 omhandlede uddannelsesforløb, som har ført til erhvervelse af relevante grundlæggende medicinske kundskaber.
   2.   Speciallægeuddannelsen omfatter teoretisk og praktisk undervisning, der finder sted på et universitet, på et universitetssygehus eller efter omstændighederne i en anden institution inden for sundhedsområdet, der er godkendt til dette formål af de kompetente myndigheder eller organer.
   Medlemsstaterne drager omsorg for, at varigheden af de i bilag V, punkt 5.1.3, anførte speciallægeuddannelser ikke er mindre end den i samme punkt anførte varighed. Uddannelsen finder sted under tilsyn af de kompetente myndigheder eller organer. Den omfatter speciallægekandidatens personlige deltagelse i de pågældende afdelingers virksomhed og ansvar.
   3.   Uddannelsen gennemføres på heltidsbasis ved bestemte institutioner, der er anerkendt af de kompetente myndigheder. Den indebærer, at den pågældende læge deltager i samtlige lægelige aktiviteter, herunder vagter, i den afdeling, hvor uddannelsen foregår, således at han igennem hele arbejdsugen året igennem anvender hele sin arbejdsindsats på denne praktiske og teoretiske uddannelse på de af de kompetente myndigheder fastsatte betingelser. Stillingen aflønnes derfor med et passende beløb.
   4.   Medlemsstaterne gør udstedelsen af et uddannelsesbevis for speciallægeuddannelsen betinget af besiddelse af et af de beviser for medicinsk grunduddannelse, der er anført i bilag V, punkt 5.1.1.
   5.   De i bilag V, punkt 5.1.3, anførte mindstekrav til uddannelsens varighed kan ændres efter proceduren i artikel 58, stk. 2, med henblik på tilpasning heraf til den videnskabelige og tekniske udvikling.
   Artikel 26
   Benævnelser for speciallægeuddannelser
   De i artikel 21 omhandlede uddannelsesbeviser for speciallæger er de beviser, som udstedes af de i bilag V, punkt 5.1.2, anførte kompetente myndigheder eller organer, og som for den pågældende speciallægeuddannelses vedkommende svarer til de benævnelser, der anvendes i de enkelte medlemsstater, og som er anført i bilag V, punkt 5.1.3.
   Nye lægespecialer, som er fælles for mindst to femtedele af medlemsstaterne, kan tilføjes til bilag V, punkt 5.1.3, efter proceduren i artikel 58, stk. 2, med henblik på ajourføringen af dette direktiv under hensyn til ændringer i de nationale lovgivninger.
   Artikel 27
   Speciallægers særlige erhvervede rettigheder
   1.   Enhver værtsmedlemsstat kan for speciallæger, hvis speciallægeuddannelse på deltidsbasis er omfattet af love eller administrative bestemmelser, der var i kraft den 20. juni 1975, og som påbegyndte deres speciallægeuddannelse senest den 31. december 1983, kræve, at deres uddannelsesbeviser skal være ledsaget af et certifikat, der bekræfter, at de i løbet af de fem år, der går forud for certifikatets udstedelse, faktisk og retmæssigt har udøvet de pågældende former for virksomhed i mindst tre på hinanden følgende år.
   2.   Medlemsstaterne anerkender de uddannelsesbeviser for speciallæger, der er udstedt i Spanien til læger, der har afsluttet en speciallægeuddannelse inden den 1. januar 1995, selv om uddannelsen ikke opfylder de i artikel 25 omhandlede mindstekrav til uddannelse, hvis disse beviser er ledsaget af et certifikat udstedt af de kompetente spanske myndigheder, der bekræfter, at de pågældende personer har bestået den særlige prøve i erhvervsmæssig kompetence, der er afholdt i forbindelse med de i kongeligt dekret 1497/99 fastsatte ekstraordinære reguleringsforanstaltninger med det formål at påvise, at disse personer har det samme kundskabs- og færdighedsniveau som de læger, der er i besiddelse af et af de uddannelsesbeviser for speciallæger, der er anført i bilag V, punkt 5.1.2 og 5.1.3, for Spanien.
   3.   De medlemsstater, der har ophævet de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om udstedelse af de i bilag V, punkt 5.1.2, og 5.1.3, anførte uddannelsesbeviser for speciallæger, og som har truffet foranstaltninger vedrørende erhvervede rettigheder til fordel for deres egne statsborgere, indrømmer de øvrige medlemsstaters statsborgere ret til at nyde godt af disse foranstaltninger, hvis deres uddannelsesbeviser er udstedt inden det tidspunkt, hvor værtsmedlemsstaten ophørte med at udstede uddannelsesbeviser for det pågældende speciale.
   Datoerne for ophævelse af disse bestemmelser fremgår af bilag V, punkt 5.1.3.
   Artikel 28
   Uddannelsen til alment praktiserende læge
   1.   Adgang til den særlige uddannelse til alment praktiserende læge forudsætter gennemførelse og godkendelse af seks års studier som en del af det i artikel 24 omhandlede uddannelsesforløb.
   2.   Den særlige uddannelse til alment praktiserende læge, der fører til erhvervelse af uddannelsesbeviser, som udstedes inden den 1. januar 2006, omfatter mindst to års studier på heltidsbasis. For uddannelsesbeviser, der udstedes efter denne dato, omfatter uddannelsen mindst tre års studier på heltidsbasis.
   Hvis det i artikel 24 omhandlede uddannelsesforløb omfatter en praktisk uddannelse, der finder sted på godkendte sygehuse, der råder over egnet udstyr og egnede afdelinger inden for almen medicin, eller hos en godkendt alment praktiserende læge eller i et godkendt lægecenter inden for den primære sundhedstjeneste, kan varigheden af denne praktiske uddannelse godskrives, dog højst med ét år, som en del af den varighed, der er fastsat i første afsnit for uddannelsesbeviser, som udstedes efter den 1. januar 2006.
   Kun de medlemsstater, hvor varigheden af den særlige uddannelse til alment praktiserende læge inden 1. januar 2001 var på to år, kan benytte sig af den i andet afsnit omhandlede mulighed.
   3.   Den særlige uddannelse til alment praktiserende læge gennemføres på heltidsbasis under tilsyn af de kompetente myndigheder eller organer. Den er i højere grad praktisk end teoretisk orienteret.
   Den praktiske del af uddannelsen finder sted dels i mindst seks måneder på godkendte sygehuse, der råder over egnet udstyr og egnede afdelinger, dels i mindst seks måneder hos en godkendt alment praktiserende læge eller i et godkendt lægecenter inden for den primære sundhedstjeneste.
   Den praktiske uddannelse foregår i samarbejde med andre institutioner eller organer i sundhedssektoren, der beskæftiger sig med almen medicin. Med forbehold af de i andet afsnit nævnte minimumsperioder kan den praktiske uddannelse dog i en periode på højst seks måneder gives i andre godkendte institutioner eller organer i sundhedssektoren, der beskæftiger sig med almen medicin.
   Uddannelsen omfatter lægens personlige deltagelse i de faglige arbejds- og ansvarsopgaver, der påhviler de personer, som han arbejder sammen med.
   4.   Medlemsstaterne gør udstedelsen af et uddannelsesbevis for uddannelsen til alment praktiserende læge betinget af besiddelse af et af de beviser for medicinsk grunduddannelse, der er anført i bilag V, punkt 5.1.1.
   5.   Medlemsstaterne kan udstede de i bilag V, punkt 5.1.4, anførte uddannelsesbeviser til en læge, der ikke har gennemført den i denne artikel omhandlede uddannelse, men som har gennemgået en anden supplerende uddannelse, for hvilken de kompetente myndigheder i en medlemsstat har udstedt et uddannelsesbevis. De kan dog kun udstede dette uddannelsesbevis som bevis for kundskaber, der kvalitativt ligger på samme niveau som dem, der erhverves ved den i denne artikel omhandlede uddannelse.
   Medlemsstaterne fastsætter bl.a., i hvilket omfang den supplerende uddannelse, ansøgeren allerede har gennemgået, og hans erhvervserfaring kan erstatte den i denne artikel omhandlede uddannelse.
   Medlemsstaterne kan kun udstede det i bilag V, punkt 5.1.4, anførte uddannelsesbevis, hvis ansøgeren har erhvervet mindst seks måneders erfaring som alment praktiserende læge hos en alment praktiserende læge eller i et lægecenter inden for den primære sundhedstjeneste som omhandlet i stk. 3.
   Artikel 29
   Udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed som alment praktiserende læge
   Medlemsstaterne gør med forbehold af bestemmelser om erhvervede rettigheder adgangen til at udøve virksomhed som alment praktiserende læge inden for rammerne af deres sociale sikringsordninger betinget af besiddelse af et af de uddannelsesbeviser, der er anført i bilag V, punkt 5.1.4.
   Medlemsstaterne kan give dispensation fra dette krav til personer, som er i færd med at gennemgå den særlige uddannelse i almen medicin.
   Artikel 30
   Alment praktiserende lægers særlige erhvervede rettigheder
   1.   Medlemsstaterne fastsætter nærmere regler for erhvervede rettigheder. De skal dog anse retten til at udøve virksomhed som alment praktiserende læge inden for den nationale socialsikringsordning for at være erhvervet, når en læge — uden at være i besiddelse af det i bilag V, punkt 5.1.4, anførte uddannelsesbevis — på den i dette punkt anførte referencedato besidder denne ret i medfør af bestemmelser om lægerhvervet, der giver adgang til erhvervsmæssig virksomhed som læge på grunduddannelsesniveau, og på denne dato er etableret på den pågældende medlemsstats område i henhold til artikel 21 eller 23.
   Medlemsstaternes kompetente myndigheder udsteder på begæring et certifikat, der bekræfter, at læger, der er indehavere af de i første afsnit omhandlede erhvervede rettigheder, har ret til inden for rammerne af den nationale socialsikringsordning at udøve virksomhed som alment praktiserende læge uden at have erhvervet det i bilag V, punkt 5.1.4, anførte uddannelsesbevis.
   2.   Medlemsstaterne anerkender de i stk. 1, andet afsnit, omhandlede certifikater, der er udstedt til medlemsstaternes statsborgere af de øvrige medlemsstater, ved at give dem samme retsvirkning på deres område som de uddannelsesbeviser, som de selv udsteder, og som giver adgang til at udøve virksomhed som alment praktiserende læge inden for rammerne af den nationale socialsikringsordning.
   Afdeling 3
   Sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje
   Artikel 31
   Uddannelsen til sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje
   1.   Adgang til uddannelsen som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje forudsætter ti års almen skolegang afsluttet med et eksamensbevis, certifikat eller andet kvalifikationsbevis, udstedt af de kompetente myndigheder eller organer i en medlemsstat, eller med et certifikat som bevis for bestået adgangseksamen på samme niveau til sygeplejeskolerne.
   2.   Uddannelsen til sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje gennemføres på heltidsbasis og omfatter mindst det uddannelsesprogram, der er anført i bilag V, punkt 5.2.1.
   Listerne over fag og discipliner i bilag V, punkt 5.2.1, kan ændres efter proceduren i artikel 58, stk. 2, med henblik på tilpasning til de videnskabelige og tekniske fremskridt.
   Denne ajourføring må ikke for nogen medlemsstat medføre en ændring af bestående lovgivningsmæssige principper for erhvervsreguleringen, der vedrører uddannelse og adgangsbetingelser for fysiske personer.
   3.   Uddannelsen som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje omfatter mindst tre års studier eller 4 600 timers teoretisk og klinisk uddannelse, hvor den teoretiske uddannelse udgør mindst en tredjedel og den kliniske uddannelse mindst halvdelen af uddannelsens mindstevarighed. Medlemsstaterne kan give delvis dispensation til personer, som har gennemgået en del af denne uddannelse i forbindelse med andre uddannelser, der mindst ligger på et tilsvarende niveau.
   Medlemsstaterne drager omsorg for, at den institution, der forestår sygeplejerskeuddannelsen, er ansvarlig for koordinationen af den teoretiske og kliniske uddannelse i det samlede uddannelsesprogram.
   4.   Ved teoretisk uddannelse forstås den del af sygeplejerskeuddannelsen, hvor sygeplejeeleverne erhverver de kundskaber, den indsigt og de faglige færdigheder og holdninger, som er nødvendige for at kunne planlægge, yde og vurdere almen sundheds- og sygepleje. Denne uddannelse foregår på sygeplejeskoler og andre uddannelsessteder, som skolen udpeger, og varetages af det personale, der underviser i sygepleje, og af andre kompetente personer.
   5.   Ved klinisk uddannelse forstås den del af sygeplejerskeuddannelsen, hvor sygeplejeeleverne som medlemmer af en gruppe og i direkte kontakt med raske eller syge enkeltpersoner og/eller grupper lærer at planlægge, yde og vurdere den samlede sundheds- og sygeplejeindsats, der er behov for, på grundlag af de kundskaber og færdigheder, de har tilegnet sig. Sygeplejeeleven lærer ikke blot at være medlem af en gruppe, men også at være gruppeleder og at tilrettelægge den samlede sundheds- og sygeplejeindsats, herunder sundhedspædagogik, såvel for den enkelte som for mindre grupper i institutioner inden for sundhedsvæsenet og i samfundet.
   Denne uddannelse finder sted i sygehuse og andre institutioner inden for sundhedsvæsenet samt ude i samfundet under de undervisende sygeplejerskers ansvar og i samarbejde med og med bistand fra andre kvalificerede sygeplejersker. Andet kvalificeret personale kan inddrages i undervisningen.
   Sygeplejeeleverne skal deltage i pågældende afdelingers arbejde, for så vidt dette har værdi for deres uddannelse og sætter dem i stand til at påtage sig det ansvar, der er forbundet med sundheds- og sygepleje.
   6.   Uddannelsen som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje skal yde garanti for, at den pågældende har erhvervet følgende kundskaber og færdigheder:

               a)

               fyldestgørende kendskab til de videnskaber, som den almene sundheds- og sygepleje bygger på, herunder tilstrækkeligt kendskab til raske og syge menneskers fysiologiske funktioner og adfærd, samt til sammenhængen mellem menneskets sundhedstilstand og dets fysiske og sociale miljø

               b)

               tilstrækkeligt kendskab til fagets egenart og deontologi og til de almene principper for sundheds- og sygepleje

               c)

               fyldestgørende klinisk erfaring; denne skal af hensyn til dens uddannelsesmæssige værdi erhverves under tilsyn af kvalificeret sygeplejepersonale og under forhold, som med hensyn til omfanget af kvalificeret personale og udstyr opfylder kravene til god pleje af patienterne

               d)

               forudsætninger for at deltage i uddannelsen af personale inden for sundhedsvæsenet samt erfaring i samarbejde med dette personale

               e)

               erfaring i samarbejde med andre faggrupper inden for sundhedssektoren.

         Artikel 32
   Udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje
   Ved erhvervsmæssig virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje forstås i dette direktiv virksomhed, der udøves under de i bilag V, punkt 5.2.2, anførte titler.
   Artikel 33
   Særlige erhvervede rettigheder for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje
   1.   For at de almindelige regler for erhvervede rettigheder kan finde anvendelse på sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, skal den i artikel 23 omhandlede virksomhed have omfattet ansvar for planlægningen, tilrettelæggelsen og udførelsen af pleje af patienten.
   2.   For så vidt angår polske uddannelsesbeviser for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje finder kun følgende bestemmelser om erhvervede rettigheder anvendelse. For så vidt angår de statsborgere i medlemsstaterne, hvis uddannelsesbeviser som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje er udstedt af Polen, eller hvis uddannelse er påbegyndt i dette land inden den 1. maj 2004, og som ikke opfylder de i artikel 31 omhandlede minimumsuddannelseskrav, anerkender medlemsstaterne følgende uddannelsesbeviser som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, hvis de ledsages af et certifikat, hvoraf det fremgår, at disse personer faktisk og retmæssigt har udøvet virksomhed som sygeplejerske i Polen i den nedenfor specificerede periode:

               a)

               eksamensbevis for gennemførelse af sygeplejerskeuddannelsens primærtrin (dyplom licencjata pielęgniarstwa): mindst tre på hinanden følgende år i løbet af de fem år, der går forud for certifikatets udstedelse

               b)

               eksamensbevis for gennemførelse af sygeplejerskeuddannelsens sekundærtrin på en sygeplejeskole (dyplom pielęgniarki albo pielęgniarki dyplomowanej): mindst fem på hinanden følgende år i løbet af de syv år, der går forud for certifikatets udstedelse.

         Den pågældende virksomhed skal have omfattet det fulde ansvar for planlægning, tilrettelæggelse og udførelse af pleje af patienten.
   3.   Medlemsstaterne anerkender uddannelsesbeviser for sygepleje udstedt i Polen for sygeplejersker, der afsluttede en uddannelse inden den 1. maj 2004, men som ikke opfylder minimumsuddannelseskravene i artikel 31, såfremt de forelægger bevis for gennemført uddannelse svarende til bachelorniveau, og beviset er udstedt, efter at de pågældende har fulgt et særligt efteruddannelsesprogram, der er beskrevet i artikel 11 i lov af 20. april 2004 om ændring af lov om erhvervene sygeplejerske og jordemoder og visse andre retsakter (jf. Republikken Polens Statstidende af 30. april 2004 nr. 92, pos. 885) samt sundhedsministerens forordning af 11. maj 2004 om de nærmere bestemmelser for uddannelse af sygeplejersker og jordemødre, der har taget studentereksamen (afsluttende eksamen — »matura«) på den sundhedsfaglige gymnasielinje (sygepleje og fødselshjælp) (jf. Republikken Polens Statstidende af 13. maj 2004, nr. 110, pos. 1170), idet hensigten er at kontrollere, at den pågældende har viden og kompetence på samme niveau som sygeplejersker med de kvalifikationer, som for Polens vedkommende er defineret i bilag V, punkt 5.2.2.
   Afdeling 4
   Tandlæge
   Artikel 34
   Grundlæggende tandlægeuddannelse
   1.   Adgang til den grundlæggende tandlægeuddannelse forudsætter, at den studerende er i besiddelse af et eksamensbevis eller certifikat, som giver ham adgang til det pågældende studium ved et universitet eller en højere læreanstalt på et tilsvarende anerkendt niveau i en medlemsstat.
   2.   Den grundlæggende tandlægeuddannelse består af mindst fem års teoretiske og praktiske studier på heltidsbasis ved et universitet, ved en højere læreanstalt på et tilsvarende anerkendt niveau eller under tilsyn af et universitet og omfatter mindst det uddannelsesprogram, der er anført i bilag V, punkt 5.3.1.
   Listerne over fag og discipliner i bilag V, punkt 5.3.1, kan ændres efter proceduren i artikel 58, stk. 2, med henblik på tilpasning til de videnskabelige og tekniske fremskridt.
   Denne ajourføring må ikke for nogen medlemsstat medføre en ændring af bestående lovgivningsmæssige principper for erhvervsreguleringen, der vedrører uddannelse og adgangsbetingelser for fysiske personer.
   3.   Den grundlæggende tandlægeuddannelse skal yde garanti for, at den pågældende har erhvervet følgende kundskaber og færdigheder:

               a)

               fyldestgørende kendskab til de videnskaber, som tandlægevirksomhed bygger på, samt en god forståelse af videnskabelig metode, herunder principperne for måling af biologiske funktioner, vurdering af videnskabeligt fastlagte kendsgerninger og analyse af data

               b)

               fyldestgørende kendskab til raske og syge menneskers anatomi, funktioner og adfærd samt til den måde, hvorpå menneskets sundhedstilstand påvirkes af dets fysiske og sociale miljø, i det omfang disse forhold står i forbindelse med virksomheden som tandlæge

               c)

               fyldestgørende kendskab til opbygning og funktion af tænder, mund, kæber og det omgivende væv, såvel i rask som syg tilstand, samt til sammenhængen mellem disse forhold og patientens almene sundhedstilstand samt fysiske og sociale velbefindende

               d)

               fyldestgørende kendskab til kliniske discipliner og metoder, som giver tandlægen et sammenhængende billede af misdannelser, beskadigelser og sygdomme i tænderne, munden, kæberne og det omgivende væv, samt til tandlægegerningen set ud fra et forebyggende, diagnostisk og terapeutisk synspunkt

               e)

               fyldestgørende klinisk erfaring under passende tilsyn.

         Tandlægeuddannelsen skal sætte den pågældende i stand til at udøve virksomhed, der indebærer forebyggelse, diagnostik og behandling af misdannelser og sygdomme i tænderne, munden, kæberne og det omgivende væv.
   Artikel 35
   Specialtandlægeuddannelsen
   1.   Adgang til specialtandlægeuddannelsen forudsætter enten gennemførelse og anerkendelse af fem års teoretisk og praktisk undervisning som led i det i artikel 34 omhandlede undervisningsforløb, eller at den pågældende er i besiddelse af de dokumenter, der er nævnt i artikel 23 og 37.
   2.   Specialtandlægeuddannelsen omfatter en teoretisk og praktisk undervisning på et universitet, på et behandlings-, undervisnings- og forskningsinstitut eller, i givet fald, i en anden institution inden for sundhedsområdet, der er godkendt til dette formål af de kompetente myndigheder eller organer.
   Specialtandlægeuddannelsen følges på heltidsbasis i mindst tre år under tilsyn af de kompetente myndigheder eller organer. Den omfatter specialtandlægekandidatens personlige deltagelse i de pågældende forvaltningers virksomhed og ansvar.
   De i andet afsnit anførte mindstekrav til uddannelsens varighed kan ændres efter proceduren i artikel 58, stk. 2, med henblik på tilpasning heraf til den videnskabelige og tekniske udvikling.
   3.   Medlemsstaterne gør udstedelsen af et uddannelsesbevis for specialtandlægeuddannelsen betinget af besiddelse af et af de beviser for den grundlæggende tandlægeuddannelse, der er anført i bilag V, punkt 5.3.2.
   Artikel 36
   Udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed som tandlæge
   1.   Ved erhvervsmæssig virksomhed som tandlæge forstås i dette direktiv de i stk. 3 omhandlede former for virksomhed, der udøves under de i bilag V, punkt 5.3.2, anførte titler.
   2.   Tandlægeerhvervet er baseret på den i artikel 34 omhandlede tandlægeuddannelse og udgør et særligt erhverv, der adskiller sig fra hvervet som læge, uanset om denne er speciallæge eller ej. Udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed som tandlæge forudsætter besiddelse af et af de i bilag V, punkt 5.3.2, anførte uddannelsesbeviser. Indehavere af et sådant uddannelsesbevis sidestilles med personer, der er omfattet af artikel 23 eller 37.
   3.   Medlemsstaterne sikrer, at tandlæger generelt er berettiget til adgang til og udøvelse af virksomhed, der indebærer forebyggelse, diagnostik og behandling af misdannelser og sygdomme i tænder, mund, kæber og omgivende væv, under overholdelse af de retsforskrifter og de etiske regler, der er gældende for dette erhverv på de i bilag V, punkt 5.3.2, anførte referencedatoer.
   Artikel 37
   Tandlægers særlige erhvervede rettigheder
   1.   Medlemsstaterne anerkender med henblik på udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed som tandlæge under de i bilag V, punkt 5.3.2, anførte titler de uddannelsesbeviser for læger, der er udstedt i Italien, Spanien, Østrig, Den Tjekkiske Republik og Slovakiet til personer, som har påbegyndt deres lægeuddannelse senest på den referencedato, der er anført i dette bilag for den pågældende medlemsstat, og som er ledsaget af en attestation udstedt af denne medlemsstats kompetente myndigheder.
   Det skal fremgå af attestationen, at følgende to betingelser er opfyldt:

               a)

               at disse personer faktisk og retmæssigt og som hovedbeskæftigelse har udøvet de i artikel 36 omhandlede former for virksomhed i den pågældende medlemsstat i mindst tre på hinanden følgende år i løbet af de fem år, der går forud for udstedelsen af attestationen

               b)

               at disse personer er bemyndiget til at udøve de pågældende former for virksomhed på samme vilkår som indehavere af det uddannelsesbevis, der er anført i bilag V, punkt 5.3.2, for denne medlemsstat.

         Personer, der har gennemført studier af mindst tre års varighed, som af den pågældende medlemsstats kompetente myndigheder attesteres som svarende til den i artikel 34 omhandlede uddannelse, er undtaget fra den i andet afsnit, litra a), omhandlede erhvervspraktik af tre års varighed.
   For så vidt angår Den Tjekkiske Republik og Slovakiet anerkendes de uddannelsesbeviser, der er erhvervet i det tidligere Tjekkoslovakiet, på lige fod med tjekkiske og slovakiske uddannelsesbeviser og på samme betingelser som anført i de foregående afsnit.
   2.   Medlemsstaterne anerkender de uddannelsesbeviser for læger, der er udstedt i Italien til personer, som påbegyndte deres lægeuddannelse på universitetsniveau efter den 28. januar 1980 og senest den 31. december 1984, og som er ledsaget af en attestation udstedt af de kompetente italienske myndigheder.
   Det skal fremgå af attestationen, at følgende tre betingelser er opfyldt:

               a)

               at disse personer har bestået den særlige egnethedsprøve, der er afholdt af de kompetente italienske myndigheder med henblik på at påvise, at de pågældende personer har det samme kundskabs- og færdighedsniveau som de personer, der er i besiddelse af det uddannelsesbevis, der er anført i bilag V, punkt 5.3.2, for Italien

               b)

               at disse personer faktisk og retmæssigt og som hovedbeskæftigelse har udøvet de i artikel 36 omhandlede former for virksomhed i Italien i mindst tre på hinanden følgende år i løbet af de fem år, der går forud for udstedelsen af attestationen

               c)

               at de er bemyndiget til at udøve eller faktisk og retmæssigt og som hovedbeskæftigelse udøver de i artikel 36 omhandlede former for virksomhed på samme vilkår som indehavere af det uddannelsesbevis, der er anført i bilag V, punkt 5.3.2, for Italien.

         Personer, der har gennemført studier af mindst tre års varighed, som af de kompetente myndigheder attesteres som svarende til den i artikel 34 omhandlede uddannelse, er undtaget fra den i andet afsnit, litra a), omhandlede egnethedsprøve.
   Personer, som påbegyndte deres lægeuddannelse ved et universitet efter den 31. december 1984, sidestilles med de ovennævnte personer, på betingelse af at de ovennævnte tre års studier blev påbegyndt senest den 31. december 1994.
   Afdeling 5
   Dyrlæge
   Artikel 38
   Dyrlægeuddannelsen
   1.   Dyrlægeuddannelsen består af mindst fem års teoretiske og praktiske studier på heltidsbasis ved et universitet, ved en højere læreanstalt på et tilsvarende anerkendt niveau eller under tilsyn af et universitet og omfatter mindst det uddannelsesprogram, der er anført i bilag V, punkt 5.4.1.
   Listerne over fag og discipliner i bilag V, punkt 5.4.1, kan ændres efter proceduren i artikel 58, stk. 2, med henblik på tilpasning til de videnskabelige og tekniske fremskridt.
   Denne ajourføring må ikke for nogen medlemsstat medføre en ændring af bestående lovgivningsmæssige principper for erhvervsreguleringen, der vedrører uddannelse og adgangsbetingelser for fysiske personer.
   2.   Adgang til dyrlægeuddannelsen forudsætter, at den studerende er i besiddelse af et eksamensbevis eller certifikat, som giver vedkommende adgang til det pågældende studium ved et universitet eller ved en højere læreanstalt på et tilsvarende anerkendt niveau i en medlemsstat.
   3.   Dyrlægeuddannelsen skal yde garanti for, at den pågældende har erhvervet følgende kundskaber og færdigheder:

               a)

               fyldestgørende kendskab til de videnskaber, som dyrlægers virksomhed bygger på

               b)

               fyldestgørende kendskab til raske dyrs anatomi og funktioner, til deres opdræt og forplantning, til deres hygiejne i almindelighed samt til deres føde, herunder fremstillings- og opbevaringsmetoder for foder, der opfylder deres behov

               c)

               fyldestgørende kendskab til dyrs adfærd og beskyttelse

               d)

               fyldestgørende kendskab til årsager, art, forløb, virkninger, diagnoser og behandling af dyresygdomme, hvad enten de betragtes individuelt eller kollektivt, herunder særligt kendskab til sygdomme, der kan overføres til mennesker

               e)

               fyldestgørende kendskab til forebyggende medicin

               f)

               fyldestgørende kendskab til hygiejne og fremgangsmåder i forbindelse med frembringelse og fremstilling af samt handel med animalske levnedsmidler eller levnedsmidler af animalsk oprindelse bestemt til menneskeføde

               g)

               fyldestgørende kendskab til de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser for de ovenfor opregnede områder

               h)

               fyldestgørende klinisk og praktisk erfaring under passende tilsyn.

         Artikel 39
   Dyrlægers særlige erhvervede rettigheder
   Med forbehold af artikel 23, stk. 4, anerkender medlemsstaterne for så vidt angår de statsborgere i medlemsstaterne, hvis uddannelsesbeviser for dyrlæger er udstedt af Estland, eller hvis uddannelse er påbegyndt i dette land inden den 1. maj 2004, disse uddannelsesbeviser for dyrlæger, hvis de ledsages af et certifikat, hvoraf det fremgår, at disse personer i løbet af de syv år, der går forud for certifikatets udstedelse, faktisk og retmæssigt har udøvet den pågældende virksomhed i Estland i mindst fem på hinanden følgende år.
   Afdeling 6
   Jordemoder
   Artikel 40
   Jordemoderuddannelsen
   1.   Jordemoderuddannelsen består mindst af følgende uddannelse:

               a)

               en specifik heltidsuddannelse til jordemoder bestående af mindst tre års praktiske og teoretiske studier (uddannelsesvej I), der mindst omfatter det uddannelsesprogram, der er anført i bilag V, punkt 5.5.1, eller

               b)

               en specifik heltidsuddannelse til jordemoder på 18 måneder (uddannelsesvej II), der mindst omfatter de fag i det uddannelsesprogram, der er anført i bilag V, punkt 5.5.1, som ikke har været omfattet af en tilsvarende uddannelse til sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje.

         Medlemsstaterne drager omsorg for, at de institutioner, der forestår jordemoderuddannelsen, er ansvarlige for koordination af teori og praksis under hele uddannelsesprogrammet.
   Listerne over fag og discipliner i bilag V, punkt 5.5.1, kan ændres efter proceduren i artikel 58, stk. 2, med henblik på tilpasning til de videnskabelige og tekniske fremskridt.
   Denne ajourføring må ikke for nogen medlemsstat medføre en ændring af bestående lovgivningsmæssige principper for erhvervsreguleringen, der vedrører uddannelse og adgangsbetingelser for fysiske personer.
   2.   Adgang til jordemoderuddannelsen forudsætter, at en af følgende betingelser er opfyldt:

               a)

               gennemførelse af mindst ti års almen skolegang (for uddannelsesvej I), eller

               b)

               besiddelse af et uddannelsesbevis som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, jf. bilag V, punkt 5.2.2 (for uddannelsesvej II).

         3.   Jordemoderuddannelsen skal yde garanti for, at den pågældende har erhvervet følgende kundskaber og færdigheder:

               a)

               fyldestgørende kendskab til de videnskaber som jordemodervirksomheden bygger på, især obstetrik og gynækologi

               b)

               fyldestgørende kendskab til fagets deontologi samt den for faget gældende lovgivning

               c)

               indgående kendskab til obstetrikkens og nyfødtes biologiske funktioner, anatomi og fysiologi, tillige med kendskab til sammenhængen mellem menneskets sundhedstilstand og dets fysiske og sociale miljø samt dets adfærd

               d)

               fyldestgørende klinisk erfaring, erhvervet på godkendte institutioner under vejledning og instruktion af personale, der er kvalificeret inden for det obstetriske og jordemoderfaglige område

               e)

               fyldestgørende indsigt i uddannelse af personalet inden for sundhedsvæsenet og erfaring i samarbejde med dette personale.

         Artikel 41
   Retningslinjer for anerkendelse af uddannelsesbeviser for jordemødre
   1.   De uddannelsesbeviser for jordemødre, der er anført i bilag V, punkt 5.5.2, anerkendes automatisk i medfør af artikel 21, hvis de svarer til en af følgende retningslinjer:

               a)

               En heltidsuddannelse til jordemoder på mindst tre år:

                           i)

                           der enten er betinget af besiddelse af et eksamensbevis, certifikat eller et andet kvalifikationsbevis, der giver adgang til universiteter eller højere læreanstalter, eller som garanterer et tilsvarende kundskabsniveau

                           ii)

                           eller som efterfølges af to års erhvervspraktik, for hvilken det i stk. 2 omhandlede bevis udstedes.

               b)

               En heltidsuddannelse til jordemoder på mindst to år eller 3 600 timer betinget af besiddelse af et uddannelsesbevis for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, jf. bilag V, punkt 5.2.2.

               c)

               En heltidsuddannelse til jordemoder på mindst 18 måneder eller 3 000 timer betinget af besiddelse af et uddannelsesbevis for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, jf. bilag V, punkt 5.2.2, og efterfulgt af et års erhvervspraktik, for hvilken det i stk. 2 omhandlede bevis udstedes.

         2.   Det i stk. 1 nævnte bevis udstedes af de kompetente myndigheder i hjemlandet. Det bekræfter, at den pågældende efter at have bestået eksamen som jordemoder på tilfredsstillende måde har varetaget alle de funktioner, der udøves af en jordemoder, på et sygehus eller en til dette formål godkendt behandlingsinstitution i den pågældende periode.
   Artikel 42
   Udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed som jordemoder
   1.   Bestemmelserne i denne afdeling gælder for virksomhed som jordemoder, således som den med forbehold af stk. 2 er defineret af hver medlemsstat, og som udøves under de i bilag V, punkt 5.5.2, anførte titler.
   2.   Medlemsstaterne sikrer, at jordemødre er berettiget til at få adgang til og udøve mindst følgende former for virksomhed:

               a)

               give fyldestgørende oplysninger og rådgivning om familieplanlægning

               b)

               konstatere svangerskab og overvåge det normale svangerskab, udføre undersøgelser, der er nødvendige for at føre tilsyn med det normale svangerskabs udvikling

               c)

               ordinere eller tilråde de undersøgelser, der er nødvendige for tidligst muligt at diagnosticere risikosvangerskaber

               d)

               opstille et program for de fremtidige forældres forberedelse til deres rolle, sørge for en fuldstændig forberedelse til fødslen, herunder rådgivning om hygiejne og ernæring

               e)

               pleje og bistå kvinden under fødslen og overvåge fostrets tilstand i livmoderen ved hjælp af egnede kliniske og tekniske metoder

               f)

               forestå spontant forløbende fødsler, herunder efter behov anlægge episiotomi, og i nødsfald foretage forløsning ved underkroppræsentation

               g)

               erkende tegn hos moder eller barn, som tyder på unormale forhold, der nødvendiggør en læges indgriben, og i givet fald bistå denne; træffe de fornødne nødforanstaltninger, når lægen ikke er til stede, især manuel placentaløsning, eventuelt fulgt af en manuel undersøgelse af livmoderen

               h)

               undersøge og pleje den nyfødte; tage alle nødvendige initiativer og i givet fald foretage øjeblikkelig genoplivning

               i)

               pleje og overvåge moderen i den postnatale periode og give hende alle fornødne råd om spædbørnspleje med henblik på at gøre det muligt for hende at sikre den bedst mulige udvikling af det nyfødte barn

               j)

               udføre lægeordineret behandling

               k)

               udarbejde de fornødne skriftlige rapporter.

         Artikel 43
   Jordemødres særlige erhvervede rettigheder
   1.   Medlemsstaterne anerkender som tilstrækkeligt bevis for de af medlemsstaternes statsborgere, hvis uddannelsesbeviser for jordemødre opfylder alle de mindstekrav til uddannelse, der er fastsat i artikel 40, men som i henhold til artikel 41 kun skal anerkendes, hvis de er ledsaget af det i artikel 41, stk. 2, omhandlede bevis for erhvervspraktik, de uddannelsesbeviser, der er udstedt af disse medlemsstater inden den i bilag V, punkt 5.5.2, anførte referencedato, og som er ledsaget af et certifikat, der bekræfter, at disse statsborgere faktisk og retmæssigt har udøvet den pågældende virksomhed i mindst to på hinanden følgende år i løbet af de fem år, der går forud for certifikatets udstedelse.
   2.   Bestemmelserne i stk. 1 gælder for de af medlemsstaternes statsborgere, hvis uddannelsesbeviser for jordemødre er udstedt for en uddannelse, der er erhvervet på den tidligere Tyske Demokratiske Republiks område, og som opfylder alle de mindstekrav til uddannelse, der er fastsat i artikel 40, men som i henhold til artikel 41 kun skal anerkendes, hvis de er ledsaget af det i artikel 41, stk. 2, omhandlede bevis for erhvervspraktik, når de vedrører en uddannelse, der er påbegyndt inden den 3. oktober 1990.
   3.   For så vidt angår polske uddannelsesbeviser for jordemødre finder kun følgende bestemmelser om erhvervede rettigheder anvendelse.
   For så vidt angår de statsborgere i medlemsstaterne, hvis uddannelsesbeviser for jordemødre er udstedt af Polen, eller hvis uddannelse er påbegyndt i dette land inden den 1. maj 2004, og som ikke opfylder de i artikel 40 omhandlede minimumsuddannelseskrav, anerkender medlemsstaterne følgende beviser for uddannelse som jordemoder, hvis de ledsages af et certifikat, hvoraf det fremgår, at disse personer faktisk og retmæssigt har udøvet virksomhed som jordemoder i Polen i den nedenfor specificerede periode:

               a)

               uddannelsesbevis for gennemførelse af jordemoderuddannelsens primærtrin (dyplom licencjata położnictwa): mindst tre på hinanden følgende år i løbet af de fem år, der går forud for certifikatets udstedelse

               b)

               uddannelsesbevis for gennemførelse af jordemoderuddannelsens sekundærtrin på en sygeplejeskole (dyplom położnej): mindst fem på hinanden følgende år i løbet af de syv år, der går forud for certifikatets udstedelse.

