Avis juridique important

|

31959L0221

Direktiver om fastsættelse af grundlæggende normer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling

EF-Tidende nr. 011 af 20/02/1959 s. 0221 - 0239 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 1 s. 0003  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 1 s. 0003  den græske specialudgave: Kapitel 05 bind 4 s. 0224  den danske specialudgave: serie I kapitel 1959-1962 s. 0007  den engelske specialudgave: serie I kapitel 1959-1962 s. 0007

DIREKTIVER  om fastsaettelse af grundlaeggende normer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende straaling.  RAADET FOR DET EUROPAEISKE ATOMENERGIFAELLESSKAB HAR  under henvisning til traktatens bestemmelser, saerlig artiklerne 30 og 31,  under henvisning til udtalelse fra den gruppe af personer, der er udpeget af Det videnskabelige og tekniske Udvalg blandt medlemsstaternes videnskabelige eksperter,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvelg,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til hoering af Det europaeiske Parlament, og  ud fra foelgende betragtninger:  Der maa som naevnt i traktaten fastsaettes grundlaeggende normer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod farerne ved ioniserende straaling, for at saette hver enkelt medlemsstat i stand til i henhold til traktatens artikel 33 at udstede de til overholdelse af disse grundlaeggende normer egnede love og administrative bestemmelser, at traeffe de noedvendige forholdsregler for undervisning, opdragelse og faguddannelse samt at bringe disse forskrifter i overensstemmelse med de i denne henseende i de oevrige medlemsstater gaeldende forskrifter;  beskyttelsen af arbejdstagernes og befolkningens sundhed kraever, at enhver virksomhed, som indebaerer en fare for ioniserende straaling, undergives visse forskrifter;  de grundlaeggende normer maa tilpasses de betingelser, under hvilke kerneenergien anvendes, og disse er forskellige, alt efter om det drejer sig om den individuelle sikkerhed for personer, der erhvervsmaessigt udsaettes for bestraaling, for saerlige befolkningsgrupper eller for befolkningen som helhed;  beskyttelsen af befolkningens sundhed indebaerer et system af overvaagning, tilsyn og indgreb ved ulykkestilfaelde;  ivaerksaettelse af en beskyttelse af arbejdstagernes sundhed kraever saavel laegekontrol som fysisk kontrol til beskyttelse mod straaling,  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIVER:    AFSNIT I Definitioner Artikel 1 Ved anvendelsen af disse direktiver har nedenstaaende udtryk foelgende betydning:    § 1. Fysiske og radiologiske begreber  »Den maximalt tilladelige koncentration af et radioaktivt mukleid« er den koncentration af nukleid i indaandingsluft og drikkevand, som ved kontinuerlig bestraaling giver den maksimalt tilladelige dosis. Den er udtrykt i aktivitetsenhed pr. volumenenhed.  »Kontamination« er en radioaktiv forurening, det vil sige en forurening af et hvilket som helst materiale eller omraade med radioaktive stoffer.  Naar det drejer sig om arbejdstagere, omfatter denne kontamination saavel den eksterne kontamination af huden som den interne kontamination, uanset paa hvilken maade den opstaar (via luftvejene, fordoejelseskenalen, huden eller lignende).  »Henfald« er den spontane soenderdeling af en atomkerne under udsendelse af en partikel eller en foton, eller begge dele.  »Naturlig baggrundsstraaling« er den samlede maengde naturligt forekommende ioniserende straaling af jordisk og kosmisk oprindelse.  »Inkorporation« er en intern kontamination, hvorved radioaktive stoffer indgaar i organismens stofskifte.  »Bestraaling« er enhver udsaettelse af personer for ioniserende straaling : Her skelnes mellem ekstern bestraaling,  hvis straalekilden befinder sig uden for legemet, og intern bestraaling, som skyldes inkorporation af radioaktive stoffer.  »Planlagt usaedvanlig bestraaling« er en fuldstaendig udsaettelse for ioniserende bestraaling af personer, der erhvervsmaessigt er udset for bestraaling, og ved hvilken risikoen paa forhaand er undersoegt og accepteret.  »Nskleid« er et atom, bestemt ved dets massetal, dets atomnummer og dets energitilstand.  »Ioniserende straaling« er elektromagnetisk straaling (fotoner eller kvanter af roengten- eller gammastraaler) eller korpuskularstraaling (alfa- og betapartikler, elektroner, positroner, protoner, neutroner og tunge partikler), som er i stand til at bevirke dannelse af ioner.  »Radioaktivitet« er et nukleids spontane soenderdeling under afgivelse af en partikel eller en foton, der foerer til dannelse af et nyt nukleid.  »Radiotoksicitet« er den toksicitet, som skyldes ioniserende straaling fra det optagne radioaktive grundstof. Den afhaenger ikke alene af radioaktive egenskaber, men ogsaa af grundstoffets stofskiftereaktion i organismen eller i organet, og dermed af dets kemiske og fysiske tilstandsform.  »Straalekilde« er et apparat eller et stof, som er i stand til at udsende ioniserende straaling.  »Lukket straalekilde« er en straalekilde, der bestaar af radioaktive stoffer, som er solidt indesluttet i fast og inaktivt materiale, eller i et inaktivt hylster af tilstraekkelig styrke til ved normal anvendelse at forhindre en spredning af radioaktive stoffer og derved enhver mulighed for kontamination.  »AAben straalekilde« er en straalekilde, som bestaar af radioaktive stoffer, der er anbragt paa en saadan maade, at spredning af radioaktive stoffer ikke helt kan forhindres og kontaminationsrisiko ikke kan udelskkes.  »Radioaktive stoffer« er alle stoffer, som viser tegn paa radioaktivitet.   § 2. Andre begreber  »Ulykke« er en haendelig begivenhed, som medfoerer risiko for en bestraaling, ved hvilken de hoejst tilladelige doser overskrides.  »Laegekontrol« er det hele af laegeundersoegelser og forholdsregler, som den godkendte laege indfoerer for at overvaage sundhedstilstanden hos arbejdstagere med henblik paa deres beskyttelse mod ioniserende straaling samt for at sikre overholdelsen af de grundlaeggende normer.  »Fysisk beskyttelseskontrol« er alle maalinger og bestemmelser, som tages for at beskytte befolkningens og arbejdstagernes ssndhed mod ioniserende straaling og for at sikre overholdelsen af de grundlaeggende normer.  »Kvalificeret sagkyndig« er en person, som raader over den noedvendige sagkundskab og uddannelse til at foretage maalinger af ioniserende straaling, til at give raad med henblik paa at sikre en effektiv beskyttelse af den enkelte samt sikre beskyttelsesinstallationernes rette funktioner, og hvis kvalifikationer er godkendt af vedkommende myndighed.  »Saerlige befolkningsgrupper«. Hertil hoerer:    a) Personer, der paa grund af deres arbejde lejlighedsvis opholder sig i kontrolomraader uden derfor at kunne betragtes som» personer, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling«.       b) Personer, der betjener apparater, som udsender ioniserende straaling eller indeholder radioaktive stoffer i saadanne maengder, at den udsendte straaling ikke medfoerer en overskridelse af de for disse personer maksimalt tilladelige doser.       c) Personer, der opholder sig i naerheden af kontrolomraader, og af denne grund kan vaere udsat for stoerre bestraaling end den, der er fastsat for befolkningen som helhed.         »Godkendt laege« er en laege, der er ansvarlig for laegekontrollen, og hvis kvalifikationer og kompetance kendes og garanteres af vedkommende myndighed.  »Personer, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling« er personer, som er regelmaessigt beskaeftiget i et kontrolomraade hvor de udsaettes for de med ioniserende straaling forbundne farer.  »Kontrolomraade« er et afgraenset omraade, hvor der befinder sig en kilde, som udsender ioniserende straaling, og hvor personer, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling, udsaettes for en hoejere straalingsdosis end 1,5 rem om aaret. I et saadant omraade gennemfoeres fysisk beskyttelseskontrol og laegekontrol.  »Overvaagelsesomraade« er ethvert omraade, der omgiver et kontrolomraade, og i hvilket der er vedverende fare for, at den for befolkningen maksimalt tilladelige dosis overskrides, og hvor der gennemfoeres fysisk beskyttelseskontrol.   § 3. Enheder og symboler >PIC FILE= "T0001341">   »Rad« er enheden for den absorberede dosis. 1 rad er 100 erg/gram af det bestraalede stof paa det paagaeldende sted.   »Rem« er den maengde ioniserende straaling, der absorberet af det menneskelige legeme har den samme biologiske virkning som 1 rad roentgenstraaling, absorberet i det samme vaev.  Den roentgentstraaling, der er valgt som reference, er den, som frembringer en gennemsnitlig specifik ionisering paa 100 ionpar pr. mikron vejlaengde i vand. Dette svarer til en roentgenstraaling paa ca. 250 kV.  »Roentgen« er en saadan maengde roentgen- eller gammastraaling, at den dermed fobundne korpsskularstraaling i 0,001293 gram luft, frembringer ioner, der baerer en ladningsmaengde, med positivt eller negativt fortegn, svarende m0,001293 een elektrostatisk enhed.   § 4. Aktivitet og doser  »Aktivitet« er antallet af soenderdelinger pr. tidsenhed. Aktiviteten udtrykkes i »curie«.  »Absorberet dosis« er den energimaengde, som afgives af ioniserende partikler til en masseenhed af det bestraalede stof, uafhaengigt af arten af den ioniserende straaling. Enheden for absorberet dosis er »rad«.  »Bestraalingsdosis« ved roentgen- eller gammastraaling paa et givet sted, er straalingsmaengden i henhold til dens evne til at frembringe ionisering. Enheden for bestraalingsdosis fra roentgen- eller gammastraaling er »roentgen«. (R).  »Persondosis« er den dosis ioniserende straaling, som en enkelt person modtager i et givet tidsrum.  »Absorberet integraldosis« er den samlede energimaengde, som overfoeres af ioniserende partikler til hele det paagaeldende vaevsomraade. Enheden for den absorberede integraldosis er »gram-rad«.  »Relativ biologisk effektivitet (RBE)« svarer til forholdet mellem en som reference valgt roentgendosis og den dosis af en given ioniserende straaling, der har den samme biologiske virkning.  De for de forskellige straalingsarter antagne RBE-vaerdier, er angivet i nedenstaaende tabel. >PIC FILE= "T0001296">   »Biologisk effektiv dosis eller RBE-dosis« er produktet af den absorberede dosis, maalt i rad, og RBE-faktoren. RBE-dosis angives i rem.  »Maksimalt tilladelige doser med tilstraekkelig sikkerhed« er saadanne doser af ioniserende straaling, der efter vor oejeblikkelige viden ikke forventes at foraarsage naevnevaerdige skader hos den enkelte paa noget tidspunkt i hans liv, eller hos befolkningen som helhed. Doserne vurderes paa grundlag af den af enkeltpersoner eller af befolkningen modtagne bestraaling med undtagelse af den naturlige baggrundsstraaling og straaling, som hidroerer fra medicinsk undersoegelse og behandling.  »Akkumuleret dosis« er summen af alle de bestraalingsdoser, som et individ modtager med tiden uanset straalingens oprindelse, bortset fra den naturlige baggrsndsstraaling og straaling som hidroerer fra medicinsk undersoegelse og behandling.  »Befolkningsdosis« er den dosis ioniserende straaling, der modtages af en befolkning i et givet tidsrum, og som er vejet efter de givne demografiske forhold.   AFSNIT II Anvendelsesomraade Artikel 2 De foreliggende direktiver gaelder for fremstilling, bearbejdning, haandtering, anvendelse, besiddelse, opbevaring,  transport og bortskaffelse af naturlige og kunstigt fremstillede radioaktive stoffer, saavel som for enhver anden aktivitet, der indebaerer en fare paa grund af ioniserende straaling.   Artikel 3 Udoevelse af de i artikel 2 naevnte aktiviteter er i alle medlemsstater undergivet en anmeldelsespligt og i de tilfaelde, hvor dette er foreskrevet af den enkelte medlemsstat af hensyn til eventuelle farer, foraarsaget af disse aktiviteter, en ordning om forudgaaende tilladelse.   Artikel 4 Kravet om anmeldelse og forudgaaende tilladelse kan bortfalde i tilfaelde af:    a) radioaktive stoffer, hvis samlede aktivitet er under 0,1 mikrocurie. Denne vaerdi gaelder for radionukleider af den hoejeste toksicitet. De oevrige vaerdier beregnes i hvert enkelt tilfaelde paa basis af den relative radiotoksicitet og angivelserne i tabellen i bilag 1 til naervaerende direktiver.       