         4.   Medlemsstaterne anerkender uddannelsesbeviser for jordemødre udstedt i Polen for jordemødre, der afsluttede en uddannelse inden den 1. maj 2004, som ikke opfylder minimumsuddannelseskravene i artikel 40, såfremt de forelægger bevis for gennemført uddannelse svarende til bachelorniveau og beviset er udstedt, efter at de pågældende har fulgt et særligt efteruddannelsesprogram, der er beskrevet i artikel 11 i lov af 20. april 2004 om ændring af lov om erhvervene sygeplejerske og jordemoder og visse andre retsakter (jf. Republikken Polens Statstidende af 30. april 2004, nr. 92, pos. 885) samt sundhedsministerens forordning af 11. maj 2004 om de nærmere bestemmelser for uddannelse af sygeplejersker og jordemødre, der har taget studentereksamen (afsluttende eksamen — »matura«) på den sundhedsfaglige gymnasielinje (sygepleje og fødselshjælp) (jf. Republikken Polens Statstidende af 13. maj 2004, nr. 110, pos. 1170), idet hensigten er at kontrollere, at den pågældende har viden og kompetence på samme niveau som sygeplejersker med de kvalifikationer, som for Polens vedkommende er defineret i bilag V, punkt 5.5.2.
   Afdeling 7
   Farmaceut
   Artikel 44
   Farmaceutuddannelsen
   1.   Adgang til farmaceutuddannelsen forudsætter, at den studerende er i besiddelse af et eksamensbevis eller certifikat, som giver ham adgang til det pågældende studium ved et universitet eller en læreanstalt på et tilsvarende anerkendt niveau i en medlemsstat.
   2.   Uddannelsesbeviset for farmaceuter udstedes efter en uddannelse, der strækker sig over mindst fem år, og som mindst omfatter:

               a)

               fire års teoretisk og praktisk undervisning på heltidsbasis ved et universitet, ved en højere læreanstalt på et tilsvarende anerkendt niveau eller under tilsyn af et universitet

               b)

               seks måneders praktikanttjeneste på et offentligt tilgængeligt apotek eller på et hospital under tilsyn af dette hospitals farmaceutiske tjeneste.

         Uddannelsen omfatter mindst det uddannelsesprogram, der er anført i bilag V, punkt 5.6.1. Listerne over fag og discipliner i bilag V, punkt 5.6.1, kan ændres efter proceduren i artikel 58, stk. 2, med henblik på tilpasning til de videnskabelige og tekniske fremskridt.
   Denne ajourføring må ikke for nogen medlemsstat medføre en ændring af bestående lovgivningsmæssige principper for erhvervsreguleringen, der vedrører uddannelse og adgangsbetingelser for fysiske personer.
   3.   Farmaceutuddannelsen skal yde garanti for, at den pågældende har erhvervet følgende kundskaber og færdigheder:

               a)

               fyldestgørende kendskab til lægemidler og de til fremstilling af lægemidler anvendte stoffer

               b)

               fyldestgørende kendskab til farmaceutisk teknologi samt til fysisk, kemisk, biologisk og mikrobiologisk kontrol med lægemidler

               c)

               fyldestgørende kendskab til lægemidlers nedbrydning og virkninger, til giftstoffers virkemåde samt til anvendelsen af lægemidler

               d)

               fyldestgørende kendskab der gør det muligt at vurdere de videnskabelige data vedrørende lægemidler, for på dette grundlag at kunne give de relevante oplysninger

               e)

               fyldestgørende kendskab til lovbestemte og andre betingelser for udøvelse af farmaceutisk virksomhed.

         Artikel 45
   Udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed som farmaceut
   1.   Ved farmaceutvirksomhed forstås i dette direktiv virksomhed, som i en eller flere medlemsstater er undergivet betingelser vedrørende erhvervsmæssige kvalifikationer for så vidt angår adgangen hertil og udøvelsen heraf, og som er tilgængelig for indehavere af et af de uddannelsesbeviser, der er anført i bilag V, punkt 5.6.2.
   2.   Medlemsstaterne drager omsorg for, at indehavere af et uddannelsesbevis i farmaci, der er udstedt af et universitet eller en tilsvarende højere læreanstalt, og som opfylder betingelserne i artikel 44, mindst er berettiget til at optage eller udøve følgende former for virksomhed, med forbehold af et eventuelt krav om supplerende erhvervserfaring.

               a)

               galenisk fremstilling af lægemidler

               b)

               fremstilling af og kontrol med lægemidler

               c)

               kontrol med lægemidler i et hertil indrettet laboratorium

               d)

               oplagring, opbevaring og distribution af lægemidler i engrosleddet

               e)

               tilberedning af, kontrol med samt oplagring og udlevering af lægemidler på offentligt tilgængelige apoteker

               f)

               tilberedning af, kontrol med samt oplagring og udlevering af lægemidler på hospitaler

               g)

               information og rådgivning om lægemidler.

         3.   Når der som betingelse for adgang til eller udøvelse af en af formerne for farmaceutvirksomhed i en medlemsstat foruden et uddannelsesbevis, jf. bilag V, punkt 5.6.2, kræves supplerende erhvervserfaring, anerkender denne medlemsstat som tilstrækkeligt bevis herfor et certifikat udstedt af de kompetente myndigheder i den pågældendes hjemland, der bekræfter, at vedkommende har udøvet disse former for virksomhed i sit hjemland i en tilsvarende periode.
   4.   Den i stk. 3 omhandlede anerkendelse gælder dog ikke for så vidt angår de to års erhvervserfaring, som Storhertugdømmet Luxembourg kræver med henblik på en statslig bevilling til drift af apoteker med adgang for offentligheden.
   5.   Hvis der i en medlemsstat den 16. september 1985 fandtes en udvælgelsesprøve med det formål blandt de i stk. 2 omhandlede farmaceutiske kandidater at udvælge dem, som skal have tilladelse til at blive ejere af nye apoteker, der åbnes som led i en national ordning til bedre geografisk fordeling, kan denne medlemsstat, uanset stk. 1, opretholde denne udvælgelsesprøve og åbne adgang hertil for andre medlemsstaters statsborgere, der er i besiddelse af et af de i bilag V, punkt 5.6.2, anførte uddannelsesbeviser for farmaceuter, eller som er omfattet af bestemmelserne i artikel 23.
   Afdeling 8
   Arkitekt
   Artikel 46
   Arkitektuddannelsen
   1.   Arkitektuddannelsen omfatter i alt mindst enten fire års studier på heltidsbasis eller seks års studier, hvoraf mindst tre på heltidsbasis, ved et universitet eller en tilsvarende læreanstalt. Uddannelsen skal være afsluttet med eksamen på universitetsniveau.
   Uddannelsen, der skal være på universitetsniveau, og som hovedsagelig vedrører arkitektur, skal i lige grad tage hensyn til de teoretiske og praktiske sider ved arkitektuddannelsen og sikre erhvervelse af følgende kundskaber og færdigheder:

               a)

               færdighed i at udforme arkitektoniske projekter, der tager hensyn til både æstetiske og tekniske krav

               b)

               fyldestgørende kendskab til arkitekturens historie og teorier og dertil knyttede kunstarter, teknologier og humaniora

               c)

               kendskab til de skabende kunstarter for så vidt angår disses indflydelse på kvaliteten af arkitektonisk udformning

               d)

               fyldestgørende kendskab til byplanlægning, planlægning og den teknik, der anvendes i planlægningsprocessen

               e)

               forståelse af forholdet mellem mennesker og bygninger, mellem bygninger og deres omgivelser og behovet for at afpasse bygninger og områder efter hinanden i overensstemmelse med menneskets behov og forhold

               f)

               forståelse af arkitekterhvervet og af arkitektens rolle i samfundet, især ved udarbejdelsen af projekter, der tager hensyn til samfundsforhold

               g)

               forståelse af fremgangsmåden ved forundersøgelse og forberedelse af byggeprojekter til en projekteringsopgave

               h)

               forståelse af strukturelle, bygnings- og ingeniørmæssige problemer i forbindelse med bygningskonstruktion

               i)

               fyldestgørende viden om fysiske problemer og teknologier samt om bygningers funktion med henblik på at tilvejebringe komfort indendørs og beskyttelse mod de ydre klimatiske forhold

               j)

               sådanne tekniske færdigheder, at den pågældende bliver i stand til at udforme bygninger, der imødekommer de krav, brugerne stiller, samtidig med at nødvendige begrænsninger af budgethensyn eller på grund af byggelovgivningen respekteres

               k)

               fyldestgørende kendskab til de industrier, organisationer, forskrifter og fremgangsmåder, der er forbundet med projekters virkeliggørelse i form af bygninger og med at indpasse planer i den overordnede planlægning.

         2.   De kundskaber og færdigheder, der er omhandlet i stk. 1, kan ændres efter proceduren i artikel 58, stk. 2, med henblik på tilpasning til de videnskabelige og tekniske fremskridt.
   Denne ajourføring må ikke for nogen medlemsstat medføre en ændring af bestående lovgivningsmæssige principper for erhvervsreguleringen, der vedrører uddannelse og adgangsbetingelser for fysiske personer.
   Artikel 47
   Undtagelser fra kravene til arkitektuddannelsen
   1.   Uanset artikel 46 anses også følgende for at opfylde kravene i artikel 21: den treårige uddannelse på »Fachhochschulen« i Forbundsrepublikken Tyskland, som fandtes den 5. august 1985, som opfylder kravene i artikel 46, og som i denne medlemsstat giver adgang til at udøve de i artikel 48 omhandlede former for virksomhed under titlen arkitekt, hvis uddannelsen suppleres med fire års erhvervserfaring i Forbundsrepublikken Tyskland, der attesteres ved et certifikat udstedt af den faglige sammenslutning, på hvis medlemsliste den arkitekt er optaget, som ønsker at udnytte dette direktivs bestemmelser.
   Den faglige sammenslutning skal forud fastslå, at de af arkitekten udførte arbejder på arkitekturområdet er et vægtigt bevis på praktisk anvendelse af de i artikel 46, stk. 1, omhandlede kundskaber og færdigheder. Dette certifikat udstedes efter samme fremgangsmåde som den, der gælder for optagelse på den faglige sammenslutnings medlemsliste.
   2.   Uanset artikel 46 anses følgende for at opfylde kravene i artikel 21: uddannelse som led i ordninger til forbedring af den sociale status eller i universitetsstudier på deltidsbasis, uddannelse, der opfylder kravene i artikel 46, og som afsluttes med en eksamen i arkitektur, der bestås af personer, som i mindst syv år har arbejdet i arkitektfaget hos en arkitekt eller i en arkitektvirksomhed. En sådan eksamen skal være på universitetsniveau og svare til den i artikel 46, stk. 1, første afsnit, omhandlede afsluttende eksamen.
   Artikel 48
   Udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed som arkitekt
   1.   Ved erhvervsmæssig virksomhed som arkitekt forstås i dette direktiv virksomhed, der sædvanligvis udøves under titlen arkitekt.
   2.   En medlemsstats statsborgere, der har tilladelse til at benytte titlen arkitekt i medfør af en lov, der giver den kompetente myndighed i en medlemsstat mulighed for at tildele denne titel til statsborgere fra medlemsstaterne, som særlig måtte have udmærket sig ved kvaliteten af deres præstationer på arkitekturområdet, anses for at opfylde betingelserne for at udøve virksomhed som arkitekt under denne titel. De pågældende personers hjemland udsteder en attest, der godtgør, at deres virksomhed falder inden for arkitekturområdet.
   Artikel 49
   Arkitekters særlige erhvervede rettigheder
   1.   Medlemsstaterne anerkender de i bilag VI, punkt 6, anførte uddannelsesbeviser for arkitekter, som er udstedt af de øvrige medlemsstater for en uddannelse, der er påbegyndt senest i løbet af det i nævnte bilag anførte akademiske referenceår, selv om de ikke opfylder mindstekravene i artikel 46, ved at give dem samme retsvirkning på deres område som de uddannelsesbeviser for arkitekter, de selv udsteder, for så vidt angår adgang til og udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed som arkitekt.
   På samme vilkår anerkendes certifikater fra de kompetente myndigheder i Forbundsrepublikken Tyskland om ligestilling af uddannelsesbeviser udstedt efter den 8. maj 1945 af de kompetente myndigheder i Den Tyske Demokratiske Republik med de uddannelsesbeviser, der er anført i ovennævnte bilag.
   2.   Med forbehold af stk. 1 anerkender medlemsstaterne certifikater udstedt til medlemsstaternes statsborgere af de medlemsstater, der havde bestemmelser for adgang til og udøvelse af virksomhed som arkitekt på nedenstående datoer, og giver dem samme virkning på deres område som de uddannelsesbeviser, medlemsstaterne selv udsteder, for så vidt angår adgang til og udøvelse af virksomhed som arkitekt:

               a)

               1. januar 1995 for Østrigs, Finlands og Sveriges vedkommende

               b)

               1. maj 2004 for Den Tjekkiske Republiks, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets vedkommende

               c)

               5. august 1987 for de øvrige medlemsstaters vedkommende.

         De i stk. 1 omhandlede certifikater bekræfter, at indehaveren har fået tilladelse til at benytte titlen arkitekt senest på denne dato og rent faktisk inden for disse bestemmelsers rammer har udøvet den pågældende virksomhed i mindst tre på hinanden følgende år inden for de fem år, der går forud for certifikatets udstedelse.
   KAPITEL IV
   Fælles bestemmelser om etablering
   Artikel 50
   Dokumentation og formelle krav
   1.   Når værtsmedlemsstatens kompetente myndigheder træffer afgørelse om en ansøgning om tilladelse til udøvelse af et lovreguleret erhverv i medfør af dette afsnit, kan de kræve de i bilag VII anførte dokumenter og certifikater.
   De i bilag VII, punkt 1, litra d), e) og f), omhandlede dokumenter må ved fremlæggelsen ikke være mere end tre måneder gamle.
   Medlemsstater, organisationer og andre juridiske personer sørger for, at de afgivne oplysninger behandles fortroligt.
   2.   I tilfælde af begrundet tvivl kan værtsmedlemsstaten af de kompetente myndigheder i en medlemsstat kræve en bekræftelse af ægtheden af certifikater og uddannelsesbeviser, der er udstedt i den pågældende medlemsstat, samt i givet fald en bekræftelse af, at ansøgeren for så vidt angår de erhverv, der er omhandlet i kapitel III i dette afsnit, opfylder de mindstekrav til uddannelse, der er fastsat i henholdsvis artikel 24, 25, 28, 31, 34, 35, 38, 40, 44 og 46.
   3.   I tilfælde af begrundet tvivl, når et uddannelsesbevis som defineret i artikel 3, stk. 1, litra c), er udstedt af en kompetent myndighed i en medlemsstat og omfatter en uddannelse, der helt eller delvis er taget på en læreanstalt, der er lovligt etableret på en anden medlemsstat område, kan værtsmedlemsstaten sammen med det kompetente organ i udstedelsesmedlemsstaten kontrollere,

               a)

               om uddannelsesforløbet ved den pågældende læreanstalt er formelt attesteret af den læreanstalt, der er etableret i udstedelsesmedlemsstaten

               b)

               om det udstedte uddannelsesbevis er det samme som det, der ville være udstedt, hvis uddannelsesforløbet var fulgt i sin helhed i udstedelsesmedlemsstaten, og

               c)

               om uddannelsesbeviset giver samme erhvervsrettigheder på udstedelsesmedlemsstatens område.

         4.   Hvis en værtsmedlemsstat af sine egne statsborgere som betingelse for adgang til et lovreguleret erhverv kræver edsaflæggelse eller afgivelse af en højtidelig erklæring, og formuleringen af denne ed eller erklæring ikke kan anvendes af statsborgere fra de øvrige medlemsstater, sørger værtsmedlemsstaten for, at den pågældende kan anvende en passende og tilsvarende formulering.
   Artikel 51
   Procedure for gensidig anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer
   1.   Den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten bekræfter modtagelsen af ansøgningen inden for en måned og oplyser ansøgeren om eventuelle manglende dokumenter.
   2.   Ansøgninger om tilladelse til udøvelse af et lovreguleret erhverv skal behandles hurtigst muligt, og værtsmedlemsstatens kompetente myndighed skal under alle omstændigheder senest tre måneder efter forelæggelsen af den fuldt dokumenterede ansøgning træffe en begrundet afgørelse. Denne frist kan dog forlænges med én måned i de tilfælde, der hører under kapitel I og II i dette afsnit.
   3.   Afgørelsen, eller mangelen på samme inden for den fastsatte frist, skal kunne påklages efter national ret.
   Artikel 52
   Benyttelse af titel
   1.   Hvis benyttelsen af den titel, der hører til en af de former for virksomhed, som udøves i forbindelse med det pågældende erhverv, er lovreguleret i en værtsmedlemsstat, benytter statsborgere fra de øvrige medlemsstater, der i medfør af afsnit III har ret til at udøve et lovreguleret erhverv, den titel, der i værtsmedlemsstaten svarer til erhvervet, og gør brug af den eventuelle forkortelse herfor.
   2.   Hvis et erhverv i værtsmedlemsstaten er reguleret af en sammenslutning eller organisation, jf. artikel 3, stk. 2, kan medlemsstaternes statsborgere kun anvende den titel eller forkortelse, som denne sammenslutning eller organisation giver ret til, hvis de fremlægger bevis på medlemskab af nævnte sammenslutning eller organisation.
   Hvis sammenslutningen eller organisationen gør opnåelse af medlemskab betinget af visse kvalifikationer, kan denne betingelse for så vidt angår statsborgere fra andre medlemsstater, der er i besiddelse af de erhvervsmæssige kvalifikationer, kun gøres gældende på de vilkår, der er fastsat i dette direktiv.
   AFSNIT IV
   RETNINGSLINJER FOR ERHVERVSUDØVELSE
   Artikel 53
   Sprogkundskaber
   De personer, hvis erhvervsmæssige kvalifikationer anerkendes, skal være i besiddelse af de sprogkundskaber, der er nødvendige for at kunne udøve erhvervet i værtsmedlemsstaten.
   Artikel 54
   Benyttelse af uddannelsestitel
   Med forbehold af artikel 7 og 52 sikrer værtsmedlemsstaten, at de pågældende har ret til at benytte deres uddannelsestitel fra hjemlandet, og eventuelt en forkortelse for den, på denne medlemsstats sprog. Værtsmedlemsstaten kan foreskrive, at denne titel efterfølges af navn og beliggenhed for den institution eller det bedømmelsesudvalg, der har tildelt den. Hvis uddannelsestitlen fra hjemlandet kan forveksles med en titel, som i værtsmedlemsstaten kræver en supplerende uddannelse, som den begunstigede ikke har erhvervet, kan denne værtsmedlemsstat foreskrive, at den begunstigede skal benytte sin uddannelsestitel fra hjemlandet i en passende udformning, som værtsmedlemsstaten angiver.
   Artikel 55
   Sygesikringsoverenskomster
   Medlemsstater, der kræver, at personer, som har erhvervet deres erhvervsmæssige kvalifikationer på deres område, skal gennemføre en forberedende praktikanttjeneste og/eller opnå erhvervserfaring som betingelse for at kunne anerkendes af en sygeforsikring, giver med forbehold af artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, litra b), indehavere af erhvervsmæssige kvalifikationer som læge og tandlæge, erhvervet i en anden medlemsstat, dispensation fra dette krav.
   AFSNIT V
   ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE OG GENNEMFØRELSESBEFØJELSER
   Artikel 56
   Kompetente myndigheder
   1.   De kompetente myndigheder i værtsmedlemsstaten og hjemlandet arbejder tæt sammen og yder hinanden bistand med henblik på at lette anvendelsen af dette direktiv. De sørger for, at de oplysninger, de udveksler, behandles fortroligt.
   2.   De kompetente myndigheder i værtsmedlemsstaten og hjemlandet udveksler oplysninger om disciplinære eller strafferetlige sanktioner eller om andre alvorlige, konkrete forhold, der vil kunne få følger for udøvelsen af en virksomhed i henhold til dette direktiv, under overholdelse af lovgivningen om beskyttelse af personoplysninger, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (24) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation) (25).
   Hjemlandet undersøger rigtigheden af forholdene, og dets myndigheder bestemmer arten og omfanget af de undersøgelser, der skal foretages, og meddeler værtsmedlemsstaten de konsekvenser, de drager af de afgivne oplysninger.
   3.   Hver medlemsstat udpeger senest den 20. oktober 2007 de kompetente myndigheder og organer, der er bemyndiget til at udstede og modtage uddannelsesbeviser og andre dokumenter eller oplysninger, og de kompetente myndigheder og organer, der er bemyndiget til at modtage ansøgninger og træffe de i dette direktiv omhandlede afgørelser, og giver straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen meddelelse herom.
   4.   Hver medlemsstat udpeger en koordinator for de i stk. 1 omhandlede myndigheders virksomhed og underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom.
   Koordinatorerne har til opgave:

               a)

               at fremme en ensartet gennemførelse af dette direktiv

               b)

               at indhente alle oplysninger af betydning for gennemførelsen af dette direktiv, herunder navnlig vedrørende betingelserne for at optage et lovreguleret erhverv i medlemsstaterne.

         Med henblik på gennemførelsen af den i litra b) omhandlede opgave kan koordinatorerne rette henvendelse til de i artikel 57 omhandlede kontaktpunkter.
   Artikel 57
   Kontaktpunkter
   Hver medlemsstat udpeger senest den 20. oktober 2007 et kontaktpunkt, der har til opgave:

               a)

               at meddele borgere og kontaktpunkter i de øvrige medlemsstater alle nødvendige oplysninger i forbindelse med anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer som omhandlet i dette direktiv, især oplysninger om national lovgivning om erhvervsudøvelse, herunder social- og arbejdsmarkedslovgivning, og, hvis det er relevant, fagetiske regler

               b)

               at bistå borgerne med at udnytte de rettigheder, dette direktiv giver dem, om nødvendigt gennem samarbejde med de øvrige kontaktpunkter og værtsmedlemsstatens kompetente myndigheder.

         Kontaktpunkterne underretter på Kommissionens opfordring denne om resultatet af sager, de har behandlet i henhold til litra b) senest to måneder efter, at de har fået dem forelagt.
   Artikel 58
   Udvalg vedrørende anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer
   1.   Kommissionen bistås af et udvalg vedrørende anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer, i det følgende benævnt »udvalget«, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.
   2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
   Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til to måneder.
   3.   Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
   Artikel 59
   Høringer
   Kommissionen skal sikre, at der gennemføres høringer af eksperter fra de berørte erhvervsgrupper på en hensigtsmæssig måde, særlig i forbindelse med det arbejde, der udføres af det i artikel 58 omhandlede udvalg, ligesom den skal udsende en forklarende rapport om høringerne til udvalget.
   AFSNIT VI
   ANDRE BESTEMMELSER
   Artikel 60
   Rapporter
   1.   Fra den 20. oktober 2007 aflægger medlemsstaterne hvert andet år rapport til Kommissionen om anvendelsen af den indførte ordning. Denne rapport omfatter generelle bemærkninger, en statistisk oversigt over de afgørelser, der er truffet, og en beskrivelse af de vigtigste problemer, der er opstået i forbindelse med anvendelsen af direktivet.
   2.   Fra den 20. oktober 2007 udarbejder Kommissionen hvert femte år en rapport om dette direktivs gennemførelse.
   Artikel 61
   Undtagelsesbestemmelse
   Hvis der ved anvendelsen af en bestemmelse i dette direktiv opstår større vanskeligheder inden for bestemte områder i en medlemsstat, undersøger Kommissionen disse vanskeligheder i samarbejde med medlemsstaten.
   I givet fald træffer Kommissionen efter proceduren i artikel 58, stk. 2, beslutning om, at den pågældende medlemsstat i en begrænset periode kan undlade at anvende den pågældende bestemmelse.
   Artikel 62
   Ophævelse
   Direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF, 89/48/EØF, 92/51/EØF, 93/16/EØF og 1999/42/EF ophæves med virkning fra den 20. oktober 2007. Henvisninger til de ophævede direktiver gælder som henvisninger til dette direktiv, og retsakter, der er vedtaget på grundlag af de pågældende direktiver, berøres ikke heraf.
   Artikel 63
   Gennemførelse
   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 20. oktober 2007. De underretter straks Kommissionen herom.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Artikel 64
   Ikrafttræden
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 65
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 7. september 2005.

         På Europa-Parlamentets vegne
         J. BORRELL FONTELLES

         Formand

         På Rådets vegne
         C. CLARKE

         Formand

      (1)  EFT C 181 E af 30.7.2002, s. 183.

      (2)  EUT C 61 af 14.3.2003, s. 67.

      (3)  Europa-Parlamentets udtalelse af 11.2.2004 (EUT C 97 E af 22.4.2004, s. 230), Rådets fælles holdning af 21.12.2004 (EUT C 58 E af 8.3.2005, s. 1) og Europa-Parlamentets holdning af 11.5.2005 (endnu ikke offentliggjort i EUT). Rådets afgørelse af 6.6.2005.

      (4)  EFT L 178 af 17.7.2000, s. 1.

      (5)  EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1).

      (6)  EFT L 209 af 24.7.1992, s. 25. Senest ændret ved Kommissionens beslutning 2004/108/EF (EUT L 32 af 5.2.2004, s. 15).

      (7)  EFT L 201 af 31.7.1999, s. 77.

      (8)  EFT L 176 af 15.7.1977, s. 1. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

      (9)  EFT L 176 af 15.7.1977, s. 8. Senest ændret ved direktiv 2001/19/EF.

      (10)  EFT L 233 af 24.8.1978, s. 1. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

      (11)  EFT L 233 af 24.8.1978, s. 10. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

      (12)  EFT L 362 af 23.12.1978, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2001/19/EF.

      (13)  EFT L 362 af 23.12.1978, s. 7. Senest ændret ved direktiv 2001/19/EF.

      (14)  EFT L 33 af 11.2.1980, s. 1. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

      (15)  EFT L 33 af 11.2.1980, s. 8. Senest ændret ved direktiv 2001/19/EF.

      (16)  EFT L 223 af 21.8.1985, s. 15. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

      (17)  EFT L 253 af 24.9.1985, s. 34. Ændret ved direktiv 2001/19/EF.

      (18)  EFT L 253 af 24.9.1985, s. 37. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

      (19)  EFT L 165 af 7.7.1993, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

      (20)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

      (21)  EFT L 78 af 26.3.1977, s. 17. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

      (22)  EFT L 77 af 14.3.1998, s. 36. Ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

      (23)  EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2004/66/EF (EUT L 168 af 1.5.2004, s. 35).

      (24)  EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31. Ændret ved forordning (EF) nr. 1882/2003.

      (25)  EFT L 201 af 31.7.2002, s. 37.

      BILAG I
      Liste over faglige sammenslutninger eller organisationer, som opfylder betingelserne i artikel 3, stk. 2
      IRLAND (1)

                  1.

                  The Institute of Chartered Accountants in Ireland (2)

                  2.

                  The Institute of Certified Public Accountants in Ireland (2)

                  3.

                  The Association of Certified Accountants (2)

                  4.

                  Institution of Engineers of Ireland

                  5.

                  Irish Planning Institute

            DET FORENEDE KONGERIGE

                  1.

                  Institute of Chartered Accountants in England and Wales

                  2.

                  Institute of Chartered Accountants of Scotland

                  3.

                  Institute of Chartered Accountants in Ireland

                  4.

                  Chartered Association of Certified Accountants

                  5.

                  Chartered Institute of Loss Adjusters

                  6.

                  Chartered Institute of Management Accountants

                  7.

                  Institute of Chartered Secretaries and Administrators

                  8.

                  Chartered Insurance Institute

                  9.

                  Institute of Actuaries

                  10.

                  Faculty of Actuaries

                  11.

                  Chartered Institute of Bankers

                  12.

                  Institute of Bankers in Scotland

                  13.

                  Royal Institution of Chartered Surveyors

                  14.

                  Royal Town Planning Institute

                  15.

                  Chartered Society of Physiotherapy

                  16.

                  Royal Society of Chemistry

                  17.

                  British Psychological Society

                  18.

                  Library Association

                  19.

                  Institute of Chartered Foresters

                  20.

                  Chartered Institute of Building

                  21.

                  Engineering Council

                  22.

                  Institute of Energy

                  23.

                  Institution of Structural Engineers

                  24.

                  Institution of Civil Engineers

                  25.

                  Institution of Mining Engineers

                  26.

                  Institution of Mining and Metallurgy

                  27.

                  Institution of Electrical Engineers

                  28.

                  Institution of Gas Engineers

                  29.

                  Institution of Mechanical Engineers

                  30.

                  Institution of Chemical Engineers

                  31.

                  Institution of Production Engineers

                  32.

                  Institution of Marine Engineers

                  33.

                  Royal Institution of Naval Architects

                  34.

                  Royal Aeronautical Society

                  35.

                  Institute of Metals

                  36.

                  Chartered Institution of Building Services Engineers

                  37.

                  Institute of Measurement and Control

                  38.

                  British Computer Society

         (1)  Irske statsborgere er også medlemmer af følgende sammenslutninger eller organisationer i Det Forenede Kongerige:

                  Institute of Chartered Accountants in England and Wales

                  Institute of Chartered Accountants of Scotland

                  Institute of Actuaries

                  Faculty of Actuaries

                  The Chartered Institute of Management Accountants

                  Institute of Chartered Secretaries and Administrators

                  Royal Town Planning Institute

                  Royal Institution of Chartered Surveyors

                  Chartered Institute of Building.

         (2)  Kun i forbindelse med regnskabsrevision.

      BILAG II
      Liste over uddannelser med særlig struktur, der er omhandlet i artikel 11, litra c), nr. ii)
      1.   Paramedicinske og socialpædagogiske uddannelser

      Følgende uddannelser:
      I Tyskland:

                  —

                  pædiatrisk sygeplejerske (»Kinderkrankenschwester/Kinderkrankenpfleger«)

                  —

                  fysioterapeut (»Krankengymnast(in)/Physiotherapeut(in)«) (1)

                  —

                  ergoterapeut/arbejdsterapeut (»Beschäftigungs- und Arbeitstherapeut(in)/Ergotherapeut«)

                  —

                  talepædagog (»Logopäde/Logopädin«)

                  —

                  ortoptist (»Orthoptist(in)«)

                  —

                  statsanerkendt pædagog (»Staatlich anerkannte(r) Erzieher(in)«)

                  —

                  statsanerkendt sundhedspædagog (»Staatlich anerkannte(r) Heilpädagoge(-in)«)

                  —

                  teknisk laboratorieassistent (»medizinisch-technische(r) Laboratoriums- Assistent(in)«)

                  —

                  teknisk assistent (radiologi) (»medizinisch-technische(r) Radiologie-Assistent(in)«)

                  —

                  teknisk assistent (funktionsdiagnostik) (»medizinisch-technische(r) Assistent(in) für Funktionsdiagnostik«)

                  —

                  teknisk assistent (veterinærmedicin) (»veterinärmedizinisch-technische(r) Assistent(in)«)

                  —

                  diætetiker (»Diätassistent(in)«)

                  —

                  farmacitekniker (»Pharmazieingenieur«), uddannelse gennemført inden den 31. marts 1994 på det tidligere DDR's områder eller på de nye delstaters område

                  —

                  psykiatrisk sygeplejerske (»Psychiatrische(r) Krankenschwester/Krankenpfleger«)

                  —

                  taleterapeut (»Sprachtherapeut(in)«).

            I Den Tjekkiske Republik:

                  —

                  sygeplejer/plejeassistent (»Zdravotnický asistent«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 13 år omfattende mindst 8 års grundskole og 4 års sundhedsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet, afsluttet med en »maturitní zkouška«-eksamen.

                  —

                  ernæringsassistent (»Nutriční asistent«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 13 år omfattende mindst 8 års grundskole og 4 års sundhedsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet, afsluttet med en »maturitní zkouška«-eksamen.
      I Italien:

                  —

                  tandtekniker (»odontotecnico«)

                  —

                  optiker (»ottico«).

            I Cypern:

                  —

                  tandtekniker (»οδοντοτεχνίτης«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 14 år omfattende mindst 6 års grundskole, 6 års uddannelse på sekundærtrinnet og 2 års post-gymnasial erhvervsuddannelse efterfulgt af 1 års erhvervsfaglig erfaring.

                  —

                  optiker (»τεχνικός oπτικός«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 14 år omfattende mindst 6 års grundskole, 6 års uddannelse på sekundærtrinnet og 2 års post-gymnasial erhvervsfaglig uddannelse efterfulgt af 1 års erhvervserfaring.
      I Letland:

                  —

                  klinikassistent (»zobārstniecības māsa«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 13 år omfattende mindst 10 års almen skolegang og 2 års sundhedsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet og efterfulgt af 3 års erhvervserfaring, der afsluttes med en eksamen, der skal bestås for at få bevis for gennemført specialiseret uddannelse.

                  —

                  biomedicinsk laboratorieassistent (»biomedicīnas laborants«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 12 år omfattende mindst 10 års almen skolegang og 2 års sundhedsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet, efterfulgt af 2 års erhvervserfaring, der afsluttes med en eksamen, der skal bestås for at få bevis for gennemført specialiseret uddannelse.

                  —

                  tandtekniker (»zobu tehniķis«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 12 år omfattende mindst 10 års almen skolegang og 2 års sundhedsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet, efterfulgt af 2 års erhvervserfaring, der afsluttes med en eksamen, der skal bestås for at få bevis for gennemført specialiseret uddannelse.

                  —

                  fysioterapeutassistent (»fizioterapeita asistents«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 13 år omfattende mindst 10 års almen skolegang og 3 års sundhedsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet, efterfulgt af 2 års erhvervserfaring, der afsluttes med en eksamen, der skal bestås for at få bevis for gennemført specialiseret uddannelse.
      I Luxembourg:

                  —

                  teknisk assistent (radiologi) (»assistant(e) technique médical(e) en radiologie«)

                  —

                  teknisk laboratorieassistent (»assistant(e) technique médical(e) de laboratoire«)

                  —

                  psykiatrisk sygeplejerske (»infirmier/ière psychiatrique«)

                  —

                  teknisk assistent (kirurgi) (»assistant(e) technique médical(e) en chirurgie«)

                  —

                  pædiatrisk sygeplejerske (»infirmier/ière puériculteur/trice«)

                  —

                  narkosesygeplejerske (»infirmier/ière anesthésiste«)

                  —

                  eksamineret massør (»masseur/euse diplômé(e)«)

                  —

                  pædagog (»éducateur/trice«).

            I Nederlandene:

                  —

                  dyrlægeassistent (»dierenartsassistent«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 13 år, herunder:

                  i)

                  enten mindst 3 års erhvervsuddannelse på en fagskole, afsluttet med en prøve, og eventuelt suppleret med en specialisering af 1 eller 2 års varighed, afsluttet med en prøve eller

                  ii)

                  mindst 21/2 års erhvervsuddannelse på en fagskole, afsluttet med en prøve, og suppleret med mindst 6 måneders erhvervspraktik eller mindst 6 måneders praktisk uddannelse i en godkendt praktikvirksomhed eller

                  iii)

                  mindst 2 års erhvervsuddannelse på en fagskole, afsluttet med en prøve, og suppleret med mindst 1 års erhvervspraktik eller mindst 1 års praktisk uddannelse i en godkendt praktikvirksomhed eller

                  iv)

                  med hensyn til dyrlægeassistent (»dierenartsassistent«) 3 års erhvervsuddannelse på en fagskole (»MBO«-ordningen) eller 3 års erhvervsuddannelse i form af vekseluddannelse i lærlingeuddannelsessystemet (»LLW«), som begge afsluttes med en prøve.

            I Østrig:

                  —

                  særlig grundlæggende uddannelse i pædiatrisk sygepleje (»spezielle Grundausbildung in der Kinder- und Jugendlichenpflege«)

                  —

                  særlig grundlæggende uddannelse i psykiatrisk sundheds- og sygepleje (»spezielle Grundausbildung in der psychiatrischen Gesundheits- und Krankenpflege«)

                  —

                  kontaktlinseoptiker (»Kontaktlinsenoptiker«)

                  —

                  fodterapeut (»Fußpfleger«)

                  —

                  høreapparattekniker (»Hörgeräteakustiker«)

                  —

                  drogist (»Drogist«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 14 år, herunder en uddannelse på mindst 5 år, der er gennemgået som led i en struktureret uddannelse, og som er opdelt i en læretid på mindst 3 år delvis i en virksomhed og delvis på en fagskole samt en periode med erhvervspraktik og -uddannelse, som afsluttes med en prøve, der giver ret til at udøve det pågældende erhverv og uddanne lærlinge

                  —

                  massør (»Masseur«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på 14 år, herunder en uddannelse på mindst 5 år, der er gennemgået som led i en struktureret uddannelse, bestående af en læretid på 2 år og en periode på 2 år med erhvervspraktik og -uddannelse samt et kursus på 1 år, som afsluttes med en prøve, der giver ret til at udøve det pågældende erhverv og uddanne lærlinge

                  —

                  børnehavepædagog (»Kindergärtner/in«)

                  —

                  pædagog (»Erzieher«)

            der svarer til et uddannelsesforløb på 13 år, herunder 5 års erhvervsuddannelse på en fagskole, afsluttet med en prøve.
      I Slovakiet:

                  —

                  lærer i dans på grundlæggende kunstskoler (»učiteľ v tanečnom odbore na základných umeleckých školách«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 141/2 år omfattende 8 års grundskole, 4 års fagskole på sekundærtrinnet og et 5 semesters kursus i dansepædagogik.

                  —

                  lærer ved særlige uddannelsesfaciliteter og ved socialservicefaciliteter (»vychovávatel' v špeciálnych výchovných zariadeniach a v zariadeniach sociálnych služieb«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 14 år omfattende 8-9 års grundskole, 4 års pædagogikstudium eller andet studium på sekundærtrinnet og 2 års supplerende pædagogikstudium på deltid.
      2.   Mesteruddannelser (»Mester/Meister/Maître«), der svarer til uddannelser inden for håndværksmæssig virksomhed, der ikke er omfattet af direktivets afsnit III, kapitel II

      Følgende uddannelser:
      I Danmark:

                  —

                  optometrist

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på 14 år, heraf 5 års erhvervsuddannelse fordelt på en teoretisk uddannelse på 21/2 år på en fagskole og en praktisk uddannelse på 21/2 år i en virksomhed; uddannelsen afsluttes med en anerkendt prøve i håndværksvirksomhed, der giver ret til mestertitlen

                  —

                  ortopædimekaniker

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på 121/2 år, heraf 31/2 års erhvervsuddannelse fordelt på en teoretisk uddannelse på et 1/2 år på en fagskole og en praktisk uddannelse på 3 år i en virksomhed; uddannelsen afsluttes med en anerkendt prøve i håndværksvirksomhed, der giver ret til mestertitlen

                  —

                  ortopædiskomager

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på 131/2 år, heraf 41/2 års erhvervsuddannelse fordelt på en teoretisk uddannelse på 2 år på en fagskole og en praktisk uddannelse på 21/2 år i en virksomhed; uddannelsen afsluttes med en anerkendt prøve i håndværksvirksomhed, der giver ret til mestertitlen.
      I Tyskland:

                  —

                  optiker (»Augenoptiker«)

                  —

                  tandtekniker (»Zahntechniker«)

                  —

                  bandagist (»Bandagist«)

                  —

                  audiologiassistent (»Hörgeräte-Akustiker«)

                  —

                  ortopædimekaniker (»Orthopädiemechaniker«)

                  —

                  ortopædisk håndskomager (»Orthopädieschuhmacher«).

            I Luxembourg:

                  —

                  optiker (»opticien«)

                  —

                  tandtekniker (»mécanicien dentaire«)

                  —

                  audiologiassistent (»audioprothésiste«)

                  —

                  ortopædimekaniker-bandagist (»mécanicien orthopédiste/bandagiste«)

                  —

                  ortopædisk håndskomager (»orthopédiste-cordonnier«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på 14 år, herunder en uddannelse på mindst 5 år, der er gennemgået som led i en struktureret uddannelse, der er foregået dels i en virksomhed, dels på en fagskole, og som afsluttes med en prøve, der kræves bestået for at kunne udøve selvstændig håndværksvirksomhed, eller for som arbejdstager at opnå en stilling med et tilsvarende ansvar.
      I Østrig:

                  —

                  bandagist (»Bandagist«)

                  —

                  korsetmager (»Miederwarenerzeuger«)

                  —

                  optiker (»Optiker«)

                  —

                  ortopædisk håndskomager (»Orthopädieschuhmacher«)

                  —

                  ortopæditekniker (»Orthopädietechniker«)

                  —

                  tandtekniker (»Zahntechniker«)

                  —

                  gartner (»Gärtner«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 14 år, herunder en uddannelse på mindst 5 år, der er gennemgået som led i en struktureret uddannelse, og som er opdelt i en læretid på mindst 3 år delvis i en virksomhed og delvis på en fagskole samt en periode på mindst 2 år med erhvervspraktik og -uddannelse, som afsluttes med en mesterprøve, der giver ret til at udøve det pågældende erhverv, uddanne lærlinge og benytte titlen »Meister«.
      Mesteruddannelser inden for land- og skovbrug, især:

                  —

                  mester i landbrug (»Meister in der Landwirtschaft«)

                  —

                  mester i landbrugsøkonomi (»Meister in der ländlichen Hauswirtschaft«)

                  —

                  mester i havebrug (»Meister im Gartenbau«)

                  —

                  mester i grøntsagsavl (»Meister im Feldgemüsebau«)

                  —

                  mester i frugtavl og -behandling (»Meister im Obstbau und in der Obstverwertung«)

                  —

                  mester i vinavl og -fremstilling (»Meister im Weinbau und in der Kellerwirtschaft«)

                  —

                  mester i mejeribrug (»Meister in der Molkerei- und Käsereiwirtschaft«)

                  —

                  mester i hesteopdræt (»Meister in der Pferdewirtschaft«)

                  —

                  mester i fiskeri (»Meister in der Fischereiwirtschaft«)

                  —

                  mester i fjerkræavl (»Meister in der Geflügelwirtschaft«)

                  —

                  mester i biavl (»Meister in der Bienenwirtschaft«)

                  —

                  mester i skovbrug (»Meister in der Forstwirtschaft«)

                  —

                  mester i skovbeplantning og -forvaltning (»Meister in der Forstgarten- und Forstpflegewirtschaft«)

                  —

                  mester i landbrugslagerforvaltning (»Meister in der landwirtschaftlichen Lagerhaltung«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 15 år, herunder en uddannelse på mindst 6 år, der er gennemgået som led i en struktureret uddannelse, og som er opdelt i en læretid på mindst 3 år delvis i en virksomhed og delvis på en fagskole samt en periode på 3 år med erhvervspraktik, som afsluttes med en mesterprøve, der giver ret til at udøve det pågældende erhverv, uddanne lærlinge og benytte titlen »Meister«.
      I Polen:

                  —

                  lærer inden for erhvervsfaglig uddannelse (»Nauczyciel praktycznej nauki zawodu«)

            der svarer til et uddannelsesforløb på:

                  i)

                  8 års grundskole og 5 års erhvervsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet eller tilsvarende uddannelse på sekundærtrinnet på et relevant område efterfulgt af et kursus i pædagogik af en samlet varighed på mindst 150 timer, kursus i arbejdssikkerhed og arbejdshygiejne og 2 års erhvervserfaring inden for det fag, der skal undervises i

                  ii)

                  8 års grundskole og 5 års erhvervsfaglig uddannelse og afslutningsbevis fra en postgymnasial pædagogisk fagskole

                  iii)

                  8 års grundskole og 2-3 års grundlæggende erhvervsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet og mindst 3 års erhvervserfaring afsluttet med en mesterprøve inden for faget efterfulgt af et kursus i pædagogik af en varighed på mindst 150 timer.

            I Slovakiet:

                  —

                  erhvervsskolelærer (»majster odbornej výchovy«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 12 år omfattende 8 års grundskole, 4 års erhvervsfaglig uddannelse (fuldstændig erhvervsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet og/eller lærlingeuddannelse inden for den relevante (tilsvarende) erhvervsfaglige uddannelse eller lærlingeuddannelse), mindst 3 års erhvervserfaring inden for den afsluttede uddannelse eller lærlingeuddannelse og supplerende pædagogiske studier på universitetsniveau eller på tekniske universiteter, eller fuldstændig uddannelse eller lærlingeuddannelse på sekundærtrinnet inden for den relevante (tilsvarende) erhvervsfaglige uddannelse eller lærlingeuddannelse, mindst 3 års erhvervserfaring inden for den afsluttede uddannelse eller lærlingeuddannelse og supplerende pædagogiske studier på universitetsniveau, eller fra den 1. september 2005 specialiseret uddannelse inden for specialpædagogik, der gives på metodologicentre for erhvervsskolelærere på særlige skoler uden supplerende pædagogiske studier.
      3.   Maritime erhverv

                  a)

                  Maritim sejlads

            Følgende uddannelser:
      i Den Tjekkiske Republik:

                  —

                  bådsmand (»palubní asistent«)

                  —

                  vagthavende navigatør (»námořní poručík«)

                  —

                  overstyrmand (»první palubní důstojník«)

                  —

                  skibsfører (»kapitán«)

                  —

                  maskinassistent (»strojní asistent«)

                  —

                  maskinofficer (»strojní důstojník«)

                  —

                  anden maskinmester (»druhý strojní důstojník«)

                  —

                  første maskinmester (»první strojní důstojník«)

                  —

                  elektriker (»elektrotechnik«)

                  —

                  chefelektriker (»elektrodůstojník«)

            i Danmark:

                  —

                  skibsfører

                  —

                  overstyrmand

                  —

                  enestyrmand, vagthavende styrmand

                  —

                  vagthavende styrmand

                  —

                  maskinchef

                  —

                  l. maskinmester

                  —

                  l. maskinmester/vagthavende maskinmester

            i Tyskland:

                  —

                  skibsfører (»Kapitän AM«)

                  —

                  skibsfører (»Kapitän AK«)

                  —

                  styrmand (»Nautischer Schiffsoffizier AMW«)

                  —

                  styrmand (»Nautischer Schiffsoffizier AKW«)

                  —

                  maskinmester (niveau C) (»Schiffsbetriebstechniker CT — Leiter von Maschinenanlagen«)

                  —

                  maskinist (niveau C) - maskinchef (»Schiffsmaschinist CMa — Leiter von Maschinenanlagen«)

                  —

                  maskinmester (niveau C) (»Schiffsbetriebstechniker CTW«)

                  —

                  maskinist (niveau C) — eneste maskinofficer (»Schiffsmaschinist CMaW — Technischer Alleinoffizier«)

            i Italien:

                  —

                  styrmand (»ufficiale di coperta«)

                  —

                  maskinmester (»ufficiale di macchina«)

            i Letland:

                  —

                  skibselektriker (»Kuģu elektromehāniķis«)

                  —

                  køleanlægstekniker (»kuģa saldēšanas iekārtu mašīnists«)

            i Nederlandene:

                  —

                  styrmand i kystfart (med supplement) (»stuurman kleine handelsvaart (met aanvulling)«)

                  —

                  motormand (»diploma motordrijver«)

                  —

                  VTS-tjenestemand (»VTS-functionaris«)

            der svarer til følgende uddannelser:

                  —

                  i Den Tjekkiske Republik:

                              i)

                              med hensyn til bådsmand (»palubní asistent«)

                                          1.

                                          Alder mindst 20 år.

                                          2.

                                                      a)

                                                      Søfartsakademi eller søfartsskole — navigationsafdelingen, begge uddannelser skal afsluttes med »maturitní zkouška« og godkendt farttid på søgående skib på mindst 6 måneder under studierne, eller

                                                      b)

                                                      godkendt farttid på søgående skib på mindst 2 år som menig, der indgår i brovagten som støtte, og afslutning af en godkendt uddannelse, der opfylder de relevante kvalifikationskrav omhandlet i afsnit A-II/1 i STCW (International Convention on Standards of Training, Certification and Watchkeeping for Seafarers), gennemført på et søfartsakademi eller en søfartsskole hos STCW-konventionsparten, og bestået eksamen over for et bedømmelsesudvalg, der er anerkendt af Den Tjekkiske Republiks Søtransportkomité (MTC).

                              ii)

                              med hensyn til vagthavende navigatør (»námořní poručík«)

                                          1.

                                          Godkendt farttid på søgående skib som dæksassistent på skibe på 500 bruttotonnage eller mere i mindst 6 måneder for en afgangselev med eksamen fra en søfartsskole eller -akademi, eller 1 år for en afgangselev med eksamen fra en godkendt uddannelse, herunder mindst 6 måneder som menig, der indgår i brovagten.

                                          2.

                                          Behørigt udfyldt og godkendt uddannelsesbog for uddannelse om bord for styrmandselever.

                              iii)

                              med hensyn til overstyrmand (»první palubní důstojník«)
                              Bevis for kvalifikationer som vagthavende navigatør på skibe på 500 bruttotonnage eller mere og mindst 12 måneders godkendt farttid på søgående skib i den egenskab.

                              iv)

                              med hensyn til skibsfører (»kapitán«)

                                          1.

                                          Bevis for tjeneste som skibsfører på skibe mellem 500 og 3 000 bruttotonnage.

                                          2.

                                          Bevis for kvalifikationer som overstyrmand på skibe på 3 000 bruttotonnage eller mere og mindst 6 måneders godkendt farttid på søgående skib som overstyrmand på skibe på 500 bruttotonnage eller mere og mindst 6 måneders godkendt farttid på søgående skib som overstyrmand på skibe på 3 000 bruttotonnage eller mere.

                              v)

                              med hensyn til maskinassistent (»strojní asistent«)

                                          1.

                                          Alder mindst 20 år.

                                          2.

                                          Søfartsakademi eller søfartsskole — afdeling for teknologi og godkendt farttid på søgående skib på mindst 6 måneder under uddannelsen.

                              vi)

                              med hensyn til maskinofficer (»strojní důstojník«)
                              Godkendt farttid på søgående skib som maskinassistent på mindst 6 måneder for en afgangselev fra et søfartsakademi eller en søfartsskole.

                              vii)

                              med hensyn til anden maskinmester (»druhý strojní důstojník«)
                              Godkendt farttid på søgående skib på mindst 12 måneder som tredje maskinofficer på skibe, hvor hovedmaskineriets fremdrivningseffekt er på 750 kW eller derover

                              viii)

                              med hensyn til første maskinmester (»první strojní důstojník«)
                              Relevant bevis for tjeneste som anden maskinmester på skibe, hvor hovedmaskineriets fremdrivningseffekt er 3 000 kW eller derover, og som har mindst 6 måneders godkendt farttid på et søgående skib i den egenskab.

                              ix)

                              med hensyn til elektriker (»elektrotechnik«)

                                          1.

                                          Alder mindst 18 år.

                                          2.

                                          Søfarts- eller andet akademi, afdeling for elektromekanik eller teknisk skole for elektroteknik, alle uddannelser skal afsluttes med »maturitní zkouška« og mindst 12 måneders godkendt praktik inden for elektromekanik.

                              x)

                              med hensyn til chefelektriker (»lektro-důstojník«)

                                          1.

                                          Søfartsakademi eller søfartsskole, afdeling for maritim elektromekanik eller andet akademi eller anden skole på sekundærtrinnet inden for elektromekanik, alle uddannelser skal afsluttes med »maturitní zkouška« eller en statseksamen.

                                          2.

                                          Godkendt farttid på søgående skib som elektriker i mindst 12 måneder for en afgangselev fra et akademi eller en teknisk skole, eller 24 måneder for en afgangselev fra en skole på sekundærtrinnet.

                  —

                  i Danmark ni års folkeskole efterfulgt af en erhvervsfaglig grunduddannelse og/eller fartstid på mellem 17 og 36 måneder, som:

                              i)

                              for den vagthavende styrmand suppleres med et års videregående erhvervsuddannelse

                              ii)

                              for de øvrige suppleres med tre års videregående erhvervsuddannelse

                  —

                  i Tyskland et samlet uddannelsesforløb på mellem 14 og 18 år, heraf en 3-årig grundlæggende erhvervsuddannelse og 1 års fartstid, efterfulgt af en videregående erhvervsuddannelse på 1 til 2 år eventuelt suppleret med en erhvervspraktikperiode i navigation på 2 år

                  —

                  i Letland:

                              i)

                              med hensyn til skibselektriker (»kuģu elektromehāniķis«)

                                          1.

                                          En person på mindst 18 år.

                                          2.

                                          Svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 12 år og 6 måneder, herunder mindst 9 års grundskole og mindst 3 års erhvervsfaglig uddannelse. Herudover tjeneste på mindst 6 måneder til søs som elektriker eller assisterende elektriker på skibe med en generatorydelse på over 750 kW. Den erhvervsfaglige uddannelse afsluttes med en særlig eksamen afholdt af den kompetente myndighed i overensstemmelse med det af transportministeriet godkendte uddannelsesprogram.

                              ii)

                              med hensyn til køleanlægstekniker (»kuģa saldēšanas iekārtu mašīnists«)

                                          1.

                                          En person på mindst 18 år.

                                          2.

                                          Svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 13 år, herunder mindst 9 års grundskole og mindst 3 års erhvervsfaglig uddannelse. Herudover tjeneste på mindst 12 måneder til søs som køleanlægsteknikerassistent. Den erhvervsfaglige uddannelse afsluttes med en særlig eksamen afholdt af den kompetente myndighed i overensstemmelse med det af transportministeriet godkendte uddannelsesprogram.

                  —

                  i Italien et samlet uddannelsesforløb på 13 år, heraf mindst 5 års erhvervsuddannelse, afsluttet med en prøve, og i givet fald suppleret med en praktikperiode

                  —

                  i Nederlandene:

                              i)

                              med hensyn til styrmand i kystfart (med supplement) (»stuurman kleine handelsvaart (met aanvulling)«) og motormand (»diploma motordrijver«) et uddannelsesforløb på 14 år, heraf mindst 2 år i en fagskole, suppleret med en praktikperiode på 12 måneder

                              ii)

                              med hensyn til VTS-tjenestemand (»VTS-functionaris«) et samlet uddannelsesforløb på mindst 15 år, herunder mindst 3 års højere erhvervsuddannelse (HBO) eller erhvervsuddannelse på mellemniveau (MBO), der efterfølges af nationale eller regionale specialuddannelser, og som hver omfatter mindst 12 ugers teoretisk uddannelse og afsluttes med en prøve.

                        Disse uddannelser anerkendes inden for rammerne af den internationale STCW-konvention (den internationale konvention om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold, 1978).

                  b)

                  Havfiskeri:

            Følgende uddannelser:
      i Tyskland:

                  —

                  skibsfører/fiskeri (»Kapitän BG/Fischerei«)

                  —

                  skibsfører/fiskeri (»Kapitän BLK/Fischerei«)

                  —

                  styrmand/fiskeri (»Nautischer Schiffsoffizier BGW/Fischerei«)

                  —

                  styrmand/fiskeri (»Nautischer Schiffsoffizier BK/Fischerei«)

            i Nederlandene:

                  —

                  styrmand/maskinist V (»stuurman werktuigkundige V«)

                  —

                  maskinist IV, fiskeri (»werktuigkundige IV visvaart«)

                  —

                  styrmand IV, fiskeri (»stuurman IV visvaart«)

                  —

                  styrmand/maskinist VI (»stuurman werktuigkundige VI«)

            der svarer til følgende uddannelser:

                  —

                  i Tyskland et samlet uddannelsesforløb på mellem 14 og 18 år, heraf en 3-års grundlæggende erhvervsuddannelse og 1 års fartstid, efterfulgt af en videregående erhvervsuddannelse på 1 til 2 år eventuelt suppleret med en erhvervspraktikperiode i navigation på 2 år

                  —

                  i Nederlandene et uddannelsesforløb på mellem 13 og 15 år, heraf mindst 2 år i en fagskole suppleret med en praktikperiode på 12 måneder.

            Disse uddannelser er anerkendt inden for rammerne af Torremolinos-konventionen (den internationale konvention om fiskefartøjers sikkerhed, 1977).
      4.   Tekniske erhverv

      Følgende uddannelser:
      i Den Tjekkiske Republik:

                  —

                  autoriseret tekniker, autoriseret konstruktør (»autorizovaný technik, autorizovaný stavitel«)

            der svarer til mindst 9 års erhvervsfaglig uddannelse opdelt i 4 års teknisk uddannelse på sekundærtrinnet afsluttet med en »maturitní zkouška« (eksamen fra en teknisk skole på sekundærtrinnet) og 5 års erhvervserfaring afsluttet med en faglig kvalifikationsprøve med henblik på udøvelse af den valgte faglige aktivitet inden for byggesektoren (i henhold til lov nr. 50/1976 Sb. (lov om byggeri) og lov nr. 360/1992 Sb.)

                  —

                  fører af et sporbundet køretøj (»fyzická osoba řídící drážní vozidlo«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 12 år omfattende mindst 8 års grundskole og mindst 4 års erhvervsfaglig uddannelse afsluttet med »maturitní zkouška« og afsluttet med statseksamen i køretøjernes drivkraft

                  —

                  sporkontroltekniker (»drážní revizní technik«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 12 år omfattende mindst 8 års grunduddannelse og mindst 4 års erhvervsfaglig uddannelse på en maskinskole eller en teknisk skole på sekundærtrinnet, afsluttet med en »maturitní zkouška«-eksamen.

                  —

                  kørelærer (»učitel autoškoly«)

            Alder mindst 24 år og et samlet uddannelsesforløb på mindst 12 år omfattende mindst 8 års grundskole og mindst 4 års erhvervsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet, der er fokuseret på trafik og maskineri og afsluttet med »maturitní zkouška«

                  —

                  statstekniker til inspektion af motorkøretøjer (»kontrolní technik STK«)

            Alder mindst 21 år og et samlet uddannelsesforløb på mindst 12 år omfattende mindst 8 års grundskole og mindst 4 års erhvervsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet, afsluttet med »maturitní zkouška«. Efterfulgt af mindst 2 års teknisk praksis, et kørekort, en ren straffeattest, og afslutning af den særlige uddannelse på mindst 120 timer samt beståelse af prøven

                  —

                  mekaniker til kontrol af udstødningsgasser fra biler (»mechanik měření emisí«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 12 år omfattende mindst 8 års grundskole og mindst 4 års erhvervsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet afsluttet med »maturitní zkouška«. Desuden kræves afslutning af 3 års teknisk praktik og særlig uddannelse som »mekaniker til kontrol af udstødningsgasser fra biler« af mindst 8 timers varighed samt beståelse af prøven

                  —

                  skibsfører 1. klasse (»kapitán I. třídy«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 15 år omfattende 8 års grundskole og 3 års erhvervsfaglig uddannelse afsluttet med »maturitní zkouška« og afsluttet med en eksamen bekræftet af et kvalifikationsbevis. Denne erhvervsfaglige uddannelse skal følges op af 4 års erhvervspraksis, eller afsluttes med en prøve

                  —

                  restaurator af monumenter inden for kunsthåndværk (»restaurátor památek, které jsou díly uměleckých řemesel«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på 12 år, såfremt dette omfatter fuld teknisk uddannelse i restaurering på sekundærtrinnet; eller 10-12 års studier på en tilsvarende uddannelse plus 5 års erhvervserfaring, hvis der er tale om en fuld teknisk uddannelse på sekundærtrinnet, der afsluttes med »maturitní zkouška«, eller 8 års erhvervserfaring, hvis der er tale om en teknisk uddannelse på sekundærtrinnet, der afsluttes med den endelige svendeprøve

                  —

                  restaurator af kunstværker, der ikke er monumenter, og som opbevares i samlinger på museer og gallerier, og af andre genstande af kulturel værdi (»restaurátor děl výtvarných umění, která nejsou památkami a jsou uložena ve sbírkách muzeí a galerií, a ostatních předmětů kulturní hodnoty«),

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på 12 år plus 5 års erhvervserfaring, hvis der er tale om en fuld teknisk uddannelse i restaurering på sekundærtrinnet, der afsluttes med »maturitní zkouška«

                  —

                  leder af affaldshåndtering (»odpadový hospodář«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 12 år omfattende mindst 8 års grundskole og mindst 4 års erhvervsfaglig uddannelse afsluttet med »maturitní zkouška«-eksamen og mindst 5 års erhvervserfaring inden for affaldshåndtering inden for de seneste 10 år.

                  —

                  leder af sprængningsteknologi (»technický vedoucí odstřelů«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 12 år, herunder mindst 8 års grundskole og mindst 4 års erhvervsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet afsluttet med »maturitní zkouška«
      og efterfulgt af:
      2 år som sprængningsarbejder under jorden og 1 år over jorden; herunder 6 måneder som assisterende sprængningsarbejder
      uddannelseskursus på 100 timers teoretisk og praktisk undervisning efterfulgt af en prøve aflagt ved den relevante distriktsminemyndighed
      mindst 6 måneders erhvervserfaring med planlægning og gennemføring af større sprængningsarbejder
      uddannelseskursus på 32 timers teoretisk og praktisk undervisning efterfulgt af en prøve aflagt ved den tjekkiske minemyndighed
      i Italien:

                  —

                  landmåler (»geometra«)

                  —

                  landbrugskonsulent (»perito agrario«)

            der svarer til et samlet uddannelsesforløb på det tekniske sekundærtrin på mindst 13 år, heraf 8 års pligtig skolegang efterfulgt af 5 års skolegang på sekundærtrinnet, hvoraf de 3 er koncentreret om det pågældende fag, afsluttet med en teknisk studentereksamen, suppleret

                  i)

                  for så vidt angår uddannelse som landmåler enten med et praktikophold på mindst 2 år i en virksomhed eller med 5 års faglig erfaring

                  ii)

                  for så vidt angår landbrugskonsulenter, med fuldførelsen af et praktikophold på mindst 2 år

            efterfulgt af en statskontrolleret prøve
      i Letland:

                  —

                  lokomotivførerassistent (»vilces līdzekļa vadītāja (mašīnista) palīgs«)

            alder mindst 18 år; består af et samlet uddannelsesforløb på mindst 12 år omfattende mindst 8 års grundskole og mindst 4 års erhvervsfaglig uddannelse. Den erhvervsfaglige uddannelse afsluttes med en særlig prøve aflagt over for en arbejdsgiver. Kvalifikationsbevis udstedes af en kompetent myndighed for 5 år
      i Nederlandene:

                  —

                  foged (»gerechtsdeurwaarder«)

                  —

                  tandprotesemager (»tandprotheticus«)

            der svarer til et samlet alment og erhvervsrettet uddannelsesforløb:

                  i)

                  med hensyn til foged (»gerechtsdeurwaarder«) på i alt 19 år, herunder 8 års pligtig skolegang efterfulgt af 8 års skolegang på sekundærtrinnet, der omfatter 4 års teknisk undervisning, og som afsluttes med en statskontrolleret prøve og suppleres med 3 års teoretisk og praktisk erhvervsuddannelse

                  ii)

                  med hensyn til tandprotesemager (»tandprotheticus«) på i alt mindst 15 års heltidsuddannelse og 3 års deltidsuddannelse, herunder 8 års skolegang på primærtrinnet, 4 års almen sekundærundervisning og fuldførelse af 3 års erhvervsuddannelse, der omfatter teoretisk og praktisk uddannelse til tandtekniker suppleret med 3 års deltidsuddannelse til tandprotesemager, der afsluttes med en prøve

            i Østrig:

                  —

                  forstmand (»Förster«)

                  —

                  teknisk konsulent (»Technisches Büro«)

                  —

                  leje af arbejdskraft (»Überlassung von Arbeitskräften — Arbeitsleihe«)

                  —

                  arbejdsformidler (»Arbeitsvermittlung«)

                  —

                  investeringskonsulent (»Vermögensberater«)

                  —

                  detektiv (»Berufsdetektiv«)

                  —

                  sikkerhedsvagt (»Bewachungsgewerbe«)

                  —

                  ejendomsmægler (»Immobilienmakler«)

                  —

                  ejendomsadministrator (»Immobilienverwalter«)

                  —

                  byggeleder (»Bauträger, Bauorganisator, Baubetreuer«)

                  —

                  inkassator (»Inkassobüro/Inkassoinstitut«)

            der svarer til et samlet alment og erhvervsrettet uddannelsesforløb på mindst 15 år, heraf 8 års pligtig skolegang efterfulgt af mindst 5 års faglig uddannelse eller handelsuddannelse på sekundærtrinnet, afsluttet med en prøve og suppleret med mindst 2 års praktikophold afsluttet med en erhvervsfaglig prøve

                  —

                  forsikringskonsulent (»Berater in Versicherungsangelegenheiten«)

            der svarer til et samlet alment og erhvervsrettet uddannelsesforløb på 15 år, heraf 6 års erhvervsuddannelse som led i en struktureret uddannelse, opdelt på 3 års lærlingeuddannelse og 3 års erhvervspraktik og -uddannelse, afsluttet med en prøve

                  —

                  bygmester/projektleder (»Planender Baumeister«)

                  —

                  tømrermester/projektleder (»Planender Zimmermeister«)

            der svarer til et samlet alment og erhvervsrettet uddannelsesforløb på mindst 18 år, heraf mindst 9 års erhvervsuddannelse opdelt i 4 års skolegang på det tekniske sekundærtrin og 5 års erhvervspraktik afsluttet med en prøve, der giver ret til at udøve det pågældende erhverv og uddanne lærlinge, for så vidt denne uddannelse vedrører bygningsprojektering, teknisk beregning og byggeledelse (Maria Theresia forret)

                  —

                  regnskabsfører (»Gewerblicher Buchhalter«) som omhandlet i Gewerbeordnung af 1994 (lov af 1994 om handel, håndværk og industri)

                  —

                  selvstændig regnskabsfører (»Selbständiger Buchhalter«) som omhandlet i Bundesgesetz über die Wirtschaftstreuhandberufe af 1999 (lov af 1999 om offentlig revision)

            i Polen:

                  —

                  bilinspektionstekniker ved en bilinspektionsstation på grundniveau (»diagnosta przeprowadzający badania techniczne w stacji kontroli pojazdów o podstawowym zakresie badań«)

            der svarer til 8 års grundskole og 5 års erhvervsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet koncentreret om motorkøretøjer samt 3 års praktik på en tankstation eller et værksted, herunder 51 timers grundlæggende uddannelse i inspektion af motorkøretøjer samt beståelse af en kvalifikationsprøve

                  —

                  bilinspektionstekniker ved en distriktsbilinspektionsstation (»diagnosta przeprowadzający badania techniczne pojazdu w okręgowej stacji kontroli pojazdów«)

            der svarer til 8 års grundskole og 5 års erhvervsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet koncentreret om motorkøretøjer samt 4 års praktik på en tankstation eller på et værksted herunder 51 timers grundlæggende kursus i inspektion af motorkøretøjer og beståelse af en kvalifikationsprøve.

                  —

                  bilinspektionstekniker ved en bilinspektionsstation (»diagnosta wykonujący badania techniczne pojazdów w stacji kontroli pojazdów«)

            der svarer til

                  i)

                  8 års grundskole og 5 års erhvervsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet koncentreret om motorkøretøjer, 4 års bekræftet praktik på en tankstation eller et værksted, eller

                  ii)

                  8 års grundskole og 5 års erhvervsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet på et andet område end motorkøretøjer samt 8 års praktik på en tankstation eller et værksted — 113 timers samlet kursus omfattende grundkursus og specialkursus med prøve efter hvert niveau.

            De enkelte kursers varighed og generelle mål inden for den samlede uddannelse til bilinspektionstekniker er specificeret i infrastrukturministerens bekendtgørelse af 28. november 2002 om specifikke krav til bilinspektionsteknikere (Statstidende af 2002, nr. 208, pos. 1769)

                  —

                  jernbaneekspeditør (»dyżurny ruchu«)

            der svarer til 8 års grundskole og 4 års erhvervsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet med speciale i jernbanetransport, kursus, der forbereder til arbejdet som jernbaneekspeditør på 45 dage og beståelse af kvalifikationsprøven, eller der svarer til 8 års grundskole og 5 års erhvervsfaglig uddannelse på sekundærtrinnet med speciale i jernbanetransport, kursus, der forbereder til arbejdet som jernbaneekspeditør på 63 dage og beståelse af kvalifikationsprøven.
      5.   Uddannelser i Det Forenede Kongerige, der er godkendt som National Vocational Qualifications eller som Scottish Vocational Qualifications:
      Uddannelser til følgende erhverv:

                  —

                  godkendt dyresygeplejer(ske) (»listed veterinary nurse«)

                  —

                  mineelektroingeniør (»mine electrical engineer«)

                  —

                  minemaskiningeniør (»mine mechanical engineer«)

                  —

                  tandterapeut (»dental therapist«)

                  —

                  tandhygiejneekspert (»dental hygienist«)

                  —

                  ordinerende optiker(»dispensing optician«)

                  —

                  assisterende mineingeniør (»mine deputy«)

                  —

                  kurator (»insolvency practitioner«)

                  —

                  autoriseret notar i ejendomsoverdragelsessager (»licensed conveyancer«)

                  —

                  førstestyrmand på fragt- og passagerskibe (»first mate — freight/passenger ships — unrestricted«)

                  —

                  andenstyrmand på fragt- og passagerskibe (»second mate — freight/passenger ships — unrestricted«)

                  —

                  tredjestyrmand på fragt- og passagerskibe (»third mate — freight/passenger ships — unrestricted«)

                  —

                  dæksofficer på fragt- og passagerskibe (»deck officer — freight/passenger ships — unrestricted«)

                  —

                  maskinofficer på fragt- og passagerskibe (»engineer officer — freight/passenger ships — unlimited trading area«)

                  —

                  tekniker i affaldshåndtering (»certified technically competent person in waste management«)

            der fører frem til de kvalifikationer, der er godkendt som National Vocational Qualifications (NVQs) eller godkendt i Skotland som Scottish Vocational Qualifications, og som ligger på niveau 3 og 4 i Det Forenede Kongeriges National Framework of Vocational Qualifications.
      For disse niveauer gælder følgende definitioner:

                  —

                  Niveau 3: kompetence med hensyn til en bred vifte af forskellige arbejdsaktiviteter, der udføres i en lang række forskellige sammenhænge, og hvoraf de fleste er komplekse og ikke-rutinemæssige. Der er tale om en betydelig grad af ansvar og selvstændighed, ligesom der i mange tilfælde stilles krav om tilsyn med eller ledelse af andre.

                  —

                  Niveau 4: kompetence med hensyn til en bred vifte af komplekse, tekniske eller faglige arbejdsaktiviteter, der udøves i en lang række forskellige sammenhænge og med en høj grad af personligt ansvar og selvstændighed. Der er ofte tale om ansvar for andres arbejde og for fordeling af midler.

         (1)  Titlen »Krankengymnast(in)« er fra den 1. juni 1994 erstattet af titlen »Physiotherapeut(in)«. De af erhvervets udøvere, som har opnået deres eksamensbevis inden denne dato, kan dog, hvis de ønsker det, fortsat anvende den tidligere titel »Krankengymnast(in)«.

      BILAG III
      Liste over lovregulerede uddannelser, der er omhandlet i artikel 13, stk. 2, tredje afsnit
      I Det Forenede Kongerige:
      De lovregulerede uddannelser, som fører frem til de kvalifikationer, der er godkendt som National Vocational Qualifications (NVQs) eller godkendt i Skotland som Scottish Vocational Qualifications, og som ligger på niveau 3 og 4 i Det Forenede Kongeriges National Framework of Vocational Qualifications.
      For disse niveauer gælder følgende definitioner:

                  —

                  Niveau 3: kompetence med hensyn til en bred vifte af forskellige arbejdsaktiviteter, der udføres i en lang række forskellige sammenhænge, og hvoraf de fleste er komplekse og ikke-rutinemæssige. Der er tale om en betydelig grad af ansvar og selvstændighed, ligesom der i mange tilfælde stilles krav om tilsyn med eller ledelse af andre.

                  —

                  Niveau 4: kompetence med hensyn til en bred vifte af komplekse, tekniske eller faglige arbejdsaktiviteter, der udøves i en lang række forskellige sammenhænge og med en høj grad af personligt ansvar og selvstændighed. Der er ofte tale om ansvar for andres arbejde og for fordeling af midler.

            I Tyskland:
      Følgende lovregulerede uddannelser:

                  —

                  De lovregulerede uddannelser, som fører frem til erhvervene teknisk assistent (»technische(r) Assistent(in)«), handelsassistent (»kaufmännische(r) Assistent(in)«) og erhverv i den sociale sektor (»soziale Berufe«) samt erhvervet som statsprøvet vejrtræknings-, tale- og stemmepædagog (»staatlich geprüfte(r) Atem-, Sprech- und Stimmlehrer(in)«), af en samlet varighed på mindst 13 år, som forudsætter første trin af sekundærundervisningen (»mittlerer Bildungsabschluss«), og som omfatter:

                              i)

                              mindst 3 års erhvervsuddannelse på en fagskole (1) (»Fachschule«), afsluttet med en prøve og eventuelt suppleret med en specialisering af 1 eller 2 års varighed, afsluttet med en prøve, eller

                              ii)

                              mindst 21/2 år på en fagskole (»Fachschule«), afsluttet med en prøve, og suppleret med mindst 6 måneders erhvervspraktik eller mindst 6 måneders praktisk uddannelse i en godkendt praktikvirksomhed, eller

                              iii)

                              mindst 2 år på en fagskole (»Fachschule«), afsluttet med en prøve, og suppleret med mindst 1 års erhvervspraktik eller mindst 1 års praktisk uddannelse i en godkendt praktikvirksomhed.

                  —

                  De lovregulerede uddannelser med henblik på erhvervene statsprøvet (»staatlich geprüfte(r)«) tekniker (»Techniker(in)«), virksomhedsøkonom (»Betriebswirt(in)«), designer (»Gestalter(in)«) og hjemmehjælper (»Familienpfleger(in)«) af en samlet varighed på mindst 16 år, der forudsætter afslutning af den pligtige skolegang eller en sidestillet uddannelse (mindst 9 år) samt en uddannelse på en erhvervsskole (»Berufsschule«) på mindst 3 år, og som efter mindst 2 års erhvervspraktik omfatter mindst 2 års fuldtidsuddannelse eller en deltidsuddannelse af tilsvarende varighed.

                  —

                  De lovregulerede uddannelser og de lovregulerede efteruddannelser af en samlet varighed på mindst 15 år, der almindeligvis forudsætter afslutning af den pligtige skolegang (mindst 9 år) og en fuldført erhvervsuddannelse (almindeligvis 3 år), og som almindeligvis omfatter mindst 2 års (almindeligvis 3 års) erhvervspraktik samt en prøve som led i efteruddannelse, til hvis forberedelse der almindeligvis træffes uddannelsesledsageforanstaltninger enten sideløbende med erhvervspraktikken (mindst 1 000 timer) eller på fuldtid (mindst 1 år).

            De tyske myndigheder tilstiller Kommissionen og de øvrige medlemsstater en fortegnelse over de uddannelsesforløb, der berøres af nærværende bilag.
      I Nederlandene:

                  —

                  De lovregulerede uddannelsesforløb af en samlet varighed på mindst 15 år, der forudsætter fuldførelse af 8 års skolegang på primærtrinnet, fulgt af enten 4 års almen sekundærundervisning på mellemniveau (MAVO) eller 4 års forberedende erhvervsuddannelse (VBO) eller almen sekundærundervisning på højere niveau, og hvor der kræves fuldførelse af en 3-årig eller 4-årig uddannelse på fagskole på mellemniveau (MBO), der afsluttes med en prøve.

                  —

                  De lovregulerede uddannelsesforløb af en samlet varighed på mindst 16 år, der forudsætter fuldførelse af 8 års skolegang på primærtrinnet, fulgt af mindst 4 års forberedende erhvervsuddannelse (VBO) eller almen sekundærundervisning på højere niveau, og hvor der kræves fuldførelse af mindst 4 års erhvervsuddannelse i lærlingeuddannelsessystemet, der omfatter mindst én slags teoretisk undervisning på skole hver uge og på de andre dage praktisk uddannelse på et praktikcenter eller i en virksomhed, og som afsluttes med en prøve.

            De nederlandske myndigheder tilstiller Kommissionen og de øvrige medlemsstater en fortegnelse over de uddannelsesforløb, der berøres af dette bilag.
      I Østrig:

                  —

                  Uddannelser på højere fagskoler (»Berufsbildende Höhere Schulen«) og højere land- og skovbrugsskoler (»Höhere Land- und Forstwirtschaftliche Lehranstalten«), herunder særlige typer (»einschließlich der Sonderformen«), hvis struktur og niveau er fastsat ved love eller administrative bestemmelser.
                  Uddannelserne har en samlet længde på ikke under 13 år og omfatter 5 års erhvervsuddannelse, som afsluttes med en prøve, hvis beståelse er bevis for faglig kompetence.

                  —

                  Uddannelser i mesterskoler (»Meisterschulen«), mesterklasser (»Meisterklassen«), værkførerskoler (»Werkmeisterschulen«) eller bygningshåndværkerskoler (»Bauhandwerkerschulen«), hvis struktur og niveau er fastsat ved love eller administrative bestemmelser.
                  Uddannelserne har en samlet længde på ikke under 13 år, der omfatter 9 års pligtig skolegang fulgt af enten 3 års erhvervsuddannelse på en fagskole eller mindst 3 års uddannelse i en virksomhed og sideløbende hermed på en fagskole (»Berufsschule«), der begge afsluttes med en prøve, som suppleres med fuldførelse af mindst 1 års uddannelse i en mesterskole (»Meisterschule«), mesterklasse (»Meisterklassen«), værkførerskole (»Werkmeisterschule«) eller en bygningshåndværkerskole (»Bauhandwerkerschule«). I de fleste tilfælde er den samlede varighed på mindst 15 år, herunder perioder med erhvervspraktik, som enten går forud for uddannelserne på disse læreanstalter eller ledsages af deltidsuddannelser (mindst 960 timer).

            De østrigske myndigheder tilstiller Kommissionen og de øvrige medlemsstater en fortegnelse over de uddannelsesforløb, der er omfattet af dette bilag.

         (1)  Mindstevarigheden på 3 år kan nedsættes til 2 år, hvis den pågældende er indehaver af den kvalifikation, som er nødvendig for adgang til universitetet (»Abitur«), dvs. 13 års forudgående uddannelse, eller den kvalifikation, som er nødvendig for adgang til »Fachhochschulen« (»Fachhochschulreife«), dvs. 12 års forudgående uddannelse.

      BILAG IV
      Virksomhed i forbindelse med erhvervserfaringskategorierne, der er omhandlet i artikel 17, 18 og 19
      Liste I
      Klasser, der er omfattet af direktiv 64/427/EØF, ændret ved direktiv 69/77/EØF, og af direktiv 68/366/EØF, og 82/489/EØF
      1   Direktiv 64/427/EØF

                  Klasse

                  23

                  Tekstilindustri

                  232

                  Tilvirkning af tekstile grundstoffer på uldforarbejdningsmaskiner

                  233

                  Tilvirkning af tekstile grundstoffer på bomuldsforarbejdningsmaskiner

                  234

                  Tilvirkning af tekstile grundstoffer på silkeforarbejdningsmaskiner

                  235

                  Tilvirkning af tekstile grundstoffer på hør- og hampforarbejdningsmaskiner

                  236

                  Anden tekstilfiberindustri (jute, hårdfibre osv.), rebslageri

                  237

                  Trikotage og strikvarer

                  238

                  Tekstilforædling

                  239

                  Anden tekstilindustri

                  Klasse

                  24

                  Fremstilling af sko, beklædning og hvidevarer

                  241

                  Seriefremstilling af sko (undtagen gummi- og træsko)

                  242

                  Reparation af sko og håndskomageri

                  243

                  Tilvirkning af beklædning og linned (undtagen buntmageri)

                  244

                  Fremstilling af hvidevarer

                  245

                  Buntmageri

                  Klasse

                  25

                  Træ- og korkindustri (undtagen møbelfremstilling)

                  251

                  Savværker og træbearbejdning

                  252

                  Fremstilling af halvfabrikata af træ

                  253

                  Seriefremstilling af byggeelementer af træ og parket

                  254

                  Fremstilling af træemballage

                  255

                  Fremstilling af andre trævarer (undtagen møbler)

                  259

                  Fremstilling af strå-, kurve-, kork-, flet- og børstenbindervarer

                  Klasse

                  26

                  260 Træmøbelindustrien

                  Klasse

                  27

                  Papir- og papirvareindustri

                  271

                  Fremstilling af træmasse og cellulose, papir og pap

                  272

                  Forarbejdning af papir og pap

                  Klasse

                  28

                  280 Trykkeri- og forlagsvirksomhed samt beslægtet industri

                  Klasse

                  29

                  Læderindustri

                  291

                  Tilvirkning af læder (garveri og pelsberedning)

                  292

                  Fremstilling af lædervarer

                  ex Klasse

                  30

                  Gummi- og kunststofindustri, kemisk fiberindustri, stivelsesindustri

                  301

                  Forarbejdning af gummi og asbest

                  302

                  Forarbejdning af kunststoffer

                  303

                  Produktion af kemiske fibre

                  ex Klasse

                  31

                  Kemisk industri

                  311

                  Fremstilling af kemiske grundstoffer og fremstilling af disse produkter med tilstødende videreforarbejdning

                  312

                  Specialiseret fremstilling af kemiske produkter, fortrinsvis til anvendelse i industri og landbrug (her tilføjes: fremstilling af industrielle fedtstoffer og olie med vegetabilsk og animalsk oprindelse indbefattet i ISIC-gruppe 312)

                  313

                  Specialiseret fremstilling af kemiske produkter, fortrinsvis til privat forbrug og forvaltninger (her udgår fremstillingen af medicinske og farmaceutiske produkter (ex ISIC-gruppe 319))

                  Klasse

                  32

                  320 Mineralolieindustri

                  Klasse

                  33

                  Fremstilling af ikke-metalliske mineralprodukter

                  331

                  Teglværker

                  332

                  Glasindustri

                  333

                  Fremstilling af stentøj, finkeramiske og ildfaste produkter

                  334

                  Fremstilling af cement, forarbejdning af kalk og gips

                  335

                  Fremstilling af bygningsmaterialer og materialer til offentlige arbejder af beton og gibs samt af cementvarer

                  339

                  Be- og forarbejdning af natursten samt fremstilling af andre ikke-metalliske mineralprodukter

                  Klasse

                  34

                  Jern- og metalværker

                  341

                  Jern- og stålværker (ifølge EKSF-traktaten inkl. koksværker)

                  342

                  Produktion af stålrør

                  343

                  Rørtrækningsforetagender og koldvalseværker

                  344

                  Fremstilling og første tilvirkning af ikke-jernholdige metaller

                  345

                  Støberier for jernholdige og ikke-jernholdige metaller

                  Klasse

                  35

                  Jern- og metalvareindustri (undtagen maskiner og transportmidler)

                  351

                  Smedjer, presse- og hammerværker

                  352

                  Stålformgivning og overfladeforædling

                  353

                  Fremstilling af stål- og letmetalkonstruktioner

                  354

                  Bygning af kedler og beholdere

                  355

                  Fremstilling af jern-, blik- og metalvarer, undtagen elektrisk materiel

                  359

                  Forskellige mekaniske virksomheder

                  Klasse

                  36

                  Maskinindustri

                  361

                  Fremstilling af landbrugsmaskiner og traktorer

                  362

                  Fremstilling af kontormaskiner

                  363

                  Fremstilling af metalbearbejdningsmaskiner, anordninger til maskiner og maskinværktøj

                  364

                  Fremstilling af tekstilmaskiner og tilbehør samt symaskiner

                  365

                  Fremstilling af maskiner og apparater til nærings- og nydelsesmiddelindustrien, den kemiske og beslægtede industri

                  366

                  Fremstilling af bjergværks- og valseværksindretninger, bjergværksmaskiner, støberimaskiner, entreprenørmateriel, hejsemateriel og transportører

                  367

                  Fremstilling af tandhjul, gear, rullelejer og andre drivelementer

                  368

                  Fremstilling af maskiner til andre bestemte industrigrene

                  369

                  Fremstilling af andre maskinbygningsprodukter

                  Klasse

                  37

                  Elektroindustri

                  371

                  Fremstilling af isolerede elektrokabler, -ledninger og -tråd

                  372

                  Fremstilling af elektromotorer, -generatorer og -transformatorer samt af kontakt- og installationsapparatur

                  373

                  Fremstilling af industrielt elektroudstyr

                  374

                  Bygning af fjernmeldeudstyr, fremstilling af målere, måle- og reguleringsudstyr og elektromedicinsk udstyr o.l.

                  375

                  Fremstilling af radio- og fjernsynsmodtagere, elektroakustisk udstyr og indretninger samt af elektroniske apparater og elektroniske anlæg

                  376

                  Fremstilling af elektriske husholdningsartikler

                  377

                  Fremstilling af lamper og belysningsartikler

                  378

                  Fremstilling af batterier og akkumulatorer

                  379

                  Reparation, montage og teknisk installation af elektrotekniske produkter

                  ex Klasse

                  38

                  Transportmiddelindustri

                  383

                  Bygning af motorkøretøjer og disses enkeltdele

                  384

                  Motorkøretøjs- og cykelreparationsværksteder

                  385

                  Fremstilling af motorcykler og cykler og disses enkeltdele

                  389

                  Anden transportmiddelindustri

                  Klasse

                  39

                  Anden fremstillingsvirksomhed

                  391

                  Fremstilling af finmekaniske produkter

                  392

                  Fremstilling af medicinmekaniske og ortopædisk-mekaniske produkter (undtagen ortopædisk fodtøj)

                  393

                  Fremstilling af optisk og fotografisk udstyr

                  394

                  Fremstilling og reparation af ure

                  395

                  Fremstilling af smykker og guldsmedevarer, bearbejdning af ædelstene

                  396

                  Fremstilling og reparation af musikinstrumenter

                  397

                  Fremstilling af legetøj og sportsartikler

                  399

                  Øvrige grene inden for de be- og forarbejdende erhverv

                  Klasse

                  40

                  Bygge- og anlægsvirksomhed

                  400

                  Bygge- og anlægsvirksomhed (uden nærmere angivelse) og nedrivningsvirksomhed

                  401

                  Byggevirksomhed vedrørende fundering, ydermure m.v.

                  402

                  Entreprenørvirksomheder (bro-, vej- og jernbanebygning m.v.)

                  403

                  Bygningsinstallation

                  404

                  Bygningsfærdiggørelse

            2   Direktiv 68/366/EØF

                  Klasse

                  20 A

                  200 Fremstilling af olier og fedt af animalsk eller vegetabilsk oprindelse

                  20 B

                  Næringsmiddelindustri (undtagen fremstilling af drikkevarer)

                  201

                  Slagteri og fremstilling af kødvarer og kødkonserves

                  202

                  Mejeri og mælkeforarbejdning

                  203

                  Forarbejdning af frugt og grøntsager

                  204

                  Konservering af fisk og andre saltvandsprodukter

                  205

                  Møllerivirksomhed

                  206

                  Fremstilling af brød, konditorvarer og andet bagværk

                  207

                  Sukkerindustri

                  208

                  Fremstilling af chokolade- og sukkervarer

                  209

                  Øvrige næringsmiddelindustri

                  Klasse

                  21

                  Fremstilling af drikkevarer

                  211

                  Fremstilling af ætylalkohol ved forgæring, af gær og af spirituosa

                  212

                  Fremstilling af vin og lignende umaltede alkoholholdige drikkevarer

                  213

                  Bryggeri og maltfremstilling

                  214

                  Aftapning af mineralvand og fremstilling af alkoholfrie drikke

                  ex 30

                  Gummiindustri; fremstilling af plastic og syntetiske fibre, stivelsesindustri

                  304

                  Stivelsesindustri

            3   Direktiv 82/489/EØF

                  ex 855

                  Frisørsaloner (bortset fra pedicurevirksomhed og fagskoler for skønhedspleje)

            Liste II
      Klasser fra direktiv 75/368/EØF, 75/369/EØF og 82/470/EØF
      1   Direktiv 75/368/EØF (virksomhed, der omhandles i artikel 5, stk. 1)

                  ex 04

                  Fiskeri

                  043

                  Fiskeri i indre farvande

                  ex 38

                  Fremstilling af transportmateriel

                  381

                  Skibsbygning og reparation af skibe

                  382

                  Fremstilling af jernbanemateriel

                  386

                  Bygning af luftfartøjer (herunder fremstilling af rumfartsmateriel)

                  ex 71

                  Sekundær virksomhed i forbindelse med transport og anden virksomhed end transport inden for følgende grupper:

                  ex 711

                  Drift af sovevogne og spisevogne; vedligeholdelse af jernbanemateriel i reparationsværksteder; rengøring af jernbanevogne

                  ex 712

                  Vedligeholdelse af materiel til personbefordring i by- og forstadsområder samt til mellembystrafik

                  ex 713

                  Vedligeholdelse af andet materiel til personbefordring ad landevej (f.eks. biler, rutebiler, hyrevogne)

                  ex 714

                  Drift og vedligeholdelse af anlæg i forbindelse med landevejstransport (f.eks.: landeveje, tunneler og broer med vejafgift, rutebilstationer, parkeringspladser, bus- og sporvognsremiser)

                  ex 716

                  Virksomhed i forbindelse med sejlads på indre vandveje (f.eks. drift og vedligeholdelse af vandveje, havne og andre anlæg på indre vandveje; bugsering og lodsning i havne, afmærkning af farvande, lastning og losning af skibe og andre tilsvarende former for virksomhed, såsom bjærgning af skibe, forhaling af fartøjer og drift af bådeskure)

                  73

                  Kommunikation: postvæsen og telekommunikation

                  ex 85

                  Ydelser

                  ex 856

                  Fotografiske atelierer: portrætfotografering, kommerciel fotografering, bortset fra pressefotografer

                  ex 859

                  Ydelser ikke andetsteds anført (kun vedligeholdelse og rengøring af bygninger eller lokaler).

            2   Direktiv 75/369/EØF (artikel 6: når virksomheden betragtes som industri- eller håndværksvirksomhed)
      Udøvelse af følgende former for erhvervsvirksomhed uden fast forretningssted

                  a)

                  køb og salg af varer

                              —

                              ved omførsel (ex ISIC-gruppe 612)

                              —

                              køb og salg af varer fra ikke-faste anlæg på overdækkede markedspladser samt fra ikke overdækkede markedspladser

                  b)

                  de former for virksomhed, der er omfattet af allerede vedtagne overgangsforanstaltninger, som udtrykkeligt udelukker eller ikke nævner disse virksomhedsformer uden fast forretningssted.

            3   Direktiv 82/470/EØF (artikel 6, stk. 1 og 3)
      De pågældende former for virksomhed består særligt i:

                  —

                  at tilrettelægge, tilbyde og sælge til fast pris eller mod provision begrænsede arrangementer i forbindelse med en rejse eller et ophold eller at koordinere sådanne (transport, overnatning, forplejning, udflugter, osv.), uanset rejsens motiv (artikel 2, litra B, litra a))

                  —

                  at optræde som mellemled mellem fragtførerne inden for de forskellige transportformer og afsendere eller modtagere af gods, samt at træffe forskellige hermed forbundne dispositioner:

                              aa)

                              for ordregivernes regning at afslutte kontrakter med fragtførerne

                              bb)

                              at vælge den transportform, det firma og den rute, der skønnes mest fordelagtig for ordregiveren

                              cc)

                              at sørge for den praktiske tilrettelæggelse af transporten (for eksempel den for transporten nødvendige emballage); at udøve forskellige biaktiviteter under transporten (for eksempel at sikre forsyningen af is til kølevogne)

                              dd)

                              at ordne de med transporten forbundne formaliteter, såsom udfærdigelse af fragtbreve; at gruppere og sortere forsendelserne

                              ee)

                              at koordinere de enkelte transportetaper: transit, videreforsendelse og omladning samt forskellige afsluttende aktiviteter

                              ff)

                              henholdsvis at fremskaffe fragter til transportvirksomhederne og transportmuligheder for afsendere og modtagere af gods

                                          —

                                          at beregne transportomkostningerne og kontrollere afregningen heraf

                                          —

                                          at foretage visse henvendelser, permanent eller lejlighedsvis, i en reders eller en søtransportvirksomheds navn og for dennes regning (til havnemyndigheder, skibsprovianteringsfirmaer osv.)

                                    (Virksomhed, der omhandles i artikel 2, litra A, litra a), b) eller d)).

            Liste III
      Direktiv 64/222/EØF, 68/364/EØF, 68/368/EØF, 75/368/EØF, 75/369/EØF, 70/523/EØF og 82/470/EØF
      1   Direktiv 64/222/EØF

                  1.

                  Selvstændig erhvervsvirksomhed inden for engroshandelen, bortset fra engroshandelen med lægemidler og farmaceutiske produkter, med giftstoffer og sygdomsfremkaldende stoffer samt engroshandelen med kul (ex-gruppe 611)

                  2.

                  Erhvervsvirksomhed som formidler, der har til opgave på grundlag af et eller flere hverv at forberede eller afslutte handler i en andens navn og for en andens regning

                  3.

                  Erhvervsvirksomhed som formidler, der uden vedvarende at have dette til opgave, formidler kontakt mellem personer, som ønsker at afslutte kontrakter umiddelbart med hinanden, forbereder disses handler eller medvirker ved deres afslutning

                  4.

                  Erhvervsvirksomhed som formidler, der i eget navn og for en andens regning afslutter handler

                  5.

                  Erhvervsvirksomhed som formidler, der for en andens regning afholder engroshandelsauktioner

                  6.

                  Erhvervsvirksomhed som formidler, som går fra dør til dør for at optage ordrer

                  7.

                  Tjenesteydelser, der udføres erhvervsmæssigt af en ikke-selvstændig formidler, der står i tjenesteforhold til en eller flere handels-, industri- eller håndværksvirksomheder.

            2   Direktiv 68/364/EØF
      ex ISIC-gruppe 612 Detailhandelen
      Undtagne erhverv:

                  012

                  Udlejning af landbrugsmaskiner

                  640

                  Handel med og udlejning af fast ejendom

                  713

                  Udlejning af automobiler, køretøjer og heste

                  718

                  Udlejning af jernbanevogne og -wagoner

                  839

                  Udlejning af maskiner til handelsforetagender

                  841

                  Udlejning af biografteaterpladser og udlejning af film

                  842

                  Udlejning af teaterpladser og udlejning af teaterudstyr

                  843

                  Udlejning af skibe og både, cykler og automater

                  853

                  Udlejning af møblerede værelser

                  854

                  Udlejning af hvidevarer

                  859

                  Udlejning af klæder

            3   Direktiv 68/368/EØF
      ex ISIC-klasse 85:

                  1.

                  Restaurations- og udskænkningsvirksomhed (ISIC-gruppe 852)

                  2.

                  Hotel- og campingpladsvirksomhed (ISIC-gruppe 853)

            4   Direktiv 75/368/EØF (artikel 7)

                  ex 62

                  Banker og andre pengeinstitutter

                  ex 620

                  Patentbureauer og foretagender til udbetaling af afgifter

                  ex 71

                  Transport

                  ex 713

                  Personbefordring ad landevej (bortset fra befordring med motorkøretøjer)

                  ex 719

                  Drift af rørledninger til fremføring af flydende kulbrinter og andre flydende kemiske stoffer

                  ex 82

                  Tjenesteydelser til offentligheden

                  827

                  Biblioteker, museer, botaniske og zoologiske haver

                  ex 84

                  Forlystelser, sport m.m.

                  843

                  Forlystelser og sport, ikke andetsteds anført

                              —

                              sportsvirksomhed (sportspladser, arrangering af sportsstævner osv.), undtagen sportsinstruktører

                              —

                              spillevirksomhed (væddeløbsstalde, spillebaner, væddeløbsbaner osv.)

                              —

                              andre forlystelser (cirkus, forlystelsesparker og anden underholdning)

                  ex 85

                  Personlige tjenesteydelser

                  ex 851

                  Hushjælp

                  ex 855

                  Skønhedspleje og manicurevirksomhed, bortset fra pedicurevirksomhed, fagskoler for skønhedspleje og frisører

                  ex 859

                  Personlige tjenesteydelser ikke andetsteds anført, bortset fra idrætsmassage og paramedicinsk massage samt bjergførervirksomhed, omgrupperet som følger:

                              —

                              desinfektion og bekæmpelse af skadedyr

                              —

                              udlejning af klæder og opbevaring

                              —

                              ægteskabsbureauer og tilsvarende virksomhed

                              —

                              virksomhed, der har karakter af sandsiger- og spådomsvirksomhed

                              —

                              tjenesteydelser inden for hygiejne og dertil knyttet virksomhed

                              —

                              begravelsesvæsen og vedligeholdelse af kirkegårde

                              —

                              rejseledere og turisttolke

            5   Direktiv 75/369/EØF (artikel 5)
      Følgende former for erhvervsvirksomhed uden fast forretningssted:

                  a)

                  køb og salg af varer

                              —

                              ved omførsel (ex ISIC-gruppe 612)

                              —

                              fra ikke-faste anlæg på overdækkede markedspladser samt fra ikke overdækkede markedspladser

                  b)

                  de former for virksomhed, der er omfattet af allerede vedtagne overgangsforanstaltninger, som udtrykkeligt udelukker eller ikke nævner disse virksomhedsformer uden fast forretningssted.

            6   Direktiv 70/523/EØF
      Selvstændig erhvervsvirksomhed inden for engroshandelen med kul og formidlervirksomhed inden for kulsektoren (ISIC-nomenklaturen ex gruppe 6112)
      7   Direktiv 82/470/EØF (artikel 6, stk. 2)
      (Former for virksomhed, der er nævnt i artikel 2, litra A, litra c) eller e), litra B, litra b), litra C eller D)
      De pågældende former for virksomhed består særligt i:

                  —

                  at udleje jernbanevogne til personbefordring eller godstransport

                  —

                  at optræde som mellemled ved køb, salg eller leje af fartøjer

                  —

                  at udarbejde, forhandle og afslutte kontrakter vedrørende befordring af emigranter

                  —

                  for deponentens regning at modtage alle former for genstande og varer, uanset om disse er underlagt toldbehandling, til opbevaring i toldoplag, pakhuse, møbelopbevaringsmagasiner, kølehuse, siloer osv.

                  —

                  til deponenten at udstede et dokument vedrørende den genstand eller vare, som er modtaget til opbevaring

                  —

                  at stille folde, foder og salgssteder til rådighed for kvæg under midlertidig opstaldning, enten før salget eller i transit til eller fra et marked

                  —

                  at udføre kontrol eller teknisk besigtigelse af motorkøretøjer

                  —

                  at måle og veje varer.

      BILAG V
      Anerkendelse på grundlag af koordinering af mindstekrav til uddannelse
      V.1.   LÆGE
      5.1.1.   Beviser for medicinsk grunduddannelse

                  Land

                  Uddannelsesbevis

                  Udstedende organ

                  Certifikat, der ledsager uddannelsesbeviset

                  Referencedato

                  België/Belgique/ Belgien

                  Diploma van arts/Diplôme de docteur en médecine

                              —

                              Les universités/De universiteiten

                              —

                              Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française/De bevoegde Examencommissie van de Vlaamse Gemeenschap

                  20. december 1976

                  Česká republika

                  Diplom o ukončení studia ve studijním programu všeobecné lékařství (doktor medicíny, MUDr.)

                  Lékářská fakulta univerzity v České republice

                              —

                              Vysvědčení o státní rigorózní zkoušce

                  1. maj 2004

                  Danmark

                  Bevis for bestået lægevidenskabelig embedseksamen

                  Medicinsk universitetsfakultet

                              —

                              Autorisation som læge, udstedt af Sundhedsstyrelsen og

                              —

                              Tilladelse til selvstændigt virke som læge (dokumentation for gennemført praktisk uddannelse), udstedt af Sundhedsstyrelsen

                  20. december 1976

                  Deutschland

                              —

                              Zeugnis über die Ärztliche Prüfung

                              —

                              Zeugnis über die Ärztliche Staatsprüfung und Zeugnis über die Vorbereitungszeit als Medizinalassistent, soweit diese nach den deutschen Rechtsvorschriften noch für den Abschluss der ärztlichen Ausbildung vorgesehen war

                  Zuständige Behörden

                  20. december 1976

                  Eesti

                  Diplom arstiteaduse õppekava läbimise kohta

                  Tartu Ülikool

                  1. maj 2004

                  Ελλάς

                  Πτυχίo Iατρικής

                              —

                              Iατρική Σχoλή Παvεπιστημίoυ,

                              —

                              Σχoλή Επιστημώv Υγείας, Τμήμα Iατρικής Παvεπιστημίoυ

                  1. januar 1981

                  España

                  Título de Licenciado en Medicina y Cirugía

                              —

                              Ministerio de Educación y Cultura

                              —

                              El rector de una Universidad

                  1. januar 1986

                  France

                  Diplôme d'Etat de docteur en médecine

                  Universités

                  20. december 1976

                  Ireland

                  Primary qualification

                  Competent examining body

                  Certificate of experience

                  20. december 1976

                  Italia

                  Diploma di laurea in medicina e chirurgia

                  Università

                  Diploma di abilitazione all'esercizio della medicina e chirurgia

                  20. december 1976

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Εγγραφής Ιατρού

                  Ιατρικό Συμβούλιο

                  1. maj 2004

                  Latvija

                  ārsta diploms

                  Universitātes tipa augstskola

                  1. maj 2004

                  Lietuva

                  Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą gydytojo kvalifikaciją

                  Universitetas

                  Internatūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą medicinos gydytojo profesinę kvalifikaciją

                  1. maj 2004

                  Luxembourg

                  Diplôme d'Etat de docteur en médecine, chirurgie et accouchements,

                  Jury d'examen d'Etat

                  Certificat de stage

                  20. december 1976

                  Magyarország

                  Általános orvos oklevél (doctor medicinae univer- sae, röv.: dr. med. univ.)

                  Egyetem

                  1. maj 2004

                  Malta

                  Lawrja ta' Tabib tal-Medi- ċina u l-Kirurġija

                  Universita’ ta' Malta

                  Ċertifikat ta' reġistrazzjoni maħruġ mill-Kunsill Mediku

                  1. maj 2004

                  Nederland

                  Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd artsexamen

                  Faculteit Geneeskunde

                  20. december 1976

                  Österreich

                              1.

                              Urkunde über die Verleihung des akademischen Grades Doktor der gesamten Heilkunde (bzw. Doctor medicinae universae, Dr.med.univ.)

                              1.

                              Medizinische Fakultät einer Universität

                  1. januar 1994

                              2.

                              Diplom über die spezifische Ausbildung zum Arzt für Allgemeinmedizin bzw. Facharztdiplom

                              2.

                              Österreichische Ärztekammer

                  Polska

                  Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku lekarskim z tytułem »lekarza«

                              1.

                              Akademia Medyczna

                              2.

                              Uniwersytet Medyczny

                              3.

                              Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiellońskiego

                  Lekarski Egzamin Państwowy

                  1. maj 2004

                  Portugal

                  Carta de Curso de licenciatura em medicina

                  Universidades

                  Diploma comprovativo da conclusão do internato geral emitido pelo Ministério da Saúde

                  1. januar 1986

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov »doktor medicine/doktorica medicine«

                  Univerza

                  1. maj 2004

                  Slovensko

                  Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu »doktor medicíny« (»MUDr.«)

                  Vysoká škola

                  1. maj 2004

                  Suomi/ Finland

                  Lääketieteen lisensiaatin tutkinto/Medicine licentiatexamen

                              —

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                              —

                              Kuopion yliopisto

                              —

                              Oulun yliopisto

                              —

                              Tampereen yliopisto

                              —

                              Turun yliopisto

                  Todistus lääkärin perusterveydenhuollon lisäkoulutuksesta/Examenbevis om tilläggsutbildning för läkare inom primärvården

                  1. januar 1994

                  Sverige

                  Läkarexamen

                  Universitet

                  Bevis om praktisk utbildning som utfärdas av Socialstyrelsen

                  1. januar 1994

                  United Kingdom

                  Primary qualification

                  Competent examining body

                  Certificate of experience

                  20. december 1976

            5.1.2.   Beviser for uddannelse som speciallæge

                  Land

                  Uddannelsesbevis

                  Udstedende organ

                  Referencedato

                  België/Belgique/ Belgien

                  Bijzondere beroepstitel van geneesheer-specialist/Titre professionnel particulier de médecin spécialiste

                  Minister bevoegd voor Volksgezondheid/Ministre de la Santé publique

                  20. december 1976

                  Česká republika

                  Diplom o specializaci

                  Ministerstvo zdravotnictví

                  1. maj 2004

                  Danmark

                  Bevis for tilladelse til at betegne sig som speciallæge

                  Sundhedsstyrelsen

                  20. december 1976

                  Deutschland

                  Fachärztliche Anerkennung

                  Landesärztekammer

                  20. december 1976

                  Eesti

                  Residentuuri lõputunnistus eriarstiabi erialal

                  Tartu Ülikool

                  1. maj 2004

                  Ελλάς

                  Τίτλoς Iατρικής Ειδικότητας

                              1.

                              Νoμαρχιακή Αυτoδιoίκηση

                  1. januar 1981

                              2.

                              Νoμαρχία

                  España

                  Título de Especialista

                  Ministerio de Educación y Cultura

                  1. januar 1986

                  France

                              1.

                              Certificat d'études spéciales de médecine

                              1.

                              Universités

                  20. december 1976

                              2.

                              Attestation de médecin spécialiste qualifié

                              2.

                              Conseil de l'Ordre des médecins

                              3.

                              Certificat d'études spéciales de médecine

                              3.

                              Universités

                              4.

                              Diplôme d'études spécialisées ou spécialisation complémentaire qualifiante de médecine

                              4.

                              Universités

                  Ireland

                  Certificate of Specialist doctor

                  Competent authority

                  20. december 1976

                  Italia

                  Diploma di medico specialista

                  Università

                  20. december 1976

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Αναγνώρισης Ειδικότητας

                  Ιατρικό Συμβούλιο

                  1. maj 2004

                  Latvija

                  »Sertifikāts«—kompetentu iestāžu izsniegts dokuments, kas apliecina, ka persona ir nokārtojusi sertifikācijas eksāmenu specialitātē

                  Latvijas Ārstu biedrība
                  Latvijas Ārstniecības personu profesionālo organizāciju savienība

                  1. maj 2004

                  Lietuva

                  Rezidentūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą gydytojo specialisto profesinę kvalifikaciją

                  Universitetas

                  1. maj 2004

                  Luxembourg

                  Certificat de médecin spécialiste

                  Ministre de la Santé publique

                  20. december 1976

                  Magyarország

                  Szakorvosi bizonyítvány

                  Az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztérium illetékes testülete

                  1. maj 2004

                  Malta

                  Ċertifikat ta' Speċjalista Mediku

                  Kumitat ta' Approvazzjoni dwar Speċjalisti

                  1. maj 2004

                  Nederland

                  Bewijs van inschrijving in een Specialistenregister

                              —

                              Medisch Specialisten Registratie Commissie (MSRC) van de Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot Bevordering der Geneeskunst

                              —

                              Sociaal-Geneeskundigen Registratie Commissie van de Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot Bevordering der Geneeskunst

                  20. december 1976

                  Österreich

                  Facharztdiplom

                  Österreichische Ärztekammer

                  1. januar 1994

                  Polska

                  Dyplom uzyskania tytułu specjalisty

                  Centrum Egzaminów Medycznych

                  1. maj 2004

                  Portugal

                              1.

                              Grau de assistente

                              1.

                              Ministério da Saúde

                  1. januar 1986

                              2.

                              Titulo de especialista

                              2.

                              Ordem dos Médicos

                  Slovenija

                  Potrdilo o opravljenem specialističnem izpitu

                              1.

                              Ministrstvo za zdravje

                  1. maj 2004

                              2.

                              Zdravniška zbornica Slovenije

                  Slovensko

                  Diplom o špecializácii

                  Slovenská zdravotnícka univerzita

                  1. maj 2004

                  Suomi/ Finland

                  Erikoislääkärin tutkinto/Specialläkarexamen

                              1.

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                  1. januar 1994

                              2.

                              Kuopion yliopisto

                              3.

                              Oulun yliopisto

                              4.

                              Tampereen yliopisto

                              5.

                              Turun yliopisto

                  Sverige

                  Bevis om specialkompetens som läkare, utfärdat av Socialstyrelsen

                  Socialstyrelsen

                  1. januar 1994

                  United Kingdom

                  Certificate of Completion of specialist training

                  Competent authority

                  20. december 1976

            5.1.3.   Benævnelser for speciallægeuddannelser

                  Land

                  Anæstesiologi
                  Uddannelsens mindstevarighed: 3 år

                  Kirurgi eller kirurgiske sygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 5 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Anesthésie-réanimation/Anesthesie reanimatie

                  Chirurgie/Heelkunde

                  Česká republika

                  Anesteziologie a resuscitace

                  Chirurgie

                  Danmark

                  Anæstesiologi

                  Kirurgi elsler kirurgiske sygdomme

                  Deutschland

                  Anästhesiologie

                  (Allgemeine) Chirurgie

                  Eesti

                  Anestesioloogia

                  Üldkirurgia

                  Ελλάς

                  Αvαισθησιoλoγία

                  Χειρoυργική

                  España

                  Anestesiología y Reanimación

                  Cirugía general y del aparato digestivo

                  France

                  Anesthésiologie-Réanimation chirurgicale

                  Chirurgie générale

                  Ireland

                  Anaesthesia

                  General surgery

                  Italia

                  Anestesia e rianimazione

                  Chirurgia generale

                  Κύπρος

                  Αναισθησιολογία

                  Γενική Χειρουργική

                  Latvija

                  Anestezioloģija un reanimatoloģija

                  Ķirurģija

                  Lietuva

                  Anesteziologija reanimatologija

                  Chirurgija

                  Luxembourg

                  Anesthésie-réanimation

                  Chirurgie générale

                  Magyarország

                  Aneszteziológia és intenzív terápia

                  Sebészet

                  Malta

                  Anesteżija u Kura Intensiva

                  Kirurġija Ġenerali

                  Nederland

                  Anesthesiologie

                  Heelkunde

                  Österreich

                  Anästhesiologie und Intensivmedizin

                  Chirurgie

                  Polska

                  Anestezjologia i intensywna terapia

                  Chirurgia ogólna

                  Portugal

                  Anestesiologia

                  Cirurgia geral

                  Slovenija

                  Anesteziologija, reanimatologija in perioperativna intenzivna medicina

                  Splošna kirurgija

                  Slovensko

                  Anestéziológia a intenzívna medicína

                  Chirurgia

                  Suomi/Finland

                  Anestesiologia ja tehohoito/Anestesiologi och intensivvård

                  Yleiskirurgia/Allmän kirurgi

                  Sverige

                  Anestesi och intensivvård

                  Kirurgi

                  United Kingdom

                  Anaesthetics

                  General surgery

                  Land

                  Neurokirurgi eller kirurgiske nervesygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 5 år

                  Gynækologi og obstetrik eller kvindesygdomme og fødselshjælp
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/ Belgien

                  Neurochirurgie

                  Gynécologie — obstétrique/Gynaecologie en verloskunde

                  Česká republika

                  Neurochirurgie

                  Gynekologie a porodnictví

                  Danmark

                  Neurokirurgi eller kirurgiske nervesygdomme

                  Gynækologi og obstetrik eller kvindesygdomme og fødselshjælp

                  Deutschland

                  Neurochirurgie

                  Frauenheilkunde und Geburtshilfe

                  Eesti

                  Neurokirurgia

                  Sünnitusabi ja günekoloogia

                  Ελλάς

                  Νευρoχειρoυργική

                  Μαιευτική-Γυvαικoλoγία

                  España

                  Neurocirugía

                  Obstetricia y ginecología

                  France

                  Neurochirurgie

                  Gynécologie — obstétrique

                  Ireland

                  Neurosurgery

                  Obstetrics and gynaecology

                  Italia

                  Neurochirurgia

                  Ginecologia e ostetricia

                  Κύπρος

                  Νευροχειρουργική

                  Μαιευτική — Γυναικολογία

                  Latvija

                  Neiroķirurģija

                  Ginekoloģija un dzemdniecība

                  Lietuva

                  Neurochirurgija

                  Akušerija ginekologija

                  Luxembourg

                  Neurochirurgie

                  Gynécologie — obstétrique

                  Magyarország

                  Idegsebészet

                  Szülészet-nőgyógyászat

                  Malta

                  Newrokirurġija

                  Ostetriċja u Ġinekoloġija

                  Nederland

                  Neurochirurgie

                  Verloskunde en gynaecologie

                  Österreich

                  Neurochirurgie

                  Frauenheilkunde und Geburtshilfe

                  Polska

                  Neurochirurgia

                  Położnictwo i ginekologia

                  Portugal

                  Neurocirurgia

                  Ginecologia e obstetricia

                  Slovenija

                  Nevrokirurgija

                  Ginekologija in porodništvo

                  Slovensko

                  Neurochirurgia

                  Gynekológia a pôrodníctvo

                  Suomi/Finland

                  Neurokirurgia/Neurokirurgi

                  Naistentaudit ja synnytykset/Kvinnosjukdomar och förlossningar

                  Sverige

                  Neurokirurgi

                  Obstetrik och gynekologi

                  United Kingdom

                  Neurosurgery

                  Obstetrics and gynaecology

                  Land

                  Intern medecin
                  Uddannelsens mindstevarighed: 5 år

                  Oftalmologi eller øjensygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 3 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Médecine interne/Inwendige geneeskunde

                  Ophtalmologie/Oftalmologie

                  Česká republika

                  Vnitřní lékařství

                  Oftalmologie

                  Danmark

                  Intern medicin

                  Oftalmologi eller øjensygdomme

                  Deutschland

                  Innere Medizin

                  Augenheilkunde

                  Eesti

                  Sisehaigused

                  Oftalmoloogia

                  Ελλάς

                  Παθoλoγία

                  Οφθαλμoλoγία

                  España

                  Medicina interna

                  Oftalmología

                  France

                  Médecine interne

                  Ophtalmologie

                  Ireland

                  General medicine

                  Ophthalmic surgery

                  Italia

                  Medicina interna

                  Oftalmologia

                  Κύπρος

                  Παθoλoγία

                  Οφθαλμολογία

                  Latvija

                  Internā medicīna

                  Oftalmoloģija

                  Lietuva

                  Vidaus ligos

                  Oftalmologija

                  Luxembourg

                  Médecine interne

                  Ophtalmologie

                  Magyarország

                  Belgyógyászat

                  Szemészet

                  Malta

                  Mediċina Interna

                  Oftalmoloġija

                  Nederland

                  Interne geneeskunde

                  Oogheelkunde

                  Österreich

                  Innere Medizin

                  Augenheilkunde und Optometrie

                  Polska

                  Choroby wewnętrzne

                  Okulistyka

                  Portugal

                  Medicina interna

                  Oftalmologia

                  Slovenija

                  Interna medicina

                  Oftalmologija

                  Slovensko

                  Vnútorné lekárstvo

                  Oftalmológia

                  Suomi/Finland

                  Sisätaudit/Inre medicin

                  Silmätaudit/Ögonsjukdomar

                  Sverige

                  Internmedicin

                  Ögonsjukdomar (oftalmologi)

                  United Kingdom

                  General (internal) medicine

                  Ophthalmology

                  Land

                  Oto-rhino-laryngologi eller øre-næse-halssygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 3 år

                  Pædiatri eller sygdomme hos børn
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Oto-rhino-laryngologie/Otorhinolaryngologie

                  Pédiatrie/Pediatrie

                  Česká republika

                  Otorinolaryngologie

                  Dětské lékařství

                  Danmark

                  Oto-rhino-laryngologi eller øre-næse-halssygdomme

                  Pædiatri eller sygdomme hos børn

                  Deutschland

                  Hals-Nasen-Ohrenheilkunde

                  Kinder- und Jugendmedizin

                  Eesti

                  Otorinolarüngoloogia

                  Pediaatria

                  Ελλάς

                  Ωτoριvoλαρυγγoλoγία

                  Παιδιατρική

                  España

                  Otorrinolaringología

                  Pediatría y sus áreas específicas

                  France

                  Oto-rhino-laryngologie

                  Pédiatrie

                  Ireland

                  Otolaryngology

                  Paediatrics

                  Italia

                  Otorinolaringoiatria

                  Pédiatria

                  Κύπρος

                  Ωτορινολαρυγγολογία

                  Παιδιατρική

                  Latvija

                  Otolaringoloģija

                  Pediatrija

                  Lietuva

                  Otorinolaringologija

                  Vaikų ligos

                  Luxembourg

                  Oto-rhino-laryngologie

                  Pédiatrie

                  Magyarország

                  Fül-orr-gégegyógyászat

                  Csecsemő- és gyermekgyógyászat

                  Malta

                  Otorinolaringoloġija

                  Pedjatrija

                  Nederland

                  Keel-, neus- en oorheelkunde

                  Kindergeneeskunde

                  Österreich

                  Hals-, Nasen- und Ohrenkrankheiten

                  Kinder- und Jugendheilkunde

                  Polska

                  Otorynolaryngologia

                  Pediatria

                  Portugal

                  Otorrinolaringologia

                  Pediatria

                  Slovenija

                  Otorinolaringológija

                  Pediatrija

                  Slovensko

                  Otorinolaryngológia

                  Pediatria

                  Suomi/Finland

                  Korva-, nenä- ja kurkkutaudit/Öron-, näs- och halssjukdomar

                  Lastentaudit/Barnsjukdomar

                  Sverige

                  Öron-, näs- och halssjukdomar (oto-rhino-laryngologi)

                  Barn- och ungdomsmedicin

                  United Kingdom

                  Otolaryngology

                  Paediatrics

                  Land

                  Medicinske lungesygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Urologi eller urinvejenes kirurgiske sygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 5 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/ Belgien

                  Pneumologie

                  Urologie

                  Česká republika

                  Tuberkulóza a respirační nemoci

                  Urologie

                  Danmark

                  Medicinske lungesygdomme

                  Urologi eller urinvejenes kirurgiske sygdomme

                  Deutschland

                  Pneumologie

                  Urologie

                  Eesti

                  Pulmonoloogia

                  Uroloogia

                  Ελλάς

                  Φυματιoλoγία- Πvευμovoλoγία

                  Ουρoλoγία

                  España

                  Neumología

                  Urología

                  France

                  Pneumologie

                  Urologie

                  Ireland

                  Respiratory medicine

                  Urology

                  Italia

                  Malattie dell'apparato respiratorio

                  Urologia

                  Κύπρος

                  Πνευμονολογία — Φυματιολογία

                  Ουρολογία

                  Latvija

                  Ftiziopneimonoloģija

                  Uroloģija

                  Lietuva

                  Pulmonologija

                  Urologija

                  Luxembourg

                  Pneumologie

                  Urologie

                  Magyarország

                  Tüdőgyógyászat

                  Urológia

                  Malta

                  Mediċina Respiratorja

                  Uroloġija

                  Nederland

                  Longziekten en tuberculose

                  Urologie

                  Österreich

                  Lungenkrankheiten

                  Urologie

                  Polska

                  Choroby płuc

                  Urologia

                  Portugal

                  Pneumologia

                  Urologia

                  Slovenija

                  Pnevmologija

                  Urologija

                  Slovensko

                  Pneumológia a ftizeológia

                  Urológia

                  Suomi/Finland

                  Keuhkosairaudet ja allergologia/Lungsjukdomar och allergologi

                  Urologia/Urologi

                  Sverige

                  Lungsjukdomar (pneumologi)

                  Urologi

                  United Kingdom

                  Respiratory medicine

                  Urology

                  Land

                  Ortopædisk kirurgi
                  Uddannelsens mindstevarighed: 5 år

                  Patologisk anatomi eller vævs- og celleundersøgelser
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Chirurgie orthopédique/Orthopedische heelkunde

                  Anatomie pathologique/Pathologische anatomie

                  Česká republika

                  Ortopedie

                  Patologická anatomie

                  Danmark

                  Ortopædisk kirurgi

                  Patologisk anatomi eller vævs- og celleundersøgelser

                  Deutschland

                  Orthopädie (und Unfallchirurgie)

                  Pathologie

                  Eesti

                  Ortopeedia

                  Patoloogia

                  Ελλάς

                  Ορθoπεδική

                  Παθoλoγική Αvατoμική

                  España

                  Cirugía ortopédica y traumatología

                  Anatomía patológica

                  France

                  Chirurgie orthopédique et traumatologie

                  Anatomie et cytologie pathologiques

                  Ireland

                  Trauma and orthopaedic surgery

                  Morbid anatomy and histopathology

                  Italia

                  Ortopedia e traumatologia

                  Anatomia patologica

                  Κύπρος

                  Ορθοπεδική

                  Παθολογοανατομία — Ιστολογία

                  Latvija

                  Traumatoloģija un ortopēdija

                  Patoloģija

                  Lietuva

                  Ortopedija traumatologija

                  Patologija

                  Luxembourg

                  Orthopédie

                  Anatomie pathologique

                  Magyarország

                  Ortopédia

                  Patológia

                  Malta

                  Kirurġija Ortopedika

                  Istopatoloġija

                  Nederland

                  Orthopedie

                  Pathologie

                  Österreich

                  Orthopädie und Orthopädische Chirurgie

                  Pathologie

                  Polska

                  Ortopedia i traumatologia narządu ruchu

                  Patomorfologia

                  Portugal

                  Ortopedia

                  Anatomia patologica

                  Slovenija

                  Ortopedska kirurgija

                  Anatomska patologija in citopatologija

                  Slovensko

                  Ortopédia

                  Patologická anatómia

                  Suomi/Finland

                  Ortopedia ja traumatologia/Ortopedi och traumatologi

                  Patologia/Patologi

                  Sverige

                  Ortopedi

                  Klinisk patologi

                  United Kingdom

                  Trauma and orthopaedic surgery

                  Histopathology

                  Land

                  Neurologi eller medicinske nervesygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Psykiatri
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Neurologie

                  Psychiatrie de l'adulte/Volwassen psychiatrie

                  Česká republika

                  Neurologie

                  Psychiatrie

                  Danmark

                  Neurologi eller medicinske nervesygdomme

                  Psykiatri

                  Deutschland

                  Neurologie

                  Psychiatrie und Psychotherapie

                  Eesti

                  Neuroloogia

                  Psühhiaatria

                  Ελλάς

                  Νευρoλoγία

                  Ψυχιατρική

                  España

                  Neurología

                  Psiquiatría

                  France

                  Neurologie

                  Psychiatrie

                  Ireland

                  Neurology

                  Psychiatry

                  Italia

                  Neurologia

                  Psichiatria

                  Κύπρος

                  Νευρολογία

                  Ψυχιατρική

                  Latvija

                  Neiroloģija

                  Psihiatrija

                  Lietuva

                  Neurologija

                  Psichiatrija

                  Luxembourg

                  Neurologie

                  Psychiatrie

                  Magyarország

                  Neurológia

                  Pszichiátria

                  Malta

                  Newroloġija

                  Psikjatrija

                  Nederland

                  Neurologie

                  Psychiatrie

                  Österreich

                  Neurologie

                  Psychiatrie

                  Polska

                  Neurologia

                  Psychiatria

                  Portugal

                  Neurologia

                  Psiquiatria

                  Slovenija

                  Nevrologija

                  Psihiatrija

                  Slovensko

                  Neurológia

                  Psychiatria

                  Suomi/Finland

                  Neurologia/Neurologi

                  Psykiatria/Psykiatri

                  Sverige

                  Neurologi

                  Psykiatri

                  United Kingdom

                  Neurology

                  General psychiatry

                  Land

                  Diagnostisk radiologi eller røntgenundersøgelse
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Onkologi
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Radiodiagnostic/Röntgendiagnose

                  Radiothérapie-oncologie/Radiotherapie-oncologie

                  Česká republika

                  Radiologie a zobrazovací metody

                  Radiační onkologie

                  Danmark

                  Diagnostik radiologi eller røntgenundersøgelse

                  Onkologi

                  Deutschland

                  (Diagnostische) Radiologie

                  Strahlentherapie

                  Eesti

                  Radioloogia

                  Onkoloogia

                  Ελλάς

                  Ακτιvoδιαγvωστική

                  Ακτιvoθεραπευτική — Ογκολογία

                  España

                  Radiodiagnóstico

                  Oncología radioterápica

                  France

                  Radiodiagnostic et imagerie médicale

                  Oncologie radiothérapique

                  Ireland

                  Diagnostic radiology

                  Radiation oncology

                  Italia

                  Radiodiagnostica

                  Radioterapia

                  Κύπρος

                  Ακτινολογία

                  Ακτινοθεραπευτική Ογκολογία

                  Latvija

                  Diagnostiskā radioloģija

                  Terapeitiskā radioloģija

                  Lietuva

                  Radiologija

                  Onkologija radioterapija

                  Luxembourg

                  Radiodiagnostic

                  Radiothérapie

                  Magyarország

                  Radiológia

                  Sugárterápia

                  Malta

                  Radjoloġija

                  Onkoloġija u Radjoterapija

                  Nederland

                  Radiologie

                  Radiotherapie

                  Österreich

                  Medizinische Radiologie-Diagnostik

                  Strahlentherapie - Radioonkologie

                  Polska

                  Radiologia i diagnostyka obrazowa

                  Radioterapia onkologiczna

                  Portugal

                  Radiodiagnóstico

                  Radioterapia

                  Slovenija

                  Radiologija

                  Radioterapija in onkologija

                  Slovensko

                  Rádiológia

                  Radiačná onkológia

                  Suomi/Finland

                  Radiologia/Radiologi

                  Syöpätaudit/Cancersjukdomar

                  Sverige

                  Medicinsk radiologi

                  Tumörsjukdomar (allmän onkologi)

                  United Kingdom

                  Clinical radiology

                  Clinical oncology

                  Land

                  Plastikkirurgi
                  Uddannelsens mindstevarighed: 5 år

                  Klinisk biologi
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Chirurgie plastique, reconstructrice et esthétique/Plastische, reconstructieve en esthetische heelkunde

                  Biologie clinique/Klinische biologie

                  Česká republika

                  Plastická chirurgie

                  Danmark

                  Plastikkirurgi

                  Deutschland

                  Plastische (und Ästhetische) Chirurgie

                  Eesti

                  Plastika- ja rekonstruktiivkirurgia

                  Laborimeditsiin

                  Ελλάς

                  Πλαστική Χειρoυργική

                  Χειρουργική Θώρακος

                  España

                  Cirugía plástica, estética y reparadora

                  Análisis clínicos

                  France

                  Chirurgie plastique, reconstructrice et esthétique

                  Biologie médicale

                  Ireland

                  Plastic surgery

                  Italia

                  Chirurgia plastica e ricostruttiva

                  Patologia clinica

                  Κύπρος

                  Πλαστική Χειρουργική

                  Latvija

                  Plastiskā ķirurģija

                  Lietuva

                  Plastinė ir rekonstrukcinė chirurgija

                  Laboratorinė medicina

                  Luxembourg

                  Chirurgie plastique

                  Biologie clinique

                  Magyarország

                  Plasztikai (égési) sebészet

                  Orvosi laboratóriumi diagnosztika

                  Malta

                  Kirurġija Plastika

                  Nederland

                  Plastische Chirurgie

                  Österreich

                  Plastische Chirurgie

                  Medizinische Biologie

                  Polska

                  Chirurgia plastyczna

                  Diagnostyka laboratoryjna

                  Portugal

                  Cirurgia plástica e reconstrutiva

                  Patologia clínica

                  Slovenija

                  Plastična, rekonstrukcijska in estetska kirurgija

                  Slovensko

                  Plastická chirurgia

                  Laboratórna medicína

                  Suomi/Finland

                  Plastiikkakirurgia/Plastikkirurgi

                  Sverige

                  Plastikkirurgi

                  United Kingdom

                  Plastic surgery

                  Land

                  Klinisk mikrobiologi
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Klinisk biokemi
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/ Belgien

                  Česká republika

                  Lékařská mikrobiologie

                  Klinická biochemie

                  Danmark

                  Klinisk mikrobiologi

                  Klinisk biokemi

                  Deutschland

                  Mikrobiologie (Virologie) und Infektionsepidemiologie

                  Laboratoriumsmedizin

                  Eesti

                  Ελλάς

                              1.

                              Iατρική Βιoπαθoλoγία

                              2.

                              Μικρoβιoλoγία

                  España

                  Microbiología y parasitología

                  Bioquímica clínica

                  France

                  Ireland

                  Microbiology

                  Chemical pathology

                  Italia

                  Microbiologia e virologia

                  Biochimica clinica

                  Κύπρος

                  Μικροβιολογία

                  Latvija

                  Mikrobioloģija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Microbiologie

                  Chimie biologique

                  Magyarország

                  Orvosi mikrobiológia

                  Malta

                  Mikrobijoloġija

                  Patoloġija Kimika

                  Nederland

                  Medische microbiologie

                  Klinische chemie

                  Österreich

                  Hygiene und Mikrobiologie

                  Medizinische und Chemische Labordiagnostik

                  Polska

                  Mikrobiologia lekarska

                  Portugal

                  Slovenija

                  Klinična mikrobiologija

                  Medicinska biokemija

                  Slovensko

                  Klinická mikrobiológia

                  Klinická biochémia

                  Suomi/Finland

                  Kliininen mikrobiologia/Klinisk mikrobiologi

                  Kliininen kemia/Klinisk kemi

                  Sverige

                  Klinisk bakteriologi

                  Klinisk kemi

                  United Kingdom

                  Medical microbiology and virology

                  Chemical pathology

                  Land

                  Klinisk Immunologi
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Thoraxkirurgi eller brysthulens kirurgiske sygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 5 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/ Belgien

                  Chirurgie thoracique/Heelkunde op de thorax (1)

                  Česká republika

                  Alergologie a klinická imunologie

                  Kardiochirurgie

                  Danmark

                  Klinisk immunologi

                  Thoraxkirurgi eller brysthulens kirurgiske sygdomme

                  Deutschland

                  Thoraxchirurgie

                  Eesti

                  Torakaalkirurgia

                  Ελλάς

                  Χειρουργική Θώρακος

                  España

                  Immunología

                  Cirugía torácica

                  France

                  Chirurgie thoracique et cardiovasculaire

                  Ireland

                  Immunology (clinical and laboratory)

                  Thoracic surgery

                  Italia

                  Chirurgia toracica; Cardiochirurgia

                  Κύπρος

                  Ανοσολογία

                  Χειρουργική Θώρακος

                  Latvija

                  Imunoloģija

                  Torakālā ķirurģija

                  Lietuva

                  Krūtinės chirurgija

                  Luxembourg

                  Immunologie

                  Chirurgie thoracique

                  Magyarország

                  Allergológia és klinikai immunológia

                  Mellkassebészet

                  Malta

                  Immunoloġija

                  Kirurġija Kardjo-Toraċika

                  Nederland

                  Cardio-thoracale chirurgie

                  Österreich

                  Immunologie

                  Polska

                  Immunologia kliniczna

                  Chirurgia klatki piersiowej

                  Portugal

                  Cirurgia cardiotorácica

                  Slovenija

                  Torakalna kirurgija

                  Slovensko

                  Klinická imunológia a alergológia

                  Hrudníková chirurgia

                  Suomi/Finland

                  Sydän-ja rintaelinkirurgia/Hjärt- och thoraxkirurgi

                  Sverige

                  Klinisk immunologi

                  Thoraxkirurgi

                  United Kingdom

                  Immunology

                  Cardo-thoracic surgery

                  Land

                  Børnekirurgi
                  Uddannelsens mindstevarighed: 5 år

                  Karkirurgi eller kirurgiske blodkarsygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 5 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/ Belgien

                  Chirurgie des vaisseaux/Bloedvatenheelkunde (2)

                  Česká republika

                  Dětská chirurgie

                  Cévní chirurgie

                  Danmark

                  Karkirurgi eller kirurgiske blodkarsygdomme

                  Deutschland

                  Kinderchirurgie

                  Gefäßchirurgie

                  Eesti

                  Lastekirurgia

                  Kardiovaskulaarkirurgia

                  Ελλάς

                  Χειρoυργική Παίδωv

                  Αγγειoχειρoυργική

                  España

                  Cirugía pediátrica

                  Angiología y cirugía vascular

                  France

                  Chirurgie infantile

                  Chirurgie vasculaire

                  Ireland

                  Paediatric surgery

                  Italia

                  Chirurgia pediatrica

                  Chirurgia vascolare

                  Κύπρος

                  Χειρουργική Παίδων

                  Χειρουργική Αγγείων

                  Latvija

                  Bērnu ķirurģija

                  Asinsvadu ķirurģija

                  Lietuva

                  Vaikų chirurgija

                  Kraujagyslių chirurgija

                  Luxembourg

                  Chirurgie pédiatrique

                  Chirurgie vasculaire

                  Magyarország

                  Gyermeksebészet

                  Érsebészet

                  Malta

                  Kirurgija Pedjatrika

                  Kirurġija Vaskolari

                  Nederland

                  Österreich

                  Kinderchirurgie

                  Polska

                  Chirurgia dziecięca

                  Chirurgia naczyniowa

                  Portugal

                  Cirurgia pediátrica

                  Cirurgia vascular

                  Slovenija

                  Kardiovaskularna kirurgija

                  Slovensko

                  Detská chirurgia

                  Cievna chirurgia

                  Suomi/Finland

                  Lastenkirurgia/Barnkirurgi

                  Verisuonikirurgia/Kärlkirurgi

                  Sverige

                  Barn- och ungdomskirurgi

                  United Kingdom

                  Paediatric surgery

                  Land

                  Kardiologi
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Medicinsk gastroenterologi eller medicinske mave-tarmsygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/ Belgien

                  Cardiologie

                  Gastro-entérologie/Gastroenterologie

                  Česká republika

                  Kardiologie

                  Gastroenterologie

                  Danmark

                  Kardiologi

                  Medicinsk gastroenterologi eller medicinske mavetarmsygdomme

                  Deutschland

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Kardiologie

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Gastroenterologie

                  Eesti

                  Kardioloogia

                  Gastroenteroloogia

                  Ελλάς

                  Καρδιoλoγία

                  Γαστρεvτερoλoγία

                  España

                  Cardiología

                  Aparato digestivo

                  France

                  Pathologie cardio-vasculaire

                  Gastro-entérologie et hépatologie

                  Ireland

                  Cardiology

                  Gastro-enterology

                  Italia

                  Cardiologia

                  Gastroenterologia

                  Κύπρος

                  Καρδιολογία

                  Γαστρεντερολογία

                  Latvija

                  Kardioloģija

                  Gastroenteroloģija

                  Lietuva

                  Kardiologija

                  Gastroenterologija

                  Luxembourg

                  Cardiologie et angiologie

                  Gastro-enterologie

                  Magyarország

                  Kardiológia

                  Gasztroenterológia

                  Malta

                  Kardjoloġija

                  Gastroenteroloġija

                  Nederland

                  Cardiologie

                  Leer van maag-darm-leverziekten

                  Österreich

                  Polska

                  Kardiologia

                  Gastrenterologia

                  Portugal

                  Cardiologia

                  Gastrenterologia

                  Slovenija

                  Gastroenterologija

                  Slovensko

                  Kardiológia

                  Gastroenterológia

                  Suomi/Finland

                  Kardiologia/Kardiologi

                  Gastroenterologia/Gastroenterologi

                  Sverige

                  Kardiologi

                  Medicinsk gastroenterologi och hepatologi

                  United Kingdom

                  Cardiology

                  Gastro-enterology

                  Land

                  Reumatologi
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Hæmatologi eller blodsygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 3 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/ Belgien

                  Rhumathologie/reumatologie

                  Česká republika

                  Revmatologie

                  Hematologie a transfúzní lékařství

                  Danmark

                  Reumatologi

                  Hæmatologi eller blodsygdomme

                  Deutschland

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Rheumatologie

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Hämatologie und Onkologie

                  Eesti

                  Reumatoloogia

                  Hematoloogia

                  Ελλάς

                  Ρευματoλoγία

                  Αιματoλoγία

                  España

                  Reumatología

                  Hematología y hemoterapia

                  France

                  Rhumatologie

                  Ireland

                  Rheumatology

                  Haematology (clinical and laboratory)

                  Italia

                  Reumatologia

                  Ematologia

                  Κύπρος

                  Ρευματολογία

                  Αιματολογία

                  Latvija

                  Reimatoloģija

                  Hematoloģija

                  Lietuva

                  Reumatologija

                  Hematologija

                  Luxembourg

                  Rhumatologie

                  Hématologie

                  Magyarország

                  Reumatológia

                  Haematológia

                  Malta

                  Rewmatoloġija

                  Ematoloġija

                  Nederland

                  Reumatologie

                  Österreich

                  Polska

                  Reumatologia

                  Hematologia

                  Portugal

                  Reumatologia

                  Imuno-hemoterapia

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Reumatológia

                  Hematológia a transfúziológia

                  Suomi/Finland

                  Reumatologia/Reumatologi

                  Kliininen hematologia/Klinisk hematologi

                  Sverige

                  Reumatologi

                  Hematologi

                  United Kingdom

                  Rheumatology

                  Haematology

                  Land

                  Medicinsk endokrinologi eller medicinske hormonsygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 3 år

                  Fysiurgi eller rehabilitering
                  Uddannelsens mindstevarighed: 3 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Médecine physique et réadaptation/Fysische geneeskunde en revalidatie

                  Česká republika

                  Endokrinologie

                  Rehabilitační a fyzikální medicína

                  Danmark

                  Medicinsk endokrinologi eller medicinske hormonsygdomme

                  Deutschland

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Endokrinologie und Diabetologie

                  Physikalische und Rehabilitative Medizin

                  Eesti

                  Endokrinoloogia

                  Taastusravi ja füsiaatria

                  Ελλάς

                  Εvδoκριvoλoγία

                  Φυσική Iατρική και Απoκατάσταση

                  España

                  Endocrinología y nutrición

                  Medicina física y rehabilitación

                  France

                  Endocrinologie, maladies métaboliques

                  Rééducation et réadaptation fonctionnelles

                  Ireland

                  Endocrinology and diabetes mellitus

                  Italia

                  Endocrinologia e malattie del ricambio

                  Medicina fisica e riabilitazione

                  Κύπρος

                  Ενδοκρινολογία

                  Φυσική Ιατρική και Αποκατάσταση

                  Latvija

                  Endokrinoloģija

                  Rehabilitoloģija Fiziskā rehabilitācija
                  Fizikālā medicīna

                  Lietuva

                  Endokrinologija

                  Fizinė medicina ir reabilitacija

                  Luxembourg

                  Endocrinologie, maladies du métabolisme et de la nutrition

                  Rééducation et réadaptation fonctionnelles

                  Magyarország

                  Endokrinológia

                  Fizioterápia

                  Malta

                  Endokrinoloġija u Dijabete

                  Nederland

                  Revalidatiegeneeskunde

                  Österreich

                  Physikalische Medizin

                  Polska

                  Endokrynologia

                  Rehabilitacja medyczna

                  Portugal

                  Endocrinologia

                  Fisiatria ou Medicina física e de reabilitação

                  Slovenija

                  Fizikalna in rehabilitacijska medicina

                  Slovensko

                  Endokrinológia

                  Fyziatria, balneológia a liečebná rehabilitácia

                  Suomi/Finland

                  Endokrinologia/Endokrinologi

                  Fysiatria/Fysiatri

                  Sverige

                  Endokrina sjukdomar

                  Rehabiliteringsmedicin

                  United Kingdom

                  Endocrinology and diabetes mellitus

                  Land

                  Neuropsykiatri
                  Uddannelsens mindstevarighed: 5 år

                  Dermato-venerologi eller hud- og kønssygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 3 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Neuropsychiatrie (3)

                  Dermato-vénéréologie/Dermato-venerologie

                  Česká republika

                  Dermatovenerologie

                  Danmark

                  Dermato-venerologi eller hud- og kønssygdomme

                  Deutschland

                  Nervenheilkunde (Neurologie und Psychiatrie)

                  Haut- und Geschlechtskrankheiten

                  Eesti

                  Dermatoveneroloogia

                  Ελλάς

                  Νευρoλoγία — Ψυχιατρική

                  Δερματoλoγία — Αφρoδισιoλoγία

                  España

                  Dermatología médico-quirúrgica y venereología

                  France

                  Neuropsychiatrie (4)

                  Dermatologie et vénéréologie

                  Ireland

                  Italia

                  Neuropsichiatria (5)

                  Dermatologia e venerologia

                  Κύπρος

                  Νευρολογία — Ψυχιατρική

                  Δερματολογία — Αφροδισιολογία

                  Latvija

                  Dermatoloģija un veneroloģija

                  Lietuva

                  Dermatovenerologija

                  Luxembourg

                  Neuropsychiatrie (6)

                  Dermato-vénéréologie

                  Magyarország

                  Bőrgyógyászat

                  Malta

                  Dermato-venerejoloġija

                  Nederland

                  Zenuw- en zielsziekten (7)

                  Dermatologie en venerologie

                  Österreich

                  Neurologie und Psychiatrie

                  Haut- und Geschlechtskrankheiten

                  Polska

                  Dermatologia i wenerologia

                  Portugal

                  Dermatovenereologia

                  Slovenija

                  Dermatovenerologija

                  Slovensko

                  Neuropsychiatria

                  Dermatovenerológia

                  Suomi/Finland

                  Ihotaudit ja allergologia/Hudsjukdomar och allergologi

                  Sverige

                  Hud- och könssjukdomar

                  United Kingdom

                  Land

                  Radiologi
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Børne- og ungdomspsykiatri
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Psychiatrie infanto-juvénile/Kinder- en jeugdpsychiatrie

                  Česká republika

                  Dětská a dorostová psychiatrie

                  Danmark

                  Børne- og ungdomspsykiatri

                  Deutschland

                  Radiologie

                  Kinder- und Jugendpsychiatrie und -psychotherapie

                  Eesti

                  Ελλάς

                  Ακτιvoλoγία — Ραδιoλoγία

                  Παιδoψυχιατρική

                  España

                  Electrorradiología

                  France

                  Electro-radiologie (8)

                  Pédo-psychiatrie

                  Ireland

                  Radiology (9)

                  Child and adolescent psychiatry

                  Italia

                  Radiologia

                  Neuropsichiatria infantile

                  Κύπρος

                  Παιδοψυχιατρική

                  Latvija

                  Bērnu psihiatrija

                  Lietuva

                  Vaikų ir paauglių psichiatrija

                  Luxembourg

                  Électroradiologie (10)

                  Psychiatrie infantile

                  Magyarország

                  Radiológia

                  Gyermek-és ifjúságpszichiátria

                  Malta

                  Nederland

                  Radiologie (11)

                  Österreich

                  Radiologie

                  Polska

                  Psychiatria dzieci i młodzieży

                  Portugal

                  Radiologia

                  Pedopsiquiatria

                  Slovenija

                  Otroška in mladostniška psihiatrija

                  Slovensko

                  Detská psychiatria

                  Suomi/Finland

                  Lastenpsykiatria/Barnpsykiatri

                  Sverige

                  Barn- och ungdomspsykiatri

                  United Kingdom

                  Child and adolescent psychiatry

                  Land

                  Geriatri eller alderdommens sygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Nefrologi eller medicinske nyresygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/ Belgien

                  Česká republika

                  Geriatrie

                  Nefrologie

                  Danmark

                  Geriatri eller alderdommens sygdomme

                  Nefrologi eller medicinske nyresygdomme

                  Deutschland

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Nephrologie

                  Eesti

                  Nefroloogia

                  Ελλάς

                  Νεφρoλoγία

                  España

                  Geriatría

                  Nefrología

                  France

                  Néphrologie

                  Ireland

                  Geriatric medicine

                  Nephrology

                  Italia

                  Geriatria

                  Nefrologia

                  Κύπρος

                  Γηριατρική

                  Νεφρολογία

                  Latvija

                  Nefroloģija

                  Lietuva

                  Geriatrija

                  Nefrologija

                  Luxembourg

                  Gériatrie

                  Néphrologie

                  Magyarország

                  Geriátria

                  Nefrológia

                  Malta

                  Ġerjatrija

                  Nefroloġija

                  Nederland

                  Klinische geriatrie

                  Österreich

                  Polska

                  Geriatria

                  Nefrologia

                  Portugal

                  Nefrologia

                  Slovenija

                  Nefrologija

                  Slovensko

                  Geriatria

                  Nefrológia

                  Suomi/Finland

                  Geriatria/Geriatri

                  Nefrologia/Nefrologi

                  Sverige

                  Geriatrik

                  Medicinska njursjukdomar (nefrologi)

                  United Kingdom

                  Geriatrics

                  Renal medicine

                  Land

                  Infektionsmedicin
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Samfundsmedicin
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/ Belgien

                  Česká republika

                  Infekční lékařství

                  Hygiena a epidemiologie

                  Danmark

                  Infektionsmedicin

                  Samfundsmedicin

                  Deutschland

                  Öffentliches Gesundheitswesen

                  Eesti

                  Infektsioonhaigused

                  Ελλάς

                  Κοινωνική Iατρική

                  España

                  Medicina preventiva y salud pública

                  France

                  Santé publique et médecine sociale

                  Ireland

                  Infectious diseases

                  Public health medicine

                  Italia

                  Malattie infettive

                  Igiene e medicina preventiva

                  Κύπρος

                  Λοιμώδη Νοσήματα

                  Υγειονολογία/Κοινοτική Ιατρική

                  Latvija

                  Infektoloģija

                  Lietuva

                  Infektologija

                  Luxembourg

                  Maladies contagieuses

                  Santé publique

                  Magyarország

                  Infektológia

                  Megelőző orvostan és népegészségtan

                  Malta

                  Mard Infettiv

                  Saħħa Pubblika

                  Nederland

                  Maatschappij en gezondheid

                  Österreich

                  Sozialmedizin

                  Polska

                  Choroby zakaźne

                  Zdrowie publiczne, epidemiologia

                  Portugal

                  Infecciologia

                  Saúde pública

                  Slovenija

                  Infektologija

                  Javno zdravje

                  Slovensko

                  Infektológia

                  Verejné zdravotníctvo

                  Suomi/Finland

                  Infektiosairaudet/Infektionssjukdomar

                  Terveydenhuolto/Hälsovård

                  Sverige

                  Infektionssjukdomar

                  Socialmedicin

                  United Kingdom

                  Infectious diseases

                  Public health medicine

                  Land

                  Klinisk farmakologi
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Arbejdsmedicin
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Médecine du travail/Arbeidsgeneeskunde

                  Česká republika

                  Klinická farmakologie

                  Pracovní lékařství

                  Danmark

                  Klinisk farmakologi

                  Arbejdsmedicin

                  Deutschland

                  Pharmakologie und Toxikologie

                  Arbeitsmedizin

                  Eesti

                  Ελλάς

                  Iατρική της Εργασίας

                  España

                  Farmacología clínica

                  Medicina del trabajo

                  France

                  Médecine du travail

                  Ireland

                  Clinical pharmacology and therapeutics

                  Occupational medicine

                  Italia

                  Farmacologia

                  Medicina del lavoro

                  Κύπρος

                  Ιατρική της Εργασίας

                  Latvija

                  Arodslimības

                  Lietuva

                  Darbo medicina

                  Luxembourg

                  Médecine du travail

                  Magyarország

                  Klinikai farmakológia

                  Foglalkozás-orvostan (üzemorvostan)

                  Malta

                  Farmakoloġija Klinika u t-Terapewtika

                  Mediċina Okkupazzjonali

                  Nederland

                              —

                              Arbeid en gezondheid, bedrijfsgeneeskunde

                              —

                              Arbeid en gezondheid, verzekeringsgeneeskunde

                  Österreich

                  Pharmakologie und Toxikologie

                  Arbeits- und Betriebsmedizin

                  Polska

                  Farmakologia kliniczna

                  Medycyna pracy

                  Portugal

                  Medicina do trabalho

                  Slovenija

                  Medicina dela, prometa in športa

                  Slovensko

                  Klinická farmakológia

                  Pracovné lekárstvo

                  Suomi/Finland

                  Kliininen farmakologia ja lääkehoito/Klinisk farmakologi och läkemedelsbehandling

                  Työterveyshuolto/Företagshälsovård

                  Sverige

                  Klinisk farmakologi

                  Yrkes- och miljömedicin

                  United Kingdom

                  Clinical pharmacology and therapeutics

                  Occupational medicine

                  Land

                  Medicinsk allergologi eller medicinske overfølsomhedssygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 3 år

                  Klinisk fysiologi og nuklearmedicin
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Médecine nucléaire/Nucleaire geneeskunde

                  Česká republika

                  Alergologie a klinická imunologie

                  Nukleární medicína

                  Danmark

                  Medicinsk allergologi eller medicinske overfølsomhedssygdomme

                  Klinisk fysiologi og nuklearmedicin

                  Deutschland

                  Nuklearmedizin

                  Eesti

                  Ελλάς

                  Αλλεργιoλoγία

                  Πυρηvική Iατρική

                  España

                  Alergología

                  Medicina nuclear

                  France

                  Médecine nucléaire

                  Ireland

                  Italia

                  Allergologia ed immunologia clinica

                  Medicina nucleare

                  Κύπρος

                  Αλλεργιολογία

                  Πυρηνική Ιατρική

                  Latvija

                  Alergoloģija

                  Lietuva

                  Alergologija ir klinikinė imunologija

                  Luxembourg

                  Médecine nucléaire

                  Magyarország

                  Allergológia és klinikai immunológia

                  Nukleáris medicina (izotóp diagnosztika)

                  Malta

                  Mediċina Nukleari

                  Nederland

                  Allergologie en inwendige geneeskunde

                  Nucleaire geneeskunde

                  Österreich

                  Nuklearmedizin

                  Polska

                  Alergologia

                  Medycyna nuklearna

                  Portugal

                  Imuno-alergologia

                  Medicina nuclear

                  Slovenija

                  Nuklearna medicina

                  Slovensko

                  Klinická imunológia a alergológia

                  Nukleárna medicína

                  Suomi/Finland

                  Kliininen fysiologia ja isotooppilääketiede/Klinisk fysiologi och nukleärmedicin

                  Sverige

                  Allergisjukdomar

                  Nukleärmedicin

                  United Kingdom

                  Nuclear medicine

                  Land

                  Kæbe-ansigtskirurgi (grunduddannelse som læge)
                  Uddannelsens mindstevarighed: 5 år

                  Benævnelse

                  Belgique/België/ Belgien

                  Česká republika

                  Maxilofaciální chirurgie

                  Danmark

                  Deutschland

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  Cirugía oral y maxilofacial

                  France

                  Chirurgie maxillo-faciale et stomatologie

                  Ireland

                  Italia

                  Chirurgia maxillo-facciale

                  Κύπρος

                  Latvija

                  Mutes, sejas un žokļu ķirurģija

                  Lietuva

                  Veido ir žandikaulių chirurgija

                  Luxembourg

                  Chirurgie maxillo-faciale

                  Magyarország

                  Szájsebészet

                  Malta

                  Nederland

                  Österreich

                  Mund- Kiefer- und Gesichtschirurgie

                  Polska

                  Chirurgia szczekowo-twarzowa

                  Portugal

                  Cirurgia maxilo-facial

                  Slovenija

                  Maxilofaciálna kirurgija

                  Slovensko

                  Maxilofaciálna chirurgia

                  Suomi/Finland

                  Sverige

                  United Kingdom

                  Land

                  Blodtypeserologi
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Česká republika

                  Danmark

                  Klinisk blodtypeserologi (12)

                  Deutschland

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  France

                  Hématologie

                  Ireland

                  Italia

                  Κύπρος

                  Latvija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Hématologie biologique

                  Magyarország

                  Malta

                  Nederland

                  Österreich

                  Polska

                  Portugal

                  Hematologia clinica

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Suomi/Finland

                  Sverige

                  United Kingdom

                  Land

                  Stomatologi eller mundhulens sygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 3 år

                  Dermatologi eller hudsygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Česká republika

                  Danmark

                  Deutschland

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  Estomatología

                  France

                  Stomatologie

                  Ireland

                  Dermatology

                  Italia

                  Odontostomatologia (13)

                  Κύπρος

                  Latvija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Stomatologie

                  Magyarország

                  Malta

                  Dermatoloġija

                  Nederland

                  Österreich

                  Polska

                  Portugal

                  Estomatologia

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Suomi/Finland

                  Sverige

                  United Kingdom

                  Dermatology

                  Land

                  Venerologi eller kønssygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Tropemedicin
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Česká republika

                  Danmark

                  Deutschland

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  France

                  Ireland

                  Genito-urinary medicine

                  Tropical medicine

                  Italia

                  Medicina tropicale

                  Κύπρος

                  Latvija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Magyarország

                  Trópusi betegségek

                  Malta

                  Mediċina Uro-ġenetali

                  Nederland

                  Österreich

                  Spezifische Prophylaxe und Tropenhygiene

                  Polska

                  Medycyna transportu

                  Portugal

                  Medicina tropical

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Tropická medicína

                  Suomi/Finland

                  Sverige

                  United Kingdom

                  Genito-urinary medicine

                  Tropical medicine

                  Land

                  Kirurgisk gastroenterologi eller kirurgiske mave-tarmsygdomme
                  Uddannelsens mindstevarighed: 5 år

                  Katastrofemedicin
                  Uddannelsens mindstevarighed: 5 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Chirurgie abdominale/Heelkunde op het abdomen (14)

                  Česká republika

                  Traumatologie
                  Urgentní medicína

                  Danmark

                  Kirurgisk gastroenterologi eller kirurgiske mave-tarmsygdomme

                  Deutschland

                  Visceralchirurgie

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  Cirugía del aparato digestivo

                  France

                  Chirurgie viscérale et digestive

                  Ireland

                  Emergency medicine

                  Italia

                  Chirurgia dell'apparato digerente

                  Κύπρος

                  Latvija

                  Lietuva

                  Abdominalinė chirurgija

                  Luxembourg

                  Chirurgie gastro-entérologique

                  Magyarország

                  Traumatológia

                  Malta

                  Mediċina tal-Aċċidenti u l-Emerġenza

                  Nederland

                  Österreich

                  Polska

                  Medycyna ratunkowa

                  Portugal

                  Slovenija

                  Abdominalna kirurgija

                  Slovensko

                  Gastroenterologická chirurgia

                  Úrazová chirurgia
                  Urgentná medicína

                  Suomi/Finland

                  Gastroenterologinen kirurgia/Gastroenterologisk kirurgi

                  Sverige

                  United Kingdom

                  Accident and emergency medicine

                  Land

                  Klinisk neurofysiologi
                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Tand-, mund- og kæbe-ansigtskirurgi (grunduddannelse som læge og tandlæge) (15)

                  Uddannelsens mindstevarighed: 4 år

                  Benævnelse

                  Benævnelse

                  Belgique/België/Belgien

                  Stomatologie et chirurgie orale et maxillo-faciale/Stomatologie en mond-, kaak- en aangezichtschirurgie

                  Česká republika

                  Danmark

                  Klinisk neurofysiologi

                  Deutschland

                  Mund-, Kiefer- und Gesichtschirurgie

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  Neurofisiología clínica

                  France

                  Ireland

                  Clinical neurophysiology

                  Oral and maxillo-facial surgery

                  Italia

                  Κύπρος

                  Στοματο-Γναθο-Προσωποχειρουργική

                  Latvija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Chirurgie dentaire, orale et maxillo-faciale

                  Magyarország

                  Arc-állcsont-szájsebészet

                  Malta

                  Newrofiżjoloġija Klinika

                  Kirurġija tal-għadam tal-wiċċ

                  Nederland

                  Österreich

                  Polska

                  Portugal

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Suomi/Finland

                  Kliininen neurofysiologia/Klinisk neurofysiologi

                  Suu- ja leukakirurgia/Oral och maxillofacial kirurgi

                  Sverige

                  Klinisk neurofysiologi

                  United Kingdom

                  Clinical neurophysiology

                  Oral and maxillo-facial surgery

            5.1.4.   Beviser for uddannelse som alment praktiserende læge

                  Land

                  Uddannelsesbevis

                  Titel

                  Referencedato

                  België/Belgique/Belgien

                  Ministerieel erkenningsbesluit van huisarts/Arrêté ministériel d'agrément de médecin généraliste

                  Huisarts/Médecin généraliste

                  31. december 1994

                  Česká republika

                  Diplom o specializaci »všeobecné lékařství«

                  Všeobecný lékař

                  1. maj 2004

                  Danmark

                  Tilladelse til at anvende betegnelsen alment praktiserende læge/Speciallægel i almen medicin

                  Almen praktiserende læge/Speciallæge i almen medicin

                  31. december 1994

                  Deutschland

                  Zeugnis über die spezifische Ausbildung in der Allgemeinmedizin

                  Facharzt/Fachärztin für Allgemeinmedizin

                  31. december 1994

                  Eesti

                  Diplom peremeditsiini erialal

                  Perearst

                  1. maj 2004

                  Ελλάς

                  Tίτλος ιατρικής ειδικότητας γενικής ιατρικής

                  Iατρός με ειδικότητα γενικής ιατρικής

                  31. december 1994

                  España

                  Título de especialista en medicina familiar y comunitaria

                  Especialista en medicina familiar y comunitaria

                  31. december 1994

                  France

                  Diplôme d'Etat de docteur en médecine (avec document annexé attestant la formation spécifique en médecine générale)

                  Médecin qualifié en médecine générale

                  31. december 1994

                  Ireland

                  Certificate of specific qualifications in general medical practice

                  General medical practitioner

                  31. december 1994

                  Italia

                  Attestato di formazione specifica in medicina generale

                  Medico di medicina generale

                  31. december 1994

                  Κύπρος

                  Τίτλος Ειδικότητας Γενικής Ιατρικής

                  Ιατρός Γενικής Ιατρικής

                  1. maj 2004

                  Latvija

                  Ģimenes ārsta sertifikāts

                  Ģimenes (vispārējās prakses) ārsts

                  1. maj 2004

                  Lietuva

                  Šeimos gydytojo rezidentūros pažymėjimas

                  Šeimos medicinos gydytojas

                  1. maj 2004

                  Luxembourg

                  Diplôme de formation spécifique en medicine générale

                  Médecin généraliste

                  31. december 1994

                  Magyarország

                  Háziorvostan szakorvosa bizonyítvány

                  Háziorvostan szakorvosa

                  1. maj 2004

                  Malta

                  Tabib tal-familja

                  Mediċina tal-familja

                  1. maj 2004

                  Nederland

                  Certificaat van inschrijving in het register van erkende huisartsen van de Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot bevordering der geneeskunst

                  Huisarts

                  31. december 1994

                  Österreich

                  Arzt für Allgemeinmedizin

                  Arzt für Allgemeinmedizin

                  31. december 1994

                  Polska

                  Diplôme: Dyplom uzyskania tytułu specjalisty w dziedzinie medycyny rodzinnej

                  Specjalista w dziedzinie medycyny rodzinnej

                  1. maj 2004

                  Portugal

                  Diploma do internato complementar de clínica geral

                  Assistente de clínica geral

                  31. december 1994

                  Slovenija

                  Potrdilo o opravljeni specializaciji iz družinske medicine

                  Specialist družinske medicine/Specialistka družinske medicine

                  1. maj 2004

                  Slovensko

                  Diplom o špecializácii v odbore »všeobecné lekárstvo«

                  Všeobecný lekár

                  1. maj 2004

                  Suomi/ Finland

                  Todistus lääkärin perusterveydenhuollon lisäkoulutuksesta/Bevis om tilläggsutbildning av läkare i primärvård

                  Yleislääkäri/Allmänläkare

                  31. december 1994

                  Sverige

                  Bevis om kompetens som allmänpraktiserande läkare (Europaläkare) utfärdat av Socialstyrelsen

                  Allmänpraktiserande läkare (Europaläkare)

                  31. december 1994

                  United Kingdom

                  Certificate of prescribed/equivalent experience

                  General medical practitioner

                  31. december 1994

            V.2.   SYGEPLEJERSKER MED ANSVAR FOR DEN ALMENE SUNDHEDS- OG SYGEPLEJE
      5.2.1.   Uddannelsesprogram for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje

      Uddannelsesprogrammet for opnåelse af bevis for uddannelse som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje omfatter følgende to områder og mindst de deri anførte fag.

                  A.

                  Teoretisk undervisning

                              a.

                              Sygepleje:

                                          —

                                          Faglig orientering og erhvervsetik

                                          —

                                          Almene principper for sundheds- og sygepleje

                                          —

                                          Principper for sundheds- og sygepleje inden for:

                                                      —

                                                      almen medicin og medicinske specialer

                                                      —

                                                      almen kirurgi og kirurgiske specialer

                                                      —

                                                      barnepleje og pædiatri

                                                      —

                                                      barselshygiejne og pleje af moder og barn

                                                      —

                                                      mental hygiejne og psykiatri

                                                      —

                                                      geriatrisk pleje og geriatri

                              b.

                              Basisfag:

                                          —

                                          Anatomi og fysiologi

                                          —

                                          Patologi

                                          —

                                          Bakteriologi, virologi og parasitologi

                                          —

                                          Biofysik, biokemi og radiologi

                                          —

                                          Diætetik

                                          —

                                          Hygiejne:

                                                      —

                                                      profylakse

                                                      —

                                                      sundhedslære

                                          —

                                          Farmakologi

                              c.

                              Sociale fag:

                                          —

                                          Sociologi

                                          —

                                          Psykologi

                                          —

                                          Administrationsprincipper

                                          —

                                          Undervisningsprincipper

                                          —

                                          Sociallovgivning og sundhedslovgivning

                                          —

                                          Erhvervets juridiske aspekter

                  B.

                  Klinisk undervisning

                              —

                              Sundheds- og sygepleje inden for:

                                          —

                                          almen medicin og medicinske specialer

                                          —

                                          almen kirurgi og kirurgiske specialer

                                          —

                                          barnepleje og pædiatri

                                          —

                                          barselshygiejne og pleje af moder og barn

                                          —

                                          mentalhygiejne og psykiatri

                                          —

                                          geriatrisk pleje og geriatri

                                          —

                                          hjemmepleje

            Undervisningen i ét eller flere af disse fag kan ske inden for eller i forbindelse med de øvrige fag.
      Den teoretiske undervisning skal være afpasset efter og samordnet med den kliniske undervisning, således at de kundskaber og færdigheder, der er omhandlet i dette bilag, kan erhverves på fyldestgørende måde.
      5.2.2.   Beviser for uddannelse som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje

                  Land

                  Uddannelsesbevis

                  Udstedende organ

                  Titel

                  Referencedato

                  België/Belgique/Belgien

                              —

                              Diploma gegradueerde verpleger/verpleegster/Diplôme d'infirmier(ère) gradué(e)/Diplom eines (einer) graduierten Krankenpflegers (-pflegerin)

                              —

                              Diploma in de ziekenhuisverpleegkunde/Brevet d'infirmier(ère) hospitalier(ère)/Brevet eines (einer) Krankenpflegers (-pflegerin)

                              —

                              Brevet van verpleegassistent(e)/Brevet d'hospitalier(ère)/Brevet einer Pflegeassistentin

                              —

                              De erkende opleidingsinstituten/Les établissements d'enseignement reconnus/Die anerkannten Ausbildungsanstalten

                              —

                              De bevoegde Examencommissie van de Vlaamse Gemeenschap/Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française/Der zuständige Prüfungsausschüß der Deutschsprachigen Gemeinschaft

                              —

                              Hospitalier(ère)/Verpleegassistent(e)

                              —

                              Infirmier(ère) hospitalier(ère)/Ziekenhuisverpleger(-verpleegster)

                  29. juni 1979

                  Česká republika

                              1.

                              Diplom o ukončení studia ve studijním programu ošetřovatelství ve studijním oboru všeobecná sestra (bakalář, Bc.), ledsaget af følgende certifikat: Vysvědčení o státní závěrečné zkoušce

                              1.

                              Vysoká škola zřízená nebo uznaná státem

                              1.

                              Všeobecná sestra

                  1. maj 2004

                              2.

                              Diplom o ukončení studia ve studijním oboru diplomovaná všeobecná sestra (diplomovaný specialista, DiS.), ledsaget af følgende certifikat: Vysvědčení o absolutoriu

                              2.

                              Vyšší odborná škola zřízená nebo uznaná státem

                              2.

                              Všeobecný ošetřovatel

                  Danmark

                  Eksamensbevis efter gennemført sygeplejerskeuddannelse

                  Sygeplejeskole godkendt af Undervisningsministeriet

                  Sygeplejerske

                  29. juni 1979

                  Deutschland

                  Zeugnis über die staatliche Prüfung in der Krankenpflege

                  Staatlicher Prüfungsausschuss

                  Gesundheits- und Krankenpflegerin/Gesundheits- und Krankenpfleger

                  29. juni 1979

                  Eesti

                  Diplom õe erialal

                              1.

                              Tallinna Meditsiinikool

                              2.

                              Tartu Meditsiinikool

                              3.

                              Kohtla-Järve Meditsiinikool

                  õde

                  1. maj 2004

                  Ελλάς

                              1.

                              Πτυχίο Νοσηλευτικής Παν/μίου Αθηνών

                              1.

                              Πανεπιστήμιο Αθηνών

                  Διπλωματούχος ή πτυχιούχος νοσοκόμος, νοσηλευτής ή νοσηλεύτρια

                  1. januar 1981

                              2.

                              Πτυχίο Νοσηλευτικής Τεχνολογικών Εκπαιδευτικών Ιδρυμάτων (Τ.Ε.Ι.)

                              2.

                              Τεχνολογικά Εκπαιδευτικά Ιδρύματα Υπουργείο Εθνικής Παιδείας και Θρησκευμάτων

                              3.

                              Πτυχίο Αξιωματικών Νοσηλευτικής

                              3.

                              Υπουργείο Εθνικής 'Αμυνας

                              4.

                              Πτυχίο Αδελφών Νοσοκόμων πρώην Ανωτέρων Σχολών Υπουργείου Υγείας και Πρόνοιας

                              4.

                              Υπουργείο Υγείας και Πρόνοιας

                              5.

                              Πτυχίο Αδελφών Νοσοκόμων και Επισκεπτριών πρώην Ανωτέρων Σχολών Υπουργείου Υγείας και Πρόνοιας

                              5.

                              Υπουργείο Υγείας και Πρόνοιας

                              6.

                              Πτυχίο Τμήματος Νοσηλευτικής

                              6.

                              ΚΑΤΕΕ Υπουργείου Εθνικής Παιδείας και Θρησκευμάτων

                  España

                  Título de Diplomado universitario en Enfermería

                              —

                              Ministerio de Educación y Cultura

                              —

                              El rector de una universidad

                  Enfermero/a diplomado/a

                  1. januar 1986

                  France

                              —

                              Diplôme d'Etat d'infirmier(ère)

                              —

                              Diplôme d'Etat d'infirmier(ère) délivré en vertu du décret no 99-1147 du 29 décembre 1999

                  Le ministère de la santé

                  Infirmer(ère)

                  29. juni 1979

                  Ireland

                  Certificate of Registered General Nurse

                  An Bord Altranais (The Nursing Board)

                  Registered General Nurse

                  29. juni 1979

                  Italia

                  Diploma di infermiere professionale

                  Scuole riconosciute dallo Stato

                  Infermiere professionale

                  29. juni 1979

                  Κύπρος

                  Δίπλωμα Γενικής Νοσηλευτικής

                  Νοσηλευτική Σχολή

                  Εγγεγραμμένος Νοσηλευτής

                  1. maj 2004

                  Latvija

                              1.

                              Diploms par māsas kvalifikācijas iegūšanu

                              1.

                              Māsu skolas

                  Māsa

                  1. maj 2004

                              2.

                              Māsas diploms

                              2.

                              Universitātes tipa augstskola pamatojoties uz Valsts eksāmenu komisijas lēmumu

                  Lietuva

                              1.

                              Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesinę kvalifikaciją

                              1.

                              Universitetas

                  Bendrosios praktikos slaugytojas

                  1. maj 2004

                              2.

                              Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetinės studijos), nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesine kvalifikaciją

                              2.

                              Kolegija

                  Luxembourg

                              —

                              Diplôme d'Etat d'infirmier

                              —

                              Diplôme d'Etat d'infirmier hospitalier gradué

                  Ministère de l'éducation nationale, de la formation professionnelle et des sports

                  Infirmier

                  29. juni 1979

                  Magyarország

                              1.

                              Ápoló bizonyítvány

                              1.

                              Iskola

                  Ápoló

                  1. maj 2004

                              2.

                              Diplomás ápoló oklevél

                              2.

                              Egyetem/főiskola

                              3.

                              Egyetemi okleveles ápoló oklevél

                              3.

                              Egyetem

                  Malta

                  Lawrja jew diploma fl-istudji tal-infermerija

                  Universita’ ta' Malta

                  Infermier Registrat tal-Ewwel Livell

                  1. maj 2004

                  Nederland

                              1.

                              Diploma's verpleger A, verpleegster A, verpleegkundige A

                              1.

                              Door een van overheidswege benoemde examencommissie

                  Verpleegkundige

                  29. juni 1979

                              2.

                              Diploma verpleegkundige MBOV (Middelbare Beroepsopleiding Verpleegkundige)

                              2.

                              Door een van overheidswege benoemde examencommissie

                              3.

                              Diploma verpleegkundige HBOV (Hogere Beroepsopleiding Verpleegkundige)

                              3.

                              Door een van overheidswege benoemde examencommissie

                              4.

                              Diploma beroepsonderwijs verpleegkundige — Kwalificatieniveau 4

                              4.

                              Door een van overheidswege aangewezen opleidingsinstelling

                              5.

                              Diploma hogere beroepsopleiding verpleegkundige — Kwalificatieniveau 5

                              5.

                              Door een van overheidswege aangewezen opleidingsinstelling

                  Österreich

                              1.

                              Diplom als »Diplomierte Gesundheits- und Krankenschwester, Diplomierter Gesundheits- und Krankenpfleger«

                              1.

                              Schule für allgemeine Gesundheits- und Krankenpflege

                              —

                              Diplomierte Krankenschwester

                              —

                              Diplomierter Krankenpfleger

                  1. januar 1994

                              2.

                              Diplom als »Diplomierte Krankenschwester, Diplomierter Krankenpfleger«

                              2.

                              Allgemeine Krankenpflegeschule

                  Polska

                  Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku pielęgniarstwo z tytułem »magister pielęgniarstwa«

                  Instytucja prowadząca kształcenie na poziomie wyższym uznana przez właściwe władze
                  (højere uddannelsesinstitution, der er anerkendt af de kompetente myndigheder)

                  Pielegniarka

                  1. maj 2004

                  Portugal

                              1.

                              Diploma do curso de enfermagem geral

                              1.

                              Escolas de Enfermagem

                  Enfermeiro

                  1. januar 1986

                              2.

                              Diploma/carta de curso de bacharelato em enfermagem

                              2.

                              Escolas Superiores de Enfermagem

                              3.

                              Carta de curso de licenciatura em enfermagem

                              3.

                              Escolas Superiores de Enfermagem; Escolas Superiores de Saúde

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov »diplomirana medicinska sestra/diplomirani zdravstvenik«

                              1.

                              Univerza

                              2.

                              Visoka strokovna šola

                  Diplomirana medicinska sestra/Diplomirani zdravstvenik

                  1. maj 2004

                  Slovensko

                              1.

                              Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu »magister z ošetrovateľstva« (»Mgr.«)

                              1.

                              Vysoká škola

                  Sestra

                  1. maj 2004

                              2.

                              Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu »bakalár z ošetrovateľstva« (»Bc.«)

                              2.

                              Vysoká škola

                              3.

                              Absolventský diplom v študijnom odbore diplomovaná všeobecná sestra

                              3.

                              Stredná zdravotnícka škola

                  Suomi/ Finland

                              1.

                              Sairaanhoitajan tutkinto/Sjukskötarexamen

                              1.

                              Terveydenhuolto-oppilaitokset/ Hälsovårdsläroanstalter

                  Sairaanhoitaja/Sjukskötare

                  1. januar 1994

                              2.

                              Sosiaali- ja terveysalan ammattikorkeakoulututkinto, sairaanhoitaja (AMK)/Yrkeshögskoleexamen inom hälsovård och det sociala området, sjukskötare (YH)

                              2.

                              Ammattikorkeakoulut/ Yrkeshögskolor

                  Sverige

                  Sjuksköterskeexamen

                  Universitet eller högskola

                  Sjuksköterska

                  1. januar 1994

                  United Kingdom

                  Statement of Registration as a Registered General Nurse in part 1 or part 12 of the register kept by the United Kingdom Central Council for Nursing, Midwifery and Health Visiting

                  Various

                              —

                              State Registered Nurse

                              —

                              Registered General Nurse

                  29. juni 1979

            V.3.   TANDLÆGE
      5.3.1.   Uddannelsesprogram for tandlæger

      Det uddannelsesprogram, som skal føre frem til et bevis for uddannelse som tandlæge, omfatter som et minimum nedennævnte fag. Undervisningen i ét eller flere af disse fag kan ske inden for eller i forbindelse med de øvrige fag

                  A.

                  Basisfag

                              —

                              Kemi

                              —

                              Fysik

                              —

                              Biologi

                  B.

                  Medikobiologiske og alment lægevidenskabelige fag

                              —

                              Anatomi

                              —

                              Embryologi

                              —

                              Histologi, herunder cytologi

                              —

                              Fysiologi

                              —

                              Biokemi (eller fysiologisk kemi)

                              —

                              Patologisk anatomi

                              —

                              Almen patologi

                              —

                              Farmakologi

                              —

                              Mikrobiologi

                              —

                              Hygiejne

                              —

                              Præventiv medicin og epidemiologi

                              —

                              Radiologi

                              —

                              Fysiurgi

                              —

                              Almen kirurgi

                              —

                              Intern medicin, herunder pædiatri

                              —

                              Oto-rhino-laryngologi

                              —

                              Dermato-venerologi

                              —

                              Almen psykologi, psykopatologi og neuropatologi

                              —

                              Anæstesiologi

                  C.

                  Fag med direkte relation til tandlægevirksomhed

                              —

                              Proteselære

                              —

                              Tandlægematerialer

                              —

                              Konserverende tandbehandling

                              —

                              Forebyggende tandpleje

                              —

                              Anæstesi og smertestillende midler inden for tandbehandling

                              —

                              Specialkirurgi

                              —

                              Specialpatologi

                              —

                              Klinisk odonto-stomatologi

                              —

                              Pædodonti

                              —

                              Ortodonti

                              —

                              Parodontologi

                              —

                              Odontologisk radiologi

                              —

                              Bidfunktionslære

                              —

                              Faglig organisation, etik og lovgivning

                              —

                              Sociale aspekter ved praktisk odontologi

            5.3.2.   Beviser for grunduddannelse som tandlæge

                  Land

                  Uddannelsesbevis

                  Udstedende organ

                  Certifikat, der ledsager uddannelsesbeviset

                  Titel

                  Referencedato

                  België/Belgique/Belgien

                  Diploma van tandarts/Diplôme licencié en science dentaire

                              —

                              De universiteiten/Les universités

                              —

                              De bevoegde Examen- commissie van de Vlaamse Gemeenschap/Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française

                  Licentiaat in de tandheelkunde/Licencié en science dentaire

                  28. januar 1980

                  Česká republika

                  Diplom o ukončení studia ve studijním programu zubní lékařství (doktor)

                  Lékařská fakulta univerzity v České republice

                  Vysvědčení o státní rigorózní zkoušce

                  Zubní lékař

                  1. maj 2004

                  Danmark

                  Bevis for tandlægeeksamen (odontologisk kandidateksamen)

                  Tandlægehøjskolerne, Sundhedsvidenskabeligt universitetsfakultet

                  Autorisation som tandlæge, udstedt af Sundhedsstyrelsen

                  Tandlæge

                  28. januar 1980

                  Deutschland

                  Zeugnis über die Zahnärztliche Prüfung

                  Zuständige Behörden

                  Zahnarzt

                  28. januar 1980

                  Eesti

                  Diplom hambaarstiteaduse õppekava läbimise kohta

                  Tartu Ülikool

                  Hambaarst

                  1. maj 2004

                  Ελλάς

                  Πτυχίo Οδovτιατρικής

                  Παvεπιστήμιo

                  Οδοντίατρος ή χειρούργος οδοντίατρος

                  1. januar 1981

                  España

                  Título de Licenciado en Odontología

                  El rector de una universidad

                  Licenciado en odontología

                  1. januar 1986

                  France

                  Diplôme d'Etat de docteur en chirurgie dentaire

                  Universités

                  Chirurgien-dentiste

                  28. januar 1980

                  Ireland

                              —

                              Bachelor in Dental Science (B.Dent.Sc.)

                              —

                              Bachelor of Dental Surgery (BDS)

                              —

                              Licentiate in Dental Surgery (LDS)

                              —

                              Universities

                              —

                              Royal College of Surgeons in Ireland

                              —

                              Dentist

                              —

                              Dental practitioner

                              —

                              Dental surgeon

                  28. januar 1980

                  Italia

                  Diploma di laurea in Odontoiatria e Protesi Dentaria

                  Università

                  Diploma di abilitazione all'esercizio della professione di odontoiatra

                  Odontoiatra

                  28. januar 1980

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Εγγραφής Οδοντιάτρου

                  Οδοντιατρικό Συμβούλιο

                  Οδοντίατρος

                  1. maj 2004

                  Latvija

                  Zobārsta diploms

                  Universitātes tipa augstskola

                  Rezidenta diploms par zobārsta pēcdiploma izglītības programmas pabeigšanu, ko izsniedz universitātes tipa augstskola un »Sertifikāts« — kompetentas iestādes izsniegts dokuments, kas apliecina, ka persona ir nokārtojusi sertifikācijas eksāmenu zobārstniecībā

                  Zobārsts

                  1. maj 2004

                  Lietuva

                  Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą gydytojo odontologo kvalifikaciją

                  Universitetas

                  Internatūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą gydytojo odontologo profesinę kvalifikaciją

                  Gydytojas odontologas

                  1. maj 2004

                  Luxembourg

                  Diplôme d'Etat de docteur en médecine dentaire

                  Jury d'examen d'Etat

                  Médecin-dentiste

                  28. januar 1980

                  Magyarország

                  Fogorvos oklevél (doctor medicinae dentariae, röv.: dr. med. dent.)

                  Egyetem

                  Fogorvos

                  1. maj 2004

                  Malta

                  Lawrja fil- Kirurġija Dentali

                  Universita’ ta Malta

                  Kirurgu Dentali

                  1. maj 2004

                  Nederland

                  Universitair getuigschrift van een met goed gevolg afgelegd tandartsexamen

                  Faculteit Tandheelkunde

                  Tandarts

                  28. januar 1980

                  Österreich

                  Bescheid über die Verleihung des akademischen Grades »Doktor der Zahnheilkunde«

                  Medizinische Fakultät der Universität

                  Zahnarzt

                  1. januar 1994

                  Polska

                  Dyplom ukończenia studiów wyższych z tytułem »lekarz dentysta«

                              1.

                              Akademia Medyczna,

                              2.

                              Uniwersytet Medyczny,

                              3.

                              Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiellońskiego

                  Lekarsko — Dentystyczny Egzamin Państwowy

                  Lekarz dentysta

                  1. maj 2004

                  Portugal

                  Carta de curso de licenciatura em medicina dentária

                              —

                              Faculdades

                              —

                              Institutos Superiores

                  Médico dentista

                  1. januar 1986

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov »doktor dentalne medicine/doktorica dentalne medicine«

                              —

                              Univerza

                  Potrdilo o opravljenem strokovnem izpitu za poklic zobozdravnik/zobozdravnica

                  Doktor dentalne medicine/Doktorica dentalne medicine

                  1. maj 2004

                  Slovensko

                  Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu »doktor zubného lekárstva« (»MDDr.«)

                              —

                              Vysoká škola

                  Zubný lekár

                  1. maj 2004

                  Suomi/ Finland

                  Hammaslääketieteen lisensiaatin tutkinto/Odontologie licentiatexamen

                              —

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                              —

                              Oulun yliopisto

                              —

                              Turun yliopisto

                  Terveydenhuollon oikeusturvakeskuksen päätös käytännön palvelun hyväksymisestä/Beslut av Rättskyddscentralen för hälsovården om godkännande av praktisk tjänstgöring

                  Hammaslääkäri/Tandläkare

                  1. januar 1994

                  Sverige

                  Tandläkarexamen

                              —

                              Universitetet i Umeå

                              —

                              Universitetet i Göteborg

                              —

                              Karolinska Institutet

                              —

                              Malmö Högskola

                  Endast för examensbevis som erhållits före den 1 juli 1995, ett utbildningsbevis som utfärdats av Socialstyrelsen

                  Tandläkare

                  1. januar 1994

                  United Kingdom

                              —

                              Bachelor of Dental Surgery (BDS or B.Ch.D.)

                              —

                              Licentiate in Dental Surgery

                              —

                              Universities

                              —

                              Royal Colleges

                              —

                              Dentist

                              —

                              Dental practitioner

                              —

                              Dental surgeon

                  28. januar 1980

            5.3.3.   Beviser for uddannelse som specialtandlæge

                  Ortodonti

                  Land

                  Uddannelsesbevis

                  Udstedende organ

                  Referencedato

                  België/Belgique/Belgien

                  Titre professionnel particulier de dentiste spécialiste en orthodontie/Bijzondere beroepstitel van tandarts specialist in de orthodontie

                  Ministre de la Santé publique/Minister bevoegd voor Volksgezondheid

                  27. januar 2005

                  Danmark

                  Bevis for tilladelse til at betegne sig som specialtandlæge i ortodonti

                  Sundhedsstyrelsen

                  28. januar 1980

                  Deutschland

                  Fachzahnärztliche Anerkennung für Kieferorthopädie;

                  Landeszahnärztekammer

                  28. januar 1980

                  Eesti

                  Residentuuri lõputunnistus ortodontia erialal

                  Tartu Ülikool

                  1. maj 2004

                  Ελλάς

                  Τίτλoς Οδovτιατρικής ειδικότητας της Ορθoδovτικής

                              —

                              Νoμαρχιακή Αυτoδιoίκηση

                              —

                              Νoμαρχία

                  1. januar 1981

                  France

                  Titre de spécialiste en orthodontie

                  Conseil National de l'Ordre des chirurgiens dentistes

                  28. januar 1980

                  Ireland

                  Certificate of specialist dentist in orthodontics

                  Competent authority recognised for this purpose by the competent minister

                  28. januar 1980

                  Italia

                  Diploma di specialista in Ortognatodonzia

                  Università

                  21. maj 2005

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Αναγνώρισης του Ειδικού Οδοντιάτρου στην Ορθοδοντική

                  Οδοντιατρικό Συμβούλιο

                  1. maj 2004

                  Latvija

                  »Sertifikāts«— kompetentas iestādes izsniegts dokuments, kas apliecina, ka persona ir nokārtojusi sertifikācijas eksāmenu ortodontijā

                  Latvijas Ārstu biedrība

                  1. maj 2004

                  Lietuva

                  Rezidentūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą gydytojo ortodonto profesinę kvalifikaciją

                  Universitetas

                  1. maj 2004

                  Magyarország

                  Fogszabályozás szakorvosa bizonyítvány

                  Az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztérium illetékes testülete

                  1. maj 2004

                  Malta

                  Ċertifikat ta' speċjalista dentali fl-Ortodonzja

                  Kumitat ta' Approvazzjoni dwar Speċjalisti

                  1. maj 2004

                  Nederland

                  Bewijs van inschrijving als orthodontist in het Specialistenregister

                  Specialisten Registratie Commissie (SRC) van de Nederlandse Maatschappij tot bevordering der Tandheelkunde

                  28. januar 1980

                  Polska

                  Dyplom uzyskania tytułu specjalisty w dziedzinie ortodoncji

                  Centrum Egzaminów Medycznych

                  1. maj 2004

                  Slovenija

                  Potrdilo o opravljenem specialističnem izpitu iz čeljustne in zobne ortopedije

                              1.

                              Ministrstvo za zdravje

                              2.

                              Zdravniška zbornica Slovenije

                  1. maj 2004

                  Suomi/Finland

                  Erikoishammaslääkärin tutkinto, hampaiston oikomishoito/Specialtand-läkarexamen, tandreglering

                              —

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                              —

                              Oulun yliopisto

                              —

                              Turun yliopisto

                  1. januar 1994

                  Sverige

                  Bevis om specialistkompetens i tandreglering

                  Socialstyrelsen

                  1. januar 1994

                  United Kingdom

                  Certificate of Completion of specialist training in orthodontics

                  Competent authority recognised for this purpose

                  28. januar 1980

                  Mundkirurgi

                  Land

                  Uddannelsesbevis

                  Udstedende organ

                  Referencedato

                  Danmark

                  Bevis for tilladelse til at betegne sig som specialtandlæge i hospitalsodontologi

                  Sundhedsstyrelsen

                  28. januar 1980

                  Deutschland

                  Fachzahnärztliche
                  Anerkennung für Oralchirurgie/Mundchirurgie

                  Landeszahnärztekammer

                  28. januar 1980

                  Ελλάς

                  Τίτλoς Οδovτιατρικής ειδικότητας της Γvαθoχειρoυργικής (up to 31 December 2002)

                              —

                              Νoμαρχιακή Αυτoδιoίκηση

                              —

                              Νoμαρχία

                  1. januar 2003

                  Ireland

                  Certificate of specialist dentist in oral surgery

                  Competent authority recognised for this purpose by the competent minister

                  28. januar 1980

                  Italia

                  Diploma di specialista in Chirurgia Orale

                  Università

                  21. maj 2004

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Αναγνώρισης του Ειδικού Οδοντιάτρου στην Στοματική Χειρουργική

                  Οδοντιατρικό Συμβούλιο

                  1. maj 2004

                  Lietuva

                  Rezidentūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą burnos chirurgo profesinę kvalifikaciją

                  Universitetas

                  1. maj 2004

                  Magyarország

                  Dento-alveoláris sebészet szakorvosa bizonyítvány

                  Az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztérium illetékes testülete

                  1. maj 2004

                  Malta

                  Ċertifikat ta' speċjalista dentali fil-Kirurġija tal-ħalq

                  Kumitat ta' Approvazzjoni dwar Speċjalisti

                  1. maj 2004

                  Nederland

                  Bewijs van inschrijving als kaakchirurg in het Specialistenregister

                  Specialisten Registratie Commissie (SRC) van de Nederlandse Maatschappij tot bevordering der Tandheelkunde

                  28. januar 1980

                  Polska

                  Dyplom uzyskania tytułu specjalisty w dziedzinie chirurgii stomatologicznej

                  Centrum Egzaminów Medycznych

                  1. maj 2004

                  Slovenija

                  Potrdilo o opravljenem specialističnem izpitu iz oralne kirurgije

                              1.

                              Ministrstvo za zdravje

                              2.

                              Zdravniška zbornica Slovenije

                  1. maj 2004

                  Suomi/ Finland

                  Erikoishammaslääkärin tutkinto, suu- ja leuka-kirurgia/Specialtandläkar-examen, oral och maxillofacial kirurgi

                              —

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                              —

                              Oulun yliopisto

                              —

                              Turun yliopisto

                  1. januar 1994

                  Sverige

                  Bevis om specialist-kompetens i tandsystemets kirurgiska sjukdomar

                  Socialstyrelsen

                  1. januar 1994

                  United Kingdom

                  Certificate of completion of specialist training in oral surgery

                  Competent authority recognised for this purpose

                  28. januar 1980

            V.4.   DYRLÆGE
      5.4.1.   Uddannelsesprogram
      Uddannelsesprogrammet, som skal føre frem til bevis for uddannelse som dyrlæge, omfatter som et minimum nedenstående fag.
      Undervisningen i et eller flere af disse fag kan ske inden for eller i forbindelse med de øvrige fag.

                  A.

                  Basisfag

                              —

                              Fysik

                              —

                              Kemi

                              —

                              Zoologi

                              —

                              Botanik

                              —

                              Matematikkens anvendelse i biologien

                  B.

                  Særlige fag

                              a)

                              Grundlæggende videnskaber

                                          —

                                          Anatomi (herunder histologi og embryologi)

                                          —

                                          Fysiologi

                                          —

                                          Biokemi

                                          —

                                          Genetik

                                          —

                                          Farmakologi

                                          —

                                          Farmaci

                                          —

                                          Toksikologi

                                          —

                                          Mikrobiologi

                                          —

                                          Immunologi

                                          —

                                          Epidemilogi

                                          —

                                          Deontologi

                              b)

                              Kliniske videnskaber

                                          —

                                          Obestetrik

                                          —

                                          Patologi (herunder patologisk anatomi)

                                          —

                                          Parasitologi

                                          —

                                          Klinisk medicin og klinisk kirurgi (herunder anæstesiologi)

                                          —

                                          Klinisk undervisning omfattende husdyr, fjerkræ og andre dyrearter

                                          —

                                          Præventiv medicin

                                          —

                                          Radiologi

                                          —

                                          Forplantning og forplantningsforstyrrelser

                                          —

                                          Sundhedsvæsen

                                          —

                                          Veterinær retsmedicin og veterinærlovgivning

                                          —

                                          Terapeutik

                                          —

                                          Propædeutik

                              c)

                              Animalsk produktion

                                          —

                                          Animalsk produktion

                                          —

                                          Fodring

                                          —

                                          Agronomi

                                          —

                                          Landbrugsøkonomi

                                          —

                                          Husdyrs opdræt og sundhed

                                          —

                                          Veterinær hygiejne

                                          —

                                          Etologi og dyrebeskyttelse

                              d)

                              Levnedsmiddelhygiejne

                                          —

                                          Inspektion af og kontrol med levnedsmidler af animalsk oprindelse

                                          —

                                          Levnedsmiddelhygiejne og -teknologi

                                          —

                                          Praktisk arbejde (herunder på slagterier og andre steder, hvor levnedsmidler behandles)

            Den praktiske uddannelse kan erhverves ved praktiktjeneste, for så vidt denne sker på heltidsbasis, under den kompetente myndigheds eller det kompetente organs direkte kontrol og ikke overstiger seks måneder inden for uddannelsens samlede studietid på fem år.
      Fordelingen af den teoretiske og praktiske undervisning på de forskellige faggrupper bør afvejes og samordnes, således at viden og erfaring kan erhverves på passende måde for at gøre det muligt for dyrlægen at udføre alle sine opgaver.
      5.4.2.   Beviser for uddannelse som dyrlæge

                  Land

                  Uddannelsesbevis

                  Udstedende organ

                  Certifikat, der ledsager uddannelsesbeviset

                  Referencedato

                  België/Belgique/Belgien

                  Diploma van dierenarts/Diplôme de docteur en médecine vétérinaire

                              —

                              De universiteiten/Les universités

                              —

                              De bevoegde Examen-commissie van de Vlaamse Gemeenschap/Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française

                  21. december 1980

                  Česká republika

                              —

                              Diplom o ukončení studia ve studijním programu veterinární lékařství (doktor veterinární medicíny, MVDr.)

                              —

                              Diplom o ukončení studia ve studijním programu veterinární hygiena a ekologie (doktor veterinární medicíny, MVDr.)

                  Veterinární fakulta univerzity v České republice

                  1. maj 2004

                  Danmark

                  Bevis for bestået kandidateksamen i veterinærvidenskab

                  Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole

                  21. december 1980

                  Deutschland

                  Zeugnis über das Ergebnis des Dritten Abscnitts der Tierärztlichen Prüfung und das Gesamtergebnis der Tierärztlichen Prüfung

                  Der Vorsitzende des Prüfungsausschusses für die Tierärztliche Prüfung einer Universität oder Hochschule

                  21. december 1980

                  Eesti

                  Diplom: täitnud veterinaarmeditsiini õppekava

                  Eesti Põllumajandusülikool

                  1. maj 2004

                  Ελλάς

                  Πτυχίo Κτηvιατρικής

                  Πανεπιστήμιο Θεσσαλονίκης και Θεσσαλίας

                  1. januar 1981

                  España

                  Título de Licenciado en Veterinaria

                              —

                              Ministerio de Educación y Cultura

                              —

                              El rector de una universidad

                  1. januar 1986

                  France

                  Diplôme d'Etat de docteur vétérinaire

                  21. december 1980

                  Ireland

                              —

                              Diploma of Bachelor in/of Veterinary Medicine (MVB)

                              —

                              Diploma of Membership of the Royal College of Veterinary Surgeons (MRCVS)

                  21. december 1980

                  Italia

                  Diploma di laurea in medicina veterinaria

                  Università

                  Diploma di abilitazione all'esercizio della medicina veterinaria

                  1. januar 1985

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Εγγραφής Kτηνιάτρου

                  Κτηνιατρικό Συμβούλιο

                  1. maj 2004

                  Latvija

                  Veterinārārsta diploms

                  Latvijas Lauksaimniecības Universitāte

                  1. maj 2004

                  Lietuva

                  Aukštojo mokslo diplomas (veterinarijos gydytojo (DVM))

                  Lietuvos Veterinarijos Akademija

                  1. maj 2004

                  Luxembourg

                  Diplôme d'Etat de docteur en médecine vétérinaire

                  Jury d'examen d'Etat

                  21. december 1980

                  Magyarország

                  Állatorvos doktor oklevél —
                  dr. med. vet.

                  Szent István Egyetem Állatorvos-tudományi Kar

                  1. maj 2004

                  Malta

                  Liċenzja ta' Kirurgu Veterinarju

                  Kunsill tal-Kirurġi Veterinarji

                  1. maj 2004

                  Nederland

                  Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd diergeneeskundig/veeartse-nijkundig examen

                  21. december 1980

                  Österreich

                              —

                              Diplom-Tierarzt

                              —

                              Magister medicinae veterinariae

                  Universität

                              —

                              Doktor der Veterinärmedizin

                              —

                              Doctor medicinae veterinariae

                              —

                              Fachtierarzt

                  1. januar 1994

                  Polska

                  Dyplom lekarza weterynarii

                              1.

                              Szkoła Główna Gospodarstwa Wiejskiego w Warszawie

                              2.

                              Akademia Rolnicza we Wrocławiu

                              3.

                              Akademia Rolnicza w Lublinie

                              4.

                              Uniwersytet Warmińsko-Mazurski w Olsztynie

                  1. maj 2004

                  Portugal

                  Carta de curso de licenciatura em medicina veterinária

                  Universidade

                  1. januar 1986

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov »doktor veterinarske medicine/doktorica veterinarske medicine«

                  Univerza

                  Spričevalo o opravljenem državnem izpitu s področja veterinarstva

                  1. maj 2004

                  Slovensko

                  Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu »doktor veterinárskej medicíny« (»MVDr.«)

                  Univerzita veterinárskeho lekárstva

                  1. maj 2004

                  Suomi/ Finland

                  Eläinlääketieteen lisensiaatin tutkinto/Veterinärmedicine licentiatexamen

                  Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                  1. januar 1994

                  Sverige

                  Veterinärexamen

                  Sveriges Lantbruksuniversitet

                  1. januar 1994

                  United Kingdom

                              1.

                              Bachelor of Veterinary Science (BVSc)

                              1.

                              University of Bristol

                  21. december 1980

                              2.

                              Bachelor of Veterinary Science (BVSc)

                              2.

                              University of Liverpool

                              3.

                              Bachelor of Veterinary Medicine (BvetMB)

                              3.

                              University of Cambridge

                              4.

                              Bachelor of Veterinary Medicine and Surgery (BVM&S)

                              4.

                              University of Edinburgh

                              5.

                              Bachelor of Veterinary Medicine and Surgery (BVM&S)

                              5.

                              University of Glasgow

                              6.

                              Bachelor of Veterinary Medicine (BvetMed)

                              6.

                              University of London

            V.5.   JORDEMODER
      5.5.1.   Uddannelsesprogram for jordemødre (uddannelsesvej I og II)
      Uddannelsesprogrammet med henblik på opnåelse af bevis for uddannelse som jordemoder omfatter følgende to områder:

                  A.

                  Teoretisk og teknisk undervisning

                              a)

                              Basisfag

                                          —

                                          Grundlæggende kendskab til anatomi og fysiologi

                                          —

                                          Grundlæggende kendskab til patologi

                                          —

                                          Grundlæggende kendskab til bakteriologi, virologi og parasitologi

                                          —

                                          Grundlæggende kendskab til biofysik, biokemi og radiologi

                                          —

                                          Pædiatri, især med hensyn til nyfødte

                                          —

                                          Hygiejne, sundhedslære, sygdomsforebyggelse, tidlig diagnosticering af sygdomme

                                          —

                                          Ernæringslære og diætetik, især med hensyn til kvindens, den nyfødtes og spædbarnets ernæring

                                          —

                                          Grundlæggende kendskab til sociologi og problemer i forbindelse med socialmedicin

                                          —

                                          Grundlæggende kendskab til farmakologi

                                          —

                                          Psykologi

                                          —

                                          Pædagogik

                                          —

                                          Sundheds- og sociallovgivning og sundhedsvæsenets opbygning

                                          —

                                          Jordemødrenes pligter og faglig lovgivning

                                          —

                                          Seksualundervisning og familieplanlægning

                                          —

                                          Moderens og barnets retsbeskyttelse

                              b)

                              Særlige fag for virksomheden som jordemoder

                                          —

                                          Anatomi og fysiologi

                                          —

                                          Embryologi og fostrets udvikling

                                          —

                                          Svangerskab, fødsel og barselperiode

                                          —

                                          Gynækologisk og obstetrisk patologi

                                          —

                                          Forberedelse til fødslen og forældrerollen, herunder de psykologiske aspekter

                                          —

                                          Fødselsforberedelse (herunder kendskab til og anvendelse af teknisk apparatur i obstetrikken)

                                          —

                                          Analgesi, anæstesi og genoplivning

                                          —

                                          Den nyfødtes fysiologi og patologi

                                          —

                                          Den nyfødtes pleje og pasning

                                          —

                                          Psykologiske og sociale faktorer

                  B.

                  raktisk og klinisk undervisning
                  Denne undervisning gives under hensigtsmæssigt tilsyn:

                              —

                              Konsultation for gravide kvinder omfattende mindst 100 prænatale undersøgelser

                              —

                              Observation og pleje af mindst 40 fødende

                              —

                              Elevens foreståelse af mindst 40 fødsler; såfremt dette antal ikke kan nås på grund af mangel på fødende, kan det nedsættes til mindst 30 fødsler under forudsætning af, at eleven desuden aktivt deltager i 20 fødsler

                              —

                              Aktiv deltagelse i fødsler i underkroppræsentation. Er dette ikke muligt på grund af et manglende antal fødsler i underkroppræsentation, bør undervisningen ske ved simulering

                              —

                              Anlæggelse af episiotomi og indførelse i efterfølgende sutur. Indførelsen skal omfatte en teoretisk undervisning og kliniske øvelser. Anvendelsen af sutur i praksis omfatter sutur af episiotomi og af mindre rifter i bækkenbunden. Hvis det er absolut nødvendigt, kan der anvendes simulering

                              —

                              Observation og pleje af 40 risikopatienter før, under og efter fødslen

                              —

                              Observation og pleje, herunder undersøgelse, af mindst 100 barselskvinder og normale nyfødte

                              —

                              Observation og pleje af nyfødte, der kræver særlig pleje, herunder for tidligt og for sent fødte børn samt nyfødte med unormalt lav fødselsvægt og syge nyfødte

                              —

                              Pleje af patologiske tilfælde inden for gynækologi og obstetrik

                              —

                              Indførelse i pleje inden for medicin og kirurgi. Indførelsen skal omfatte en teoretisk undervisning og kliniske øvelser.

                        Den teoretiske og tekniske undervisning (uddannelsesprogrammets del A) skal være afpasset efter og samordnet med den kliniske undervisning (programmets del B), således at de i dette bilag omhandlede kundskaber og erfaringer kan erhverves på fyldestgørende måde.
                  Den kliniske jordemoderundervisning (uddannelsesprogrammets del B) skal foregå i form af praktikanttjeneste under tilsyn af sygehusafdelinger eller i andre behandlingsinstitutioner inden for sundhedsområdet, som er godkendt til dette formål af de kompetente myndigheder eller organer. Under denne uddannelse skal jordemodereleverne deltage i de pågældende afdelingers arbejde i det omfang, det er et led i uddannelsen. Jordemodereleverne skal indføres i det ansvar, som er forbundet med virksomhed som jordemoder.

            5.5.2.   Beviser for uddannelse som jordemoder

                  Land

                  Uddannelsesbevis

                  Udstedende organ

                  Titel

                  Referencedato

                  België/Belgique/Belgien

                  Diploma van vroedvrouw/Diplôme d'accoucheuse

                              —

                              De erkende opleidingsinstituten/Les établissements d'enseignement

                              —

                              De bevoegde Examen- commissie van de Vlaamse Gemeenschap/Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française

                  Vroedvrouw/Accoucheuse

                  23. januar 1983

                  Česká republika

                              1.

                              Diplom o ukončení studia ve studijním programu ošetřovatelství ve studijním oboru porodní asistentka (bakalář, Bc.)

                                          —

                                          Vysvědčení o státní závěrečné zkoušce

                              1.

                              Vysoká škola zřízená nebo uznaná státem

                  Porodní asistentka/porodní asistent

                  1. maj 2004

                              2.

                              Diplom o ukončení studia ve studijním oboru diplomovaná porodní asistentka (diplomovaný specialista, DiS.)

                                          —

                                          Vysvědčení o absolutoriu

                              2.

                              Vyšší odborná škola zřízená nebo uznaná státem

                  Danmark

                  Bevis for bestået jordemodereksamen

                  Danmarks jordemoderskole

                  Jordemoder

                  23. januar 1983

                  Deutschland

                  Zeugnis über die staatliche Prüfung für Hebammen und Entbindungspfleger

                  Staatlicher Prüfungsausschuss

                              —

                              Hebamme

                              —

                              Entbindungspfleger

                  23. januar 1983

                  Eesti

                  Diplom ämmaemanda erialal

                              1.

                              Tallinna Meditsiinikool

                              2.

                              Tartu Meditsiinikool

                              —

                              Ämmaemand

                  1. maj 2004

                  Ελλάς

                              1.

                              Πτυχίο Τμήματος Μαιευτικής Τεχνολογικών Εκπαιδευτικών Ιδρυμάτων (Τ.Ε.Ι.)

                              1.

                              Τεχνολογικά Εκπαιδευτικά Ιδρύματα (Τ.Ε.Ι.)

                              —

                              Μαία

                              —

                              Μαιευτής

                  23. januar 1983

                              2.

                              Πτυχίο του Τμήματος Μαιών της Ανωτέρας Σχολής Στελεχών Υγείας και Κοινων. Πρόνοιας (ΚΑΤΕΕ)

                              2.

                              ΚΑΤΕΕ Υπουργείου Εθνικής Παιδείας και Θρησκευμάτων

                              3.

                              Πτυχίο Μαίας Ανωτέρας Σχολής Μαιών

                              3.

                              Υπουργείο Υγείας και Πρόνοιας

                  España

                              —

                              Título de Matrona

                              —

                              Título de Asistente obstétrico (matrona)

                              —

                              Título de Enfermería obstétrica-ginecológica

                  Ministerio de Educación y Cultura

                              —

                              Matrona

                              —

                              Asistente obstétrico

                  1. januar 1986

                  France

                  Diplôme de sage-femme

                  L'Etat

                  Sage-femme

                  23. januar 1983

                  Ireland

                  Certificate in Midwifery

                  An Board Altranais

                  Midwife

                  23. januar 1983

                  Italia

                  Diploma d'ostetrica

                  Scuole riconosciute dallo Stato

                  Ostetrica

                  23. januar 1983

                  Κύπρος

                  Δίπλωμα στο μεταβασικό πρόγραμμα Μαιευτικής

                  Νοσηλευτική Σχολή

                  Εγγεγραμμένη Μαία

                  1. maj 2004

                  Latvija

                  Diploms par vecmātes kvalifikācijas iegūšanu

                  Māsu skolas

                  Vecmāte

                  1. maj 2004

                  Lietuva

                              1.

                              Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesinę kvalifikaciją, ir profesinės kvalifikacijos pažymėjimas, nurodantis suteiktą akušerio profesinę kvalifikaciją

                                          —

                                          Pažymėjimas, liudijantis profesinę praktiką akušerijoje

                              1.

                              Universitetas

                  Akušeris

                  1. maj 2004

                              2.

                              Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetinės studijos), nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesinę kvalifikaciją, ir profesinės kvalifikacijos pažymėjimas, nurodantis suteiktą akušerio profesinę kvalifikaciją

                                          —

                                          Pažymėjimas, liudijantis profesinę praktiką akušerijoje

                              2.

                              Kolegija

                              3.

                              Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetinės studijos), nurodantis suteiktą akušerio profesinę kvalifikaciją

                              3.

                              Kolegija

                  Luxembourg

                  Diplôme de sage-femme

                  Ministère de l'éducation nationale, de la formation professionnelle et des sports

                  Sage-femme

                  23. januar 1983

                  Magyarország

                  Szülésznő bizonyítvány

                  Iskola/főiskola

                  Szülésznő

                  1. maj 2004

                  Malta

                  Lawrja jew diploma fl- Istudji tal-Qwiebel

                  Universita’ ta' Malta

                  Qabla

                  1. maj 2004

                  Nederland

                  Diploma van verloskundige

                  Door het Ministerie van Volksgezondheid, Welzijn en Sport erkende opleidings-instellingen

                  Verloskundige

                  23. januar 1983

                  Österreich

                  Hebammen-Diplom

                              —

                              Hebammenakademie

                              —

                              Bundeshebammenlehranstalt

                  Hebamme

                  1. januar 1994

                  Polska

                  Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku położnictwo z tytułem »magister położnictwa«

                  Instytucja prowadząca kształcenie na poziomie wyższym uznana przez właściwe władze
                  (højere uddannelsesinstitution, der er anerkendt af de kompetente myndigheder)

                  Położna

                  1. maj 2004

                  Portugal

                              1.

                              Diploma de enfermeiro especialista em enfermagem de saúde materna e obstétrica

                              1.

                              Ecolas de Enfermagem

                  Enfermeiro especialista em enfermagem de saúde materna e obstétrica

                  1. januar 1986

                              2.

                              Diploma/carta de curso de estudos superiores especializados em enfermagem de saúde materna e obstétrica

                              2.

                              Escolas Superiores de Enfermagem

                              3.

                              Diploma (do curso de pós-licenciatura) de especialização em enfermagem de saúde materna e obstétrica

                              3.

                                          —

                                          Escolas Superiores de Enfermagem

                                          —

                                          Escolas Superiores de Saúde

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov »diplomirana babica/diplomirani babičar«

                              1.

                              Univerza

                              2.

                              Visoka strokovna šola

                  diplomirana babica/diplomirani babičar

                  1. maj 2004

                  Slovensko

                              1.

                              Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu »bakalár z pôrodnej asistencie« (»Bc.«)

                              2.

                              Absolventský diplom v študijnom odbore diplomovaná pôrodná asistentka

                              1.

                              Vysoká škola

                              2.

                              Stredná zdravotnícka škola

                  Pôrodná asistentka

                  1. maj 2004

                  Suomi/ Finland

                              1.

                              Kätilön tutkinto/barnmorskeexamen

                              1.

                              Terveydenhuoltooppi-laitokset/hälsovårdsläroanstalter

                  Kätilö/Barnmorska

                  1. januar 1994

                              2.

                              Sosiaali- ja terveysalan ammattikorkeakoulututkinto, kätilö (AMK)/yrkeshögskoleexamen inom hälsovård och det sociala området, barnmorska (YH)

                              2.

                              Ammattikorkeakoulut/ Yrkeshögskolor

                  Sverige

                  Barnmorskeexamen

                  Universitet eller högskola

                  Barnmorska

                  1. januar 1994

                  United Kingdom

                  Statement of registration as a Midwife on part 10 of the register kept by the United Kingdom Central Council for Nursing, Midwifery and Health visiting

                  Various

                  Midwife

                  23. januar 1983

            V.6.   FARMACEUT
      5.6.1.   Uddannelsesprogram for farmaceuter

                  —

                  Plante- og dyrebiologi

                  —

                  Fysik

                  —

                  Almen og uorganisk kemi

                  —

                  Organisk kemi

                  —

                  Analytisk kemi

                  —

                  Farmaceutisk kemi, herunder lægemiddelanalyse

                  —

                  Almindelig og anvendt biokemi (medicinsk)

                  —

                  Anatomi og fysiologi; medicinsk terminologi

                  —

                  Mikrobiologi

                  —

                  Farmakologi og farmakoterapi

                  —

                  Farmaceutisk teknologi

                  —

                  Toksikologi

                  —

                  Farmakognosi

                  —

                  Lovgivning og i givet fald erhvervsetik

            I fordelingen mellem teoretisk og praktisk uddannelse skal der for hvert fag i mindsteundervisningsprogrammet lægges tilstrækkeligt vægt på teorien til, at uddannelsens akademiske præg bevares.
      5.6.2.   Beviser for uddannelse som farmaceut

                  Land

                  Uddannelsesbevis

                  Udstedende organ

                  Certifikat, der ledsager uddannelsesbeviset

                  Referencedato

                  België/Belgique/Belgien

                  Diploma van apotheker/Diplôme de pharmacien

                              —

                              De universiteiten/Les universités

                              —

                              De bevoegde Examencommissie van de Vlaamse Gemeenschap/Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française

                  1. oktober 1987

                  Česká republika

                  Diplom o ukončení studia ve studijním programu farmacie (magistr, Mgr.)

                  Farmaceutická fakulta univerzity v České republice

                  Vysvědčení o státní závěrečné zkoušce

                  1. maj 2004

                  Danmark

                  Bevis for bestået farmaceutisk kandidateksamen

                  Danmarks Farmaceutiske Højskole

                  1. oktober 1987

                  Deutschland

                  Zeugnis über die Staatliche Pharmazeutische Prüfung

                  Zuständige Behörden

                  1. oktober 1987

                  Eesti

                  Diplom proviisori õppekava läbimisest

                  Tartu Ülikool

                  1. maj 2004

                  Ελλάς

                  Άδεια άσκησης φαρμακευτικού επαγγέλματος

                  Νομαρχιακή Αυτοδιοίκηση

                  1. oktober 1987

                  España

                  Título de Licenciado en Farmacia

                              —

                              Ministerio de Educación y Cultura

                              —

                              El rector de una universidad

                  1. oktober 1987

                  France

                              —

                              Diplôme d'Etat de pharmacien

                              —

                              Diplôme d'Etat de docteur en pharmacie

                  Universités

                  1. oktober 1987

                  Ireland

                  Certificate of Registered Pharmaceutical Chemist

                  1. oktober 1987

                  Italia

                  Diploma o certificato di abilitazione all'esercizio della professione di farmacista ottenuto in seguito ad un esame di Stato

                  Università

                  1. november 1993

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Εγγραφής Φαρμακοποιού

                  Συμβούλιο Φαρμακευτικής

                  1. maj 2004

                  Latvija

                  Farmaceita diploms

                  Universitātes tipa augstskola

                  1. maj 2004

                  Lietuva

                  Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą vaistininko profesinę kvalifikaciją

                  Universitetas

                  1. maj 2004

                  Luxembourg

                  Diplôme d'Etat de pharmacien

                  Jury d'examen d'Etat + visa du ministre de l'éducation nationale

                  1. oktober 1987

                  Magyarország

                  Okleveles gyógyszerész oklevél (magister pharmaciae, röv: mag. Pharm)

                  EG Egyetem

                  1. maj 2004

                  Malta

                  Lawrja fil-farmaċija

                  Universita’ ta' Malta

                  1. maj 2004

                  Nederland

                  Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd apothekersexamen

                  Faculteit Farmacie

                  1. oktober 1987

                  Österreich

                  Staatliches Apothekerdiplom

                  Bundesministerium für Arbeit, Gesundheit und Soziales

                  1. oktober 1994

                  Polska

                  Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku farmacja z tytułem magistra

                              1.

                              Akademia Medyczna

                              2.

                              Uniwersytet Medyczny

                              3.

                              Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiellońskiego

                  1. maj 2004

                  Portugal

                  Carta de curso de licenciatura em Ciências Farmacêuticas

                  Universidades

                  1. oktober 1987

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naziv »magister farmacije/magistra farmacije«

                  Univerza

                  Potrdilo o opravljenem strokovnem izpitu za poklic magister farmacije/magistra farmacije

                  1. maj 2004

                  Slovensko

                  Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu »magister farmácie« (»Mgr.«)

                  Vysoká škola

                  1. maj 2004

                  Suomi/ Finland

                  Proviisorin tutkinto/Provisorexamen

                              —

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                              —

                              Kuopion yliopisto

                  1. oktober 1994

                  Sverige

                  Apotekarexamen

                  Uppsala universitet

                  1. oktober 1994

                  United Kingdom

                  Certificate of Registered Pharmaceutical Chemist

                  1. oktober 1987

            V.7.   ARKITEKT
      5.7.1.   Beviser for uddannelse som arkitekt, som anerkendes i henhold til artikel 46

                  Land

                  Uddannelsesbevis

                  Udstedende organ

                  Certifikat, der ledsager uddannelsesbeviset

                  Akademisk referenceår

                  België/ Belgique/ Belgien

                              1.

                              Architect/Architecte

                              2.

                              Architect/Architecte

                              3.

                              Architect

                              4.

                              Architect/Architecte

                              5.

                              Architect/Architecte

                              6.

                              Burgelijke ingenieur-architect

                              1.

                              Nationale hogescholen voor architectuur

                              2.

                              Hogere-architectuur-instituten

                              3.

                              Provinciaal Hoger Instituut voor Architectuur te Hasselt

                              4.

                              Koninklijke Academies voor Schone Kunsten

                              5.

                              Sint-Lucasscholen

                              6.

                              Faculteiten Toegepaste Wetenschappen van de Universiteiten

                              6.

                              »Faculté Polytechnique« van Mons

                  1988/89

                              1.

                              Architecte/Architect

                              2.

                              Architecte/Architect

                              3.

                              Architect

                              4.

                              Architecte/Architect

                              5.

                              Architecte/Architect

                              6.

                              Ingénieur-civil — architecte

                              1.

                              Ecoles nationales supérieures d'architecture

                              2.

                              Instituts supérieurs d'architecture

                              3.

                              Ecole provinciale supérieure d'architecture de Hasselt

                              4.

                              Académies royales des Beaux-Arts

                              5.

                              Ecoles Saint-Luc

                              6.

                              Facultés des sciences appliquées des universités

                              6.

                              Faculté polytechnique de Mons

                  Danmark

                  Arkitekt cand. arch.

                              —

                              Kunstakademiets Arkitektskole i København

                              —

                              Arkitektskolen i Århus

                  1988/89

                  Deutschland

                  Diplom-Ingenieur,
                  Diplom-Ingenieur Univ.

                              —

                              Universitäten (Architektur/Hochbau)

                              —

                              Technische Hochschulen (Architektur/Hochbau)

                              —

                              Technische Universitäten (Architektur/Hochbau)

                              —

                              Universitäten-Gesamthochschulen (Architektur/Hochbau)

                              —

                              Hochschulen für bildende Künste

                              —

                              Hochschulen für Künste

                  1988/89

                  Diplom-Ingenieur,
                  Diplom-Ingenieur FH

                              —

                              Fachhochschulen (Architektur/Hochbau) (16)

                              —

                              Universitäten-Gesamthochschulen (Architektur/Hochbau) bei entsprechenden Fachhochschulstudiengängen

                  Eλλάς

                  Δίπλωμα αρχιτέκτονα — μηχανικού

                              —

                              Εθνικό Μετσόβιο Πολυτεχνείο (ΕΜΠ), τμήμα αρχιτεκτόνων — μηχανικών

                              —

                              Αριστοτέλειο Πανεπιστήμο Θεσσαλονίκης (ΑΠΘ), τμήμα αρχιτεκτόνων — μηχανικών της Πολυτεχνικής σχολής

                  Βεβαίωση που χορηγεί το Τεχνικό Επιμελητήριο Ελλάδας (ΤΕΕ) και η οποία επιτρέπει την άσκηση δραστηριοτήτων στον τομέα της αρχιτεκτονικής

                  1988/89

                  España

                  Título oficial de arquitecto

                  Rectores de las universidades enumeradas a continuación:

                              —

                              Universidad Politécnica de Cataluña, Escuelas Técnicas Superiores de Arquitectura de Barcelona o del Vallès;

                              —

                              Universidad Politécnica de Madrid, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Madrid;

                              —

                              Universidad Politécnica de Las Palmas, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Las Palmas;

                              —

                              Universidad Politécnica de Valencia, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Valencia;

                              —

                              Universidad de Sevilla, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Sevilla;

                              —

                              Universidad de Valladolid, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Valladolid;

                              —

                              Universidad de Santiago de Compostela, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de La Coruña;

                              —

                              Universidad del País Vasco, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de San Sebastián;

                              —

                              Universidad de Navarra, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Pamplona;

                              —

                              Universidad de Alcalá de Henares, Escuela Politécnica de Alcalá de Henares;

                              —

                              Universidad Alfonso X El Sabio, Centro Politécnico Superior de Villanueva de la Cañada;

                              —

                              Universidad de Alicante, Escuela Politécnica Superior de Alicante;

                              —

                              Universidad Europea de Madrid;

                              —

                              Universidad de Cataluña, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Barcelona;

                              —

                              Universidad Ramón Llull, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de La Salle;

                              —

                              Universidad S.E.K. de Segovia, Centro de Estudios Integrados de Arquitectura de Segovia;

                              —

                              Universidad de Granada, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Granada.

                  1988/89
                  1999/2000
                  1999/2000
                  1997/98
                  1998/99
                  1999/2000
                  1998/99
                  1999/2000
                  1994/95

                  France

                              1.

                              Diplôme d'architecte DPLG, y compris dans le cadre de la formation professionnelle continue et de la promotion sociale.

                              1.

                              Le ministre chargé de l'architecture

                  1988/89

                              2.

                              Diplôme d'architecte ESA

                              2.

                              Ecole spéciale d'architecture de Paris

                              3.

                              Diplôme d'architecte ENSAIS

                              3.

                              Ecole nationale supérieure des arts et industries de Strasbourg, section architecture

                  Ireland

                              1.

                              Degree of Bachelor of Architecture (B.Arch. NUI)

                              1.

                              National University of Ireland to architecture graduates of University College Dublin

                  1988/89

                              2.

                              Degree of Bachelor of Architecture (B. Arch)

                                 (Previously, until 2002 -Degree standard diploma in architecture (Dip. Arch)

                              2.

                              Dublin Institute of Technology, Bolton Street, Dublin
                              (College of Technology, Bolton Street, Dublin)

                              3.

                              Certificate of associateship (ARIAI)

                              3.

                              Royal Institute of Architects of Ireland

                              4.

                              Certificate of membership (MRIAI)

                              4.

                              Royal Institute of Architects of Ireland

                  Italia

                              —

                              Laurea in architettura

                              —

                              Università di Camerino

                              —

                              Università di Catania — Sede di Siracusa

                              —

                              Università di Chieti

                              —

                              Università di Ferrara

                              —

                              Università di Firenze

                              —

                              Università di Genova

                              —

                              Università di Napoli Federico II

                              —

                              Università di Napoli II

                              —

                              Università di Palermo

                              —

                              Università di Parma

                              —

                              Università di Reggio Calabria

                              —

                              Università di Roma »La Sapienza«

                              —

                              Universtià di Roma III

                              —

                              Università di Trieste

                              —

                              Politecnico di Bari

                              —

                              Politecnico di Milano

                              —

                              Politecnico di Torino

                              —

                              Istituto universitario di architettura di Venezia

                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

                  1988/89

                              —

                              Laurea in ingegneria edile — architettura

                              —

                              Università dell'Aquilla

                              —

                              Università di Pavia

                              —

                              Università di Roma»La Sapienza«

                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

                  1998/99

                              —

                              Laurea specialistica in ingegneria edile — architettura

                              —

                              Università dell'Aquilla

                              —

                              Università di Pavia

                              —

                              Università di Roma »La Sapienza«

                              —

                              Università di Ancona

                              —

                              Università di Basilicata — Potenza

                              —

                              Università di Pisa

                              —

                              Università di Bologna

                              —

                              Università di Catania

                              —

                              Università di Genova

                              —

                              Università di Palermo

                              —

                              Università di Napoli Federico II

                              —

                              Università di Roma — Tor Vergata

                              —

                              Università di Trento

                              —

                              Politecnico di Bari

                              —

                              Politecnico di Milano

                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

                  2003/04

                              —

                              Laurea specialistica quinquennale in Architettura

                              —

                              Laurea specialistica quinquennale in Architettura

                              —

                              Laurea specialistica quinquennale in Architettura

                              —

                              Laurea specialistica in Architettura

                              —

                              Prima Facoltà di Architettura dell'Università di Roma »La Sapienza«

                              —

                              Università di Ferrara

                              —

                              Università di Genova

                              —

                              Università di Palermo

                              —

                              Politecnico di Milano

                              —

                              Politecnico di Bari

                              —

                              Università di Roma III

                              —

                              Università di Firenze

                              —

                              Università di Napoli II

                              —

                              Politecnico di Milano II

                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente
                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente
                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente
                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

                  2002/03
                  1999/2000
                  2003/04
                  2004/05

                  Nederland

                              1.

                              Het getuigschrift van het met goed gevolg afgelegde doctoraal examen van de studierichting bouwkunde, afstudeerrichting architectuur

                              1.

                              Technische Universiteit te Delft

                  Verklaring van de Stichting Bureau Architectenregister die bevestigt dat de opleiding voldoet aan de normen van artikel 46.

                  1988/89

                              2.

                              Het getuigschrift van het met goed gevolg afgelegde doctoraal examen van de studierichting bouwkunde, differentiatie architectuur en urbanistiek

                              2.

                              Technische Universiteit te Eindhoven

                              3.

                              Het getuigschrift hoger beroepsonderwijs, op grond van het met goed gevolg afgelegde examen verbonden aan de opleiding van de tweede fase voor beroepen op het terrein van de architectuur, afgegeven door de betrokken examencommissies van respectievelijk:

                                          —

                                          de Amsterdamse Hogeschool voor de Kunsten te Amsterdam

                                          —

                                          de Hogeschool Rotterdam en omstreken te Rotterdam

                                          —

                                          de Hogeschool Katholieke Leergangen te Tilburg

                                          —

                                          de Hogeschool voor de Kunsten te Arnhem

                                          —

                                          de Rijkshogeschool Groningen te Groningen

                                          —

                                          de Hogeschool Maastricht te Maastricht

                  Österreich

                              1.

                              Diplom-Ingenieur, Dipl.-Ing.

                              1.

                              Technische Universität Graz (Erzherzog-Johann-Universität Graz)

                  1998/99

                              2.

                              Dilplom-Ingenieur, Dipl.-Ing.

                              2.

                              Technische Universität Wien

                              3.

                              Diplom-Ingenieur, Dipl.-Ing.

                              3.

                              Universität Innsbruck (Leopold-Franzens-Universität Innsbruck)

                              4.

                              Magister der Architektur, Magister architecturae, Mag. Arch.

                              4.

                              Hochschule für Angewandte Kunst in Wien

                              5.

                              Magister der Architektur, Magister architecturae, Mag. Arch.

                              5.

                              Akademie der Bildenden Künste in Wien

                              6.

                              Magister der Architektur, Magister architecturae, Mag. Arch.

                              6.

                              Hochschule für künstlerishe und industrielle Gestaltung in Linz

                  Portugal

                  Carta de curso de licenciatura em Arquitectura
                  Para os cursos iniciados a partir do ano académico de 1991/92

                              —

                              Faculdade de arquitectura da Universidade técnica de Lisboa

                              —

                              Faculdade de arquitectura da Universidade do Porto

                              —

                              Escola Superior Artística do Porto

                              —

                              Faculdade de Arquitectura e Artes da Universidade Lusíada do Porto

                  1988/89
                  1991/92

                  Suomi/Finland

                  Arkkitehdin tutkinto/Arkitektexamen

                              —

                              Teknillinen korkeakoulu /Tekniska högskolan (Helsinki)

                              —

                              Tampereen teknillinen korkeakoulu/Tammerfors
                              tekniska högskola

                              —

                              Oulun yliopisto/Uleåborgs universitet

                  1998/99

                  Sverige

                  Arkitektexamen

                  Chalmers Tekniska Högskola AB
                  Kungliga Tekniska Högskolan
                  Lunds Universitet

                  1998/99

                  United Kingdom

                              1.

                              Diplomas in architecture

                              1.

                                          —

                                          Universities

                                          —

                                          Colleges of Art

                                          —

                                          Schools of Art

                  Certificate of architectural education, issued by the Architects Registration Board.
                  The diploma and degree courses in architecture of the universities, schools and colleges of art should have met the requisite threshold standards as laid down in Article 46 of this Directive and in Criteria for validation published by the Validation Panel of the Royal Institute of British Architects and the Architects Registration Board.
                  EU nationals who possess the Royal Institute of British Architects Part I and Part II certificates, which are recognised by ARB as the competent authority, are eligible. Also EU nationals who do not possess the ARB-recognised Part I and Part II certificates will be eligible for the Certificate of Architectural Education if they can satisfy the Board that their standard and length of education has met the requisite threshold standards of Article 46 of this Directive and of the Criteria for validation.

                  1988/89

                              2.

                              Degrees in architecture

                              2.

                              Universities

                              3.

                              Final examination

                              3.

                              Architectural Association

                              4.

                              Examination in architecture

                              4.

                              Royal College of Art

                              5.

                              Examination Part II

                              5.

                              Royal Institute of British Architects

         (1)  1. januar 1983.

         (2)  1. januar 1983.

         (3)  1. august 1987, medmindre det drejer sig om personer, som har påbegyndt uddannelsen inden denne dato.

         (4)  31. december 1971.

         (5)  31. oktober 1999.

         (6)  Der udstedes ikke længere uddannelsesbeviser for uddannelser, der er påbegyndt efter den 5. marts 1982.

         (7)  9. juli 1984.

         (8)  3. december 1971.

         (9)  31. oktober 1993.

         (10)  Der udstedes ikke længere uddannelsesbeviser for uddannelser, der er påbegyndt efter den 5. marts 1982.

         (11)  8. juli 1984.

         (12)  1. januar 1983, medmindre det drejer sig om personer, som har påbegyndt uddannelsen inden denne dato og afsluttet den inden udgangen af 1988.

         (13)  31. december 1994.

         (14)  1. januar 1983.

         (15)  Den uddannelse, der fører til udstedelse af et bevis for uddannelsen som speciallæge i tand-, mund- og kæbe-ansigtskirurgi (grunduddannelse som læge og tandlæge) forudsætter, at den pågældende har gennemført og fået godkendt den medicinske grunduddannelse (artikel 24), og at den pågældende desuden har gennemført og fået godkendt tandlægeuddannelsen (artikel 34).

         (16)  Diese Diplome sind je nach Dauer der durch sie abgeschlossenen Ausbildung gemäß Artikel 47 Absatz 1 anzuerkennen.

      BILAG VI
      Erhvervede rettigheder, som finder anvendelse på erhverv, som er omfattet af anerkendelse på grundlag af koordinering af mindstekrav til uddannelse
      6.   Beviser for uddannelse som arkitekt med erhvervede rettigheder i henhold til artikel 49, stk. 1

                  Land

                  Uddannelsesbevis

                  Akademisk referenceår

                  België/Belgique/ Belgien

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af de statslige arkitekthøjskoler eller af institutterne for arkitektur (architecte — architect)

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af arkitekthøjskolen i Hasselt (architect)

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af de kongelige kunstakademier (architecte — architect)

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af Saint-Luc-skolerne (architecte — architect)

                              —

                              Universitetseksamensbeviser for civilingeniører ledsaget af et praktikcertifikat, som er udstedt af arkitektsammenslutningen, og som giver ret til at benytte titlen arkitekt (architecte — architect)

                              —

                              Eksamensbeviser for arkitekter udstedt af det centrale eller statslige bedømmelsesudvalg for arkitekter (architecte — architect)

                              —

                              Eksamensbeviser for civilingeniører (bygningskonstruktion) og bygningsingeniører udstedt af universiteternes fakulteter for anvendte videnskaber og af Faculté Polytechnique de Mons (ingénieur-architecte, ingénieur-architect)

                  1987/88

                  Česká republika

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af »České vysoké učení technické« (det tjekkiske tekniske universitet i Prag):

                                          —

                                          »Vysoká škola architektury a pozemního stavitelství« (højskolen for arkitektur og bygningskonstruktion) (indtil 1951)

                                          —

                                          »Fakulta architektury a pozemního stavitelství« (fakultetet for arkitektur og bygningskonstruktion) (1951-1960)

                                          —

                                          »Fakulta stavební« (fakultetet for ingeniørvæsen) (fra 1960) på følgende områder: Bygningskonstruktion og -strukturer, bygningskonstruktion, byggevirksomhed og arkitektur, arkitektur (herunder byplanlægning og fysisk planlægning), offentlige bygningsarbejder og bygningsarbejder for industri og landbrug, eller bygningskonstruktion og arkitektur inden for ingeniøruddannelsesprogrammet

                                          —

                                          »Fakulta architektury« (fakultetet for arkitektur) (fra 1976) på følgende områder: arkitektur, byplanlægning og fysisk planlægning, eller inden for uddannelsesprogrammet arkitektur og byplanlægning på følgende områder: arkitektur, arkitekturdesignteori, byplanlægning og fysisk planlægning, arkitekturhistorie og rekonstruktion af historiske monumenter, eller arkitektur og bygningskonstruktion

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af »Vysoká škola technická Dr. Edvarda Beneše« (indtil 1951) inden for arkitektur og bygningskonstruktion

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af »Vysoká škola stavitelství v Brně« (1951-1956) inden for arkitektur og bygningskonstruktion

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af »Vysoké učení technické v Brně« af »Fakulta architektury« (fakultetet for arkitektur) (fra 1956) inden for arkitektur og byplanlægning eller »Fakulta stavební« (civilingeniør)(fakultetet for ingeniørvæsen)(fra 1956) inden for konstruktion

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af »Vysoká škola báňská — Technická univerzita Ostrava,« (fakultetet for ingeniørvæsenet) (fra 1997) inden for uddannelsesstrukturer og arkitektur eller inden for civilingeniøruddannelsen

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af »Technická univerzita v Liberci«, »Fakulta architektury« (fakultetet for arkitektur)(fra 1994) inden for uddannelsesprogrammet for arkitektur og byplanlægning inden for arkitekturuddannelsen

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af »Akademie výtvarných umění v Praze« inden for programmet for de skabende kunstarter for så vidt angår arkitektonisk formgivning

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af »Vysoká škola umělecko-průmyslová v Praze« inden for programmet for de skabende kunstarter for så vidt angår arkitekturstudier

                              —

                              Et certifikat for godkendelsen udstedt af »Česká komora architektů« uden specifikation af område eller inden for bygningskonstruktion.

                  2006/07

                  Danmark

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af statens arkitektskoler i København og Århus (arkitekt)

                              —

                              Registreringsbevis udstedt af arkitektnævnet i henhold til lov nr. 202 af 28. maj 1975 (registreret arkitekt)

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af de byggetekniske højskoler (bygningskonstruktør) ledsaget af en attest fra de kompetente myndigheder om, at den pågældende har bestået en prøve på grundlag af kvalifikationsbeviser, der omfatter bedømmelser af projekter, som er udarbejdet og udført af kandidaten under faktisk udøvelse af den i artikel 48 i dette direktiv omhandlede virksomhed i mindst seks år

                  1987/88

                  Deutschland

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af kunstakademierne (Dipl.-Ing., Architekt (HfbK))

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af Technische Hochschulen, arkitektafdelingen (Architektur/Hochbau), af tekniske universiteter, arkitektafdelingen (Architektur/Hochbau), af universiteterne, arkitektafdelingen (Architektur/Hochbau), og, dersom disse institutioner indgår i Gesamthochschulen, af sådanne Gesamthochschulen, arkitektafdelingen (Architektur/Hochbau) (Dipl.-Ing. og andre benævnelser, der senere måtte blive fastsat for sådanne eksamensbeviser)

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af Fachhochschulen, arkitektafdelingen (Architektur/Hochbau), og, dersom disse institutioner indgår i Gesamthochschulen, af sådanne Gesamthochschulen, arkitektafdelingen (Architektur/Hochbau), ledsaget — når studietiden er på under fire år, men på mindst tre år — af en attest, der godtgør, at vedkommende har fire års erhvervserfaring i Forbundsrepublikken Tyskland, og som er udstedt af den faglige organisation i overensstemmelse med artikel 47, stk. 1. (Ingenieur grad. og andre benævnelser, der senere måtte blive fastsat for sådanne eksamensbeviser)

                              —

                              Certifikater (Prüfungszeugnisse) udstedt før 1. januar 1973 af arkitektafdelingerne på Ingenieurschulen og Werkkunstschulen, ledsaget af en attest fra de kompetente myndigheder om, at den pågældende har bestået en prøve på grundlag af kvalifikationsbeviser, der omfatter bedømmelser af projekter, som er udarbejdet og udført af kandidaten under faktisk udøvelse af den i artikel 48 i dette direktiv omhandlede virksomhed i mindst seks år

                  1987/88

                  Eesti

                              —

                              Diplom arhitektuuri erialal, väljastatud Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri teaduskonna poolt alates 1996, aastast (eksamensbevis inden for arkitektur udstedt af fakultetet for arkitektur på det estiske kunstakademi siden 1996), väljastatud Tallinna Kunstiülikooli poolt 1989-1995 aastal (udstedt af kunstuniversitetet i Tallinn i 1989-1995), väljastatud Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi poolt 1951-1988 (udstedt af statens kunstinstitut i Estland i 1951-1988).

                  2006/07

                  Eλλάς

                              —

                              Eksamensbeviser for bygningsingeniører udstedt af Metsovion Polytechnion i Athen, ledsaget af en attest fra Grækenlands tekniske nævn om, at den pågældende har ret til at udøve virksomhed på arkitekturområdet

                              —

                              Eksamensbeviser for bygningsingeniører udstedt af Aristotelion Panepistimion i Thessaloniki, ledsaget af en attest fra Grækenlands tekniske nævn om, at vedkommende har ret til at udøve virksomhed på arkitekturområdet

                              —

                              Eksamensbeviser for civilingeniører (bygningskonstruktion) udstedt af Metsovion Polytechnion i Athen, ledsaget af en attest fra Grækenlands tekniske nævn om, at vedkommende har ret til at udøve virksomhed på arkitekturområdet

                              —

                              Eksamensbeviser for civilingeniører (bygningskonstruktion) udstedt af Aristotelion Panepistimion i Thessaloniki, ledsaget af en attest fra Grækenlands tekniske nævn om, at vedkommende har ret til at udøve virksomhed på arkitekturområdet

                              —

                              Eksamensbeviser for civilingeniører (bygningskonstruktion) udstedt af Panepistimion Thrakis, ledsaget af en attest fra Grækenlands tekniske nævn om, at vedkommende har ret til at udøve virksomhed på arkitekturområdet

                              —

                              Eksamensbeviser for civilingeniører (bygningskonstruktion) udstedt af Panepistimion Patron, ledsaget af en attest fra Grækenlands tekniske nævn om, at vedkommende har ret til at udøve virksomhed på arkitekturområdet

                  1987/88

                  España

                  Den officielle arkitektgrad (título oficial de arquitecto) udstedt af ministeriet for undervisning og videnskab eller af universiteterne

                  1987/88

                  France

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt indtil 1959 af undervisningsministeriet og efter dette tidspunkt af kulturministeriet (architecte DPLG)

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af den særlige arkitektskole (architecte DESA)

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt efter 1955 af Ecole nationale supérieure des Arts et Industries de Strasbourg (tidligere »école nationale d'ingénieurs de Strasbourg«), arkitektafdelingen (architecte ENSAIS)

                  1987/88

                  Ireland

                              —

                              Graden »Bachelor of Architecture«, som af »National University of Ireland« (B. Arch. (NUI.)) tildeles dem, der har opnået et diplom i arkitektur fra »University College« i Dublin

                              —

                              Det arkitektdiplom på universitetsniveau, der tildeles af »College of Technology«, Bolton Street, Dublin (Dipl. Arch.)

                              —

                              Certifikatet som associeret medlem af »Royal Institute of Architects of Ireland« (ARIAI)

                              —

                              Certifikatet som medlem af »Royal Institute of Architects of Ireland« (MRIAI)

                  1987/88

                  Italia

                              —

                              Eksamensbeviser (»laurea in architettura«) udstedt af universiteterne, de polytekniske læreanstalter og højskolerne for arkitektur i Venedig og Reggio-Calabria, ledsaget af et bevis, som berettiger til selvstændig udøvelse af arkitekterhvervet, og som er udstedt af undervisningsministeren, efter at kandidaten for en kompetent eksamenskommission har bestået den statseksamen, der berettiger til selvstændig udøvelse af arkitekterhvervet (dott. Architetto)

                              —

                              Eksamensbeviser på bygningsområdet (»laurea in ingegneria«) udstedt af universiteterne og de polytekniske læreanstalter, ledsaget af et bevis, som berettiger til selvstændig erhvervsudøvelse på arkitekturområdet, og som er udstedt af undervisningsministeren, efter at kandidaten for en kompetent eksamenskommission har bestået den statseksamen, der berettiger til selvstændig udøvelse af arkitekterhvervet (dott. Ing. Architetto eller dott. in ingegneria civile

                  1987/88

                  Κύπρος

                              —

                              Βεβαίωση Εγγραφής στο Μητρώο Αρχιτεκτόνων που εκδίδεται από το Επιστημονικό και Τεχνικό Επιμελητήριο Κύπρου, (registreringsbevis fra registret for arkitekter udstedt af det videnskabelige og tekniske nævn i Cypern (ETEK))

                  2006/07

                  Latvija

                              —

                              »Arhitekta diploms«, ko izsniegusi Latvijas Valsts Universitātes Inženierceltniecības fakultātes Arhitektūras nodaļa līdz 1958. gadam, Rīgas Politehniskā Institūta Celtniecības fakultātes Arhitektūras nodaļa no 1958 gada līdz 1991. gadam, Rīgas Tehniskās Universitātes Arhitektūras fakultāte kopš 1991. gada, un »Arhitekta prakses sertifikāts«, ko izsniedz Latvijas Arhitektu savienība (»eksamensbevis som arkitekt« udstedt af institut for arkitektur på fakultetet for civilingeniører på Letlands statsuniversitet indtil 1958, institut for arkitektur på fakultetet for ingeniørvæsen på Rigas polytekniske læreanstalt 1958-1991, fakultetet for arkitektur ved Rigas tekniske universitet siden 1991 og registreringsbevis fra arkitektsammenslutningen i Letland)

                  2006/07

                  Lietuva

                              —

                              Eksamensbevis for bygningsingeniører/arkitekter udstedt af Kauno politechnikos institutas indtil 1969 ((inžinierius architektas/architektas)

                              —

                              Eksamensbevis som arkitekt/bachelor/master inden for arkitektur udstedt af Vilnius inžinerinis statybos institutas indtil 1990, Vilniaus technikos universitetas indtil 1996, Vilnius Gedimino technikos universitetas siden 1996 (architektas/architektûros bakalauras/architektûros magistras)

                              —

                              Eksamensbeviser for specialister, der fuldførte uddannelsen inden for arkitektur, en bachelor-/mastergrad inden for arkitektur udstedt af LTSR Valstybinis dailës institutas indtil 1990; Vilniaus dailës akademija siden 1990 (architektûros kursas/architektûros bakalauras/architektûros magistras)

                              —

                              Bachelor-/mastergrad inden for arkitektur udstedt af Kauno technologijos universitetas siden 1997 (architektûros bakalauras/architektûros magistras)

                        alle ledsaget af et certifikat, der er udstedt af et godkendelsesudvalg, der giver ret til at udøve virksomhed som arkitekt (autoriseret arkitekt/atestuotas architektas)

                  2006/07

                  Magyarország

                              —

                              »okleveles építészmérnök« eksamensbevis (som arkitekt, mastergrad inden for arkitektur) udstedt af universiteter

                              —

                              »okleveles építész tervező művész« eksamensbevis (som arkitekt, mastergrad inden for arkitektur og bygningsingeniørkunst) udstedt af universiteter

                  2006/07

                  Malta

                              —

                              Perit: Lawrja ta' Perit udstedt af Universita’ ta' Malta, der giver ret til registrering som »Perit«

                  2006/07

                  Nederland

                              —

                              Attest for at have bestået den afsluttende arkitekteksamen, udstedt af arkitektafdelingerne ved de højere tekniske læreanstalter i Delft eller Eindhoven (bouwkundig ingenieur)

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af statsanerkendte bygningsakademier (architect)

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt indtil 1971 af de tidligere arkitekthøjskoler (Hoger Bouwkunstonderricht) (architect HBO)

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt indtil 1970 af de tidligere højskoler for bygningsvæsen (voortgezet Bouwkunstonderricht) (architect VBO)

                              —

                              Attest for at have bestået en eksamen, som er tilrettelagt af arkitektrådet for »Bond van Nederlandse Architecten« (det nederlandske arkitektforbund, BNA) (architect)

                              —

                              Eksamensbevis fra »Stichting Institut voor Architectuur« (stiftelsen »Arkitektinstituttet«) (I.V.A.), såfremt det er erhvervet efter et af denne stiftelse tilrettelagt kursus, som har strakt sig over mindst fire år (architect), ledsaget af en attest fra de kompetente myndigheder om, at den pågældende har bestået en prøve på grundlag af kvalifikationsbeviser, der omfatter bedømmelser af projekter, som er udarbejdet og udført af kandidaten under faktisk udøvelse af den i artikel 44 i dette direktiv omhandlede virksomhed i mindst seks år

                              —

                              En attest fra de kompetente myndigheder, der godtgør, at den pågældende inden den 5. august 1985 har bestået eksamen (»Kandidaat in de bouwkunde«) ved den højere tekniske læreanstalt i Delft eller Eindhoven, og at han i en periode på mindst fem år umiddelbart forud for dette tidspunkt har udøvet arkitektvirksomhed af en art og i et omfang, som ifølge de i Nederlandene anerkendte kriterier sikrer tilstrækkelig kompetence til at udøve sådan virksomhed (architect)

                              —

                              En attest fra de kompetente myndigheder, som kun udstedes til personer, der er fyldt 40 år inden den 5. august 1985, og som godtgør, at den pågældende i en periode på mindst fem år umiddelbart forud for dette tidspunkt har udøvet arkitektvirksomhed af en art og i et omfang, som ifølge de i Nederlandene anerkendte kriterier sikrer tilstrækkelig kompetence til at udøve sådan virksomhed (architect)

                              —

                              De i syvende og ottende led anførte attester behøver ikke mere at godkendes efter ikrafttrædelsesdatoen for retsforskrifterne om adgang til og udøvelse af arkitektvirksomhed under titlen arkitekt i Nederlandene, for så vidt disse attester i medfør at nævnte forskrifter ikke giver adgang til denne form for virksomhed under nævnte titel

                  1987/88

                  Österreich

                              —

                              Eksamensbeviser fra de tekniske universiteter i Wien og Graz og ved universitetet i Innsbruck, bygningsingeniør- og arkitekturfakultetet, studieretning arkitekt (Architektur), bygningsingeniør (Bauingenieurwesen Hochbau) og bygningsøkonomiingeniør (Wirtschaftingenieurwesen — Bauwesen)

                              —

                              Eksamensbeviser fra landbrugsuniversitetet, studieretning »Kulturtechnik und Wasserwirtschaft«

                              —

                              Eksamensbeviser fra skolen for anvendt kunst i Wien (Studium der Architektur)

                              —

                              Eksamensbeviser fra kunstakademiet i Wien (Studium der Architektur)

                              —

                              Ingeniøreksamensbeviser (Ing.), udstedt af højere, tekniske skoler eller bygningstekniske skoler samt et »Baumeister«-certifikat som bevis for mindst seks års faglig erfaring i Østrig, der udstedes på grundlag af en eksamen

                              —

                              Eksamensbeviser fra skolen for kunstnerisk og industrielt design i Linz (Studium der Architektur)

                              —

                              Kvalifikationsbeviser for civilingeniører eller rådgivende ingeniører inden for byggeri (Hochbau, Bauwesen, Wirtschaftsingenieurwesen — Bauwesen, Kulturtechnik und Wasserwirtschaft), i henhold til lov om civilteknikere (Ziviltechnikergesetz, BGBI, no 156/1994)

                  1997/98

                  Polska

                  Eksamensbeviser udstedt af arkitekturfakulteter:

                              —

                              ved Warszawas teknologiske universitet, fakultetet for arkitektur, (Politechnika Warszawska, Wydział Architektury); titlen som arkitekt: inżynier architekt, magister nauk technicznych; inżynier architekt; inżyniera magistra architektury; inżynier magister architektury, magister inżynier architektury; magistra inżyniera architekta; magister inżynier architekt (1945-1948, titel: inżynier architekta, magister nauk technicznych; (fra 1951-1956, titel: inżynier architekt; fra 1954-957, andet trin, titel: inżyniera magistra architektury; 1957-1959, titel: inżynier magister architektury; 1959-1964, titel: magister inżynier architekta; 1964-1982, titel: magistra inżyniera architekta; 1983-1990, titel: magister inżynier architekt; siden 1991, titel: magistra inżyniera architekta)

                              —

                              ved Krakows teknologiske universitet, fakultetet for arkitektur, (Politechnika Krakowska, Wydział Architektury) titlen som arkitekt: magister inżynier architekt (1945-1953, universitetet for minedrift og metallurgi, polyteknisk fakultet for arkitektur — Akademia Górniczo-Hutnicza, Politechniczny Wydział Architektury)

                              —

                              ved Wroclaws teknologiske universitet, fakultetet for arkitektur i Wroclaw, (Politechnika Wrocławska, Wydział Architektury); titlen som arkitekt: inżynier architekt, magister nauk technicznych; magister inżynier architektury; magister inżynier architekt (1949-1964, titel: inżynier architekt, magister nauk technicznych; 1956-1964, titel: magister inżynier architektury; siden 1964, titel: magister inżynier architekt)

                              —

                              ved det teknologiske Silesian-universitet, fakultetet for arkitektur i Gliwice (Politechnika Śląska, Wydział Architektury); titlen som arkitekt: inżynier architekt; magister inżynier architekt (1945-1955, fakultetet for ingeniørvæsen og bygningskonstruktion - Wydział Inżynieryjno-Budowlany, titel: inżynier architekt; 1961-1969, fakultetet for industriel bygningskonstruktion og ingeniørvæsen — Wydział Budownictwa Przemysłowego i Ogólnego, titel: magister inżynier architekt; fra 1969-1976, fakultetet for ingeniørvæsen og arkitektur - Wydział Budownictwa i Architektury, titel: magister inżynier architekt; siden 1977, fakultetet for arkitektur — Wydział Architektury, titel: magister inżynier architekt og siden 1995 inżynier architekt)

                              —

                              ved det teknologiske universitet i Poznań, fakultetet for arkitektur, (Politechnika Poznańska, Wydział Architektury) titlen som arkitekt: inżynier architektury; inżynier architekt; magister inżynier architekt (1945-1955, ingeniørskolen, fakultetet for arkitektur — Szkoła Inżynierska, Wydział Architektury, titel: inżynier architektury; siden 1978, titel: magister inżynier architekt og siden 1999 inżynier architekt)

                              —

                              ved det tekniske universitet i Gdańsk, fakultetet for arkitektur i Gdańsk, (Politechnika Gdańska, Wydział Architektury) titlen som arkitekt: magister inżynier architekt (1945-1969 fakultetet for arkitektur — Wydział Architektury, 1969-1971 fakultetet for ingeniørvæsen og arkitektur — Wydział Budownictwa i Architektury, 1971-1981 instituttet for arkitektur og byplanlægning — Instytut Architekturyi Urbanistyki, siden 1981 fakultetet for arkitektur — Wydział Architektury)

                              —

                              ved det tekniske universitet i Białystok, fakultetet for arkitektur, (Politechnika Białostocka, Wydział Architektury); titlen som arkitekt: magister inżynier architekt (1975-1989 institut for arkitektur — Instytut Architektury)

                              —

                              ved det tekniske universitet i Łódź, fakultetet for ingeniørvæsen, arkitektur og miljøteknologi i Łódź (Politechnika Łódzka, Wydział Budownictwa, Architekturyi i Inżynierii Środowiska); titlen som arkitekt: inżynier architekt; magister inżynier architekt (1973-1993 fakultetet for ingeniørvæsen og arkitektur — Wydział Budownictwa i Architektury og siden 1992 fakultetet for ingeniørvæsen, arkitektur og miljøteknologi Wydział Budownictwa, Architektury i Inżynierii Środowiska; titel: 1973-1978 inżynier architekt, siden 1978 magister inżynier architekt)

                              —

                              ved det tekniske universitet i Szczecin, fakultetet for ingeniørvæsen og arkitektur (Politechnika Szczecińska, Wydział Budownictwa i Architektury); titlen som arkitekt: inżynier architekt; magister inżynier architekt (1948-1954 højere læreanstalt for ingeniørvæsen, fakultetet for arkitektur — Wyższa Szkoła Inżynierska, Wydział Architektury, titel: inżynier architekt, siden 1970 titel: magister inżynier architekt og siden 1998 titel: inżynier architekt)

                        Alle eksamensbeviser skal ledsages af bevis for medlemskab udstedt af det relevante regionale arkitektkammer i Polen, der giver ret til at udøve arkitektvirksomhed i Polen.

                  2006/07

                  Portugal

                              —

                              »Diploma do curso especial de arquitectura« udstedt af kunstakademierne i Lissabon og Porto

                              —

                              »Diploma de arquitecto« udstedt af kunstakademierne i Lissabon og Porto

                              —

                              »Diploma do curso de arquitectura« udstedt af de højere kunstakademier i Lissabon og Porto

                              —

                              »Diploma de licenciatura em arquitectura« udstedt af det højere kunstakademi i Lissabon

                              —

                              »Carta de curso de licenciatura em arquitectura« udstedt af det tekniske universitet i Lissabon og universitetet i Porto

                              —

                              »Licenciatura em engenharia civil« udstedt af den tekniske højskole ved det tekniske universitet i Lissabon

                              —

                              »Licenciatura em engenharia civil« udstedt af det videnskabelige og teknologiske fakultet (de Engenharia) ved universitetet i Porto

                              —

                              »Licenciatura em engenharia civil« udstedt af det videnskabelige og teknologiske fakultet ved universitetet i Coimbra

                              —

                              »Licenciatura em engenharia civil, produção« udstedt af universitetet i Minho

                  1987/88

                  Slovenija

                              —

                              »Univerzitetni diplomirani inženir arhitekture/univerzitetna diplomirana inženirka arhitekture« (universitetseksamen i arkitektur) udstedt af fakultetet for arkitektur, ledsaget af et bevis fra den kompetente myndighed inden for arkitektur, der er anerkendt ved lov, og som giver ret til at udøve virksomhed inden for arkitektur

                              —

                              En universitetseksamen i arkitektur udstedt af fakultetet for arkitektur, der giver ret til titlen »univerzitetni diplomirani inženir (univ.dipl.inž.)/univerzitetna diplomirana inženirka« ledsaget af et bevis fra den kompetente myndighed inden for arkitektur, der er anerkendt ved lov, og som giver ret til at udøve virksomhed inden for arkitektur

                  2006/07

                  Slovensko

                              —

                              Eksamensbevis for uddannelsen »arkitektur og bygningskonstruktion« (»architektúra a pozemné staviteľstvo«) der udstedes af det slovakiske tekniske universitet (Slovenská vysoká škola technická) i Bratislava i 1950-1952 (titel: Ing.)

                              —

                              Eksamensbevis for uddannelsen »arkitektur« (»architektúra«) udstedt af fakultetet for arkitektur og bygningskonstruktion ved det slovakiske tekniske universitet (Fakulta architektúry a pozemného staviteľstva, Slovenská vysoká škola technická) i Bratislava i 1952-1960 (titel: Ing. ark.)

                              —

                              Eksamensbevis for uddannelsen »bygningskonstruktion« (»pozemné staviteľstvo«) udstedt af fakultetet for arkitektur og bygningskonstruktion ved det slovakiske tekniske universitet (Fakulta architektúry a pozemného staviteľstva, Slovenská vysoká škola technická) i Bratislava i 1952-1960 (titel: Ing.)

                              —

                              Eksamensbevis for uddannelsen »arkitektur« (»architektúra«) udstedt af fakultetet for ingeniørvæsen ved det slovakiske tekniske universitet (Stavebná fakulta, Slovenská vysoká škola technická) i Bratislava i 1961-1976 (titel: Ing.ark.)

                              —

                              Eksamensbevis for uddannelsen »bygningskonstruktion« (»pozemné stavby«) udstedt af fakultetet for ingeniørvæsen ved det slovakiske tekniske universitet (Stavebná fakulta, Slovenská vysoká škola technická) i Bratislava i 1961-1976 (titel: Ing.)

                              —

                              Eksamensbevis for uddannelsen »arkitektur« (»architektúra«) udstedt af fakultetet for arkitektur ved det slovakiske tekniske universitet (Fakulta architektúry, Slovenská vysoká škola technická) i Bratislava siden 1977 (titel: Ing. ark.)

                              —

                              Eksamensbevis for uddannelsen »byplanlægning« (»urbanizmus«) udstedt af fakultetet for arkitektur ved det slovakiske tekniske universitet (Fakulta architektúry, Slovenská vysoká škola technická) i Bratislava siden 1977 (titel: Ing. ark.)

                              —

                              Eksamensbevis inden for uddannelsen »bygningskonstruktion« (»pozemné stavby«) udstedt af fakultetet for bygningskonstruktion ved det slovakiske tekniske universitet (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita) i Bratislava i 1977-1997 (titel: Ing.)

                              —

                              Eksamensbevis for uddannelsen »arkitektur og bygningskonstruktion« (»architektúra a pozemné stavby«) udstedt af fakultetet for ingeniørvæsen ved det slovakiske tekniske universitet (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita) i Bratislava siden 1998 (titel: Ing.)

                              —

                              Eksamensbevis for uddannelsen »bygningskonstruktion — specialisering: arkitektur« (»pozemné stavby — špecializácia: architektúra«) udstedt af fakultetet for ingeniørvæsen ved det slovakiske tekniske universitet (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita) i Bratislava i 2000-2001 (titel: Ing.)

                              —

                              Eksamensbevis for uddannelsen »bygningskonstruktion og arkitektur« (»pozemné stavby a architektúra«) udstedt af fakultetet for ingeniørvæsen ved det slovakiske tekniske universitet (Stavebná fakulta — Slovenská technická univerzita) i Bratislava siden 2001 (titel: Ing.)

                              —

                              Eksamensbevis for uddannelsen »arkitektur« (»architektúra«) udstedt af kunst- og designakademiet (Vysoká škola výtvarných umení) i Bratislava siden 1969 (titel: Akad. ark. indtil 1990; Mgr. i 1990-1992; Mgr. arch. i 1992-1996; Mgr. art. siden 1997)

                              —

                              Eksamensbevis inden for uddannelsen »bygningskonstruktion« (»pozemné staviteľstvo«) udstedt af fakultetet for ingeniørvæsen ved det tekniske universitet (Stavebná fakulta, Technická univerzita) i Košice i 1981-1991 (titel: Ing.)

                        Alle eksamensbeviser ledsages af:

                              —

                              et godkendelsescertifikat udstedt af den slovakiske arkitektsammenslutning (Slovenská komora architektov) i Bratislava uden specifikation af område eller inden for »bygningskonstruktion« (»pozemné stavby«) eller »landsplanlægning« (»územné plánovanie«)

                              —

                              et godkendelsescertifikat udstedt af den slovakiske civilingeniørsammenslutning (Slovenská komora stavebných inžinierov) i Bratislava inden for bygningskonstruktion (»pozemné stavby«).

                  2006/07

                  Suomi/Finland

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af fakulteterne for arkitektur på de tekniske universiteter og på universitetet i Oulu (arkkitehti/arkitekt)

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af de tekniske højskoler (rakennusarkkitehti/byggnadsarkitekt)

                  1997/98

                  Sverige

                              —

                              Eksamensbeviser udstedt af Arkitektskolen under Det Kongelige Teknologiske Institut, af Chalmers Institut for Teknologi og af Det Teknologiske Institut ved Universitetet i Lund (arkitekt, master-grad i arkitektur)

                              —

                              Bevis for medlemsskab af Svenska Arkitekters Riksförbund (SAR), hvis uddannelsen er gennemgået i en stat, der er omfattet af dette direktiv

                  1997/98

                  United Kingdom

                              —

                              Kvalifikationsbeviser for bestået eksamen på:

                                          —

                                          Royal Institute of British Architects

                                          —

                                          arkitekturfakulteter eller -afdelinger ved universiteter, polytekniske læreanstalter, »colleges«, akademier (private »colleges«), »Schools of Technology and Art«, som den 10. juni 1985 var anerkendt af »Architects Registration Council« i Det Forenede Kongerige med henblik på optagelse i arkitektregistret (Architect)

                              —

                              certifikat, hvorefter indehaveren har en erhvervet ret til at beholde sin titel som arkitekt i henhold til § 6 (1) a, 6 (1) b eller 6 (1) d i »Architects Registration Act« af 1931 (Architect)

                              —

                              Et certifikat, hvorefter indehaveren har en erhvervet ret til at beholde sin titel som arkitekt i henhold til § 2 i »Architects Registration Act« af 1938 (Architect)

                  1987/88

      BILAG VII
      Dokumenter og certifikater, der kan kræves i henhold til artikel 50, stk. 1
      1.   Dokumenter

                  a)

                  Bevis for den pågældendes nationalitet.

                  b)

                  Kopi af kursus- eller uddannelsesbeviser, som giver adgang til det pågældende erhverv, og i givet fald attestation for den pågældendes erhvervserfaring.
                  De kompetente myndigheder i værtsmedlemsstaten kan anmode ansøgeren om at fremlægge dokumentation for den pågældendes uddannelse i det omfang, det er nødvendigt med henblik på at klarlægge eventuelle substantielle forskelle i forhold til den krævede nationale uddannelse i overensstemmelse med artikel 14. Har ansøgeren ikke mulighed for at fremlægge sådan dokumentation, henvender de kompetente myndigheder i værtsmedlemsstaten sig til kontaktpunktet, den kompetente myndighed eller et anden relevant organ i hjemlandet.

                  c)

                  Med hensyn til de i artikel 16 omhandlede tilfælde attestation for erhvervsudøvelsens art og varighed, udstedt af den kompetente myndighed eller det kompetente organ i hjemlandet eller i den medlemsstat, hvorfra den pågældende kommer.

                  d)

                  Den kompetente myndighed i en værtsmedlemsstat, der gør adgang til et lovreguleret erhverv betinget af, at ansøgeren fremlægger attest for hæderlighed, vandelsattest eller bevis for, at han ikke er under konkurs, og som kan suspendere eller inddrage retten til udøvelse af et sådant erhverv i tilfælde af grov forsømmelse eller skødesløshed i udøvelsen af den pågældende virksomhed eller overtrædelse af straffeloven, skal som tilstrækkeligt bevis for statsborgere fra andre medlemsstater, der ønsker at udøve dette erhverv på dets område, godkende de dokumenter, der er udstedt af de kompetente myndigheder i hjemlandet, og hvoraf det fremgår, at disse krav er opfyldt. Disse myndigheder skal fremsende de krævede dokumenter inden to måneder.
                  Hvis de dokumenter, der er omhandlet i første afsnit, ikke udstedes af de kompetente myndigheder i hjemlandet, erstattes de af en under ed afgivet erklæring — eller i de medlemsstater, hvor sådan edsaflæggelse ikke anvendes, af en højtidelig erklæring — afgivet af den pågældende for en kompetent retslig eller administrativ myndighed eller i givet fald for en notar eller et statsanerkendt fagligt organ i hjemlandet eller i den medlemsstat, hvorfra den pågældende kommer, som udsteder en attestation med bekræftelse af denne ed eller højtidelige erklæring.

                  e)

                  Kræver den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten af statsborgerne i dette land dokumentation for fysisk og psykisk sundhed som betingelse for adgang til et lovreguleret erhverv, godkender den som tilstrækkeligt bevis herfor fremlæggelse af det dokument, der kræves i hjemlandet. Såfremt hjemlandet ikke kræver dokumentation af denne art, godkender værtsmedlemsstaten en attestation udstedt af en kompetent myndighed i dette land. De kompetente myndigheder i hjemlandet skal i disse tilfælde fremsende de krævede dokumenter inden to måneder.

                  f)

                  Hvis den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten som betingelse for adgang til et lovreguleret erhverv af landets statsborgere kræver

                              —

                              bevis for ansøgerens økonomiske formåen

                              —

                              bevis for, at ansøgeren er forsikret mod de økonomiske risici i forbindelse med erhvervsansvaret i overensstemmelse med de gældende love og administrative bestemmelser i værtsmedlemsstaten om denne forsikrings nærmere indhold og omfang

                        godkender medlemsstaten som tilstrækkeligt bevis en attestation herfor, udstedt af banker og forsikringsselskaber i en anden medlemsstat.

            2.   Certifikater

      For at lette anvendelsen af afsnit III, kapitel III, i dette direktiv kan medlemsstaterne foreskrive, at ansøgere, der opfylder de opstillede krav til uddannelse, sammen med deres kvalifikationsbevis skal fremlægge et certifikat udstedt af de kompetente myndigheder i hjemlandet, hvoraf det fremgår, at disse kvalifikationsbeviser svarer til de beviser, der er omhandlet i dette direktiv.