b) radioaktive stoffer, hvis koncentration udgoer mindre end 0,002 mikrocurie pr. gram, samt faste, naturligt forekommende radioaktive stoffer, hvis koncentration udgoer mindre end 0,01 mikrocurie pr. gram.       c) apparater, der udsender ioniserende straaling og er typegodkendt af den kompetente myndighed, forudsat det radioaktive materiale er effektivt afskaermet, saaledes at enhver form for beroering eller laekage er forhindret, og forudsat dosis til enhver tid og paa ethvert sted i en afstand af 0,1 m fra apparatets overflade ikke overstiger 0,1 millirem pr. time.          Artikel 5 Bortset fra, hvad der maatte vaere bestemt i hver enkelt stats lovgivning, er en ordning om forudgaaende tilladelse noedvendig ved    a) anvendelse af radioaktive stoffer i medicinsk oejemed;       b) tilsaetning af radioaktive stoffer under fremstilling af levnedsmidler, medikamenter, kosmetiske artikler og produkter til brug i husholdningen, saavel som ved haandtering af saadanne levnedsmidler, medikamenter og produkter;       c) anvendelse af radioaktive stoffer ved fremstilling af legetoej.          AFSNIT III Maksimalt tilladelige doser med tilstraekkelig sikkerhed Artikel 6 § 1. Bestraaling af personer og antallet af personer, der udsaettes for ioniserende straaling skal holdes lavest muligt.  § 2. Ingen person under 18 aar maa beskaeftiges med et arbejde, hvorved vedkommende erhvervsmaessigt udsaettes for faren for ioniserende straaling.  § 3. Gravide eller ammende kvinder maa ikke beskaeftiges med et arbejde, der er forbundet med risiko for kraftig bestraaling.   KAPITEL I Maksimalt tilladelige doser for personer, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling  Artikel 7 Bestraaling af hele legemet  § 1. Den maksimalt tilladelige dosis for en person, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling, udtrykkes i rem og beregnes under hensyntagen til personens alder paa basis af en gennemsnitlig aarlig dosis paa 5 rem.  Den maksimalt tilladelige dosis for en saadan person af en given alder skal beregnes efter grundformlen:  D = 5 x (N-18)  D = dosis i rem  N = alderen i aar.  Dosis D betyder den faktiske dosis, der er modtaget af de bloddannende organer, koenskirtlerne og oejenlinserne.  § 2. Indretninger til straalingsbeskyttelse skal vaere baseret paa en gennemsnitsdosis paa 0,1 rem om ugen.  § 3. Den maksimale samlede dosis i en periode af 13 paa hinanden foelgende uger maa ikke overskride 3 rem. Ved dosisberegningen gaelder foelgende forskrifter:    a) en person paa 18 aar eller derover, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling, maa modtage en samlet dosis paa 3 rem (fordelt over 13 paa hinanden foelgende uger) forudsat at grundformlen overholdes, og at den i loebet af 1 aar opsamlede dosis aldrig overskrider 12 rem.  En enkeltdosis paa 3 rem er kun undtagelsesvis tilladelig;       b) kendes den tidligere samlede dosis med sikkerhed, og ligger den under den efter grundformlen bestemte dosis, kan man tillade en opsamling af doser i rater  af 3 rem pr. 13 uger, saalaenge den efter grundformlen udregnede hoejst tilladelige dosis ikke er naaet;       c) kendes den tidligere samlede dosis ikke med sikkerhed, skal man gaa ud fra, at den svarer til den efter grundformlen beregnede maksimalt tilladelige dosis;       d) kendes den tidligere samlede dosis med sikkerhed, og svarer denne til en vaerdi, der var gaeldende paa et tidspunkt, da de anbefalede maksimalt tilladelige doser var hoejere end de, der fremkommer efter grundformlen, skal beregningen foretages i overensstemmelse med litra c).          Artikel 8 Planlagt usaedvanlig bestraaling  I tilfaelde af planlagt usaedvanlig bestraaling kan der tillades personer, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling, en dosis paa 12,5 rem. Denne dosis maa kun modtages een gang i vedkommendes liv, og den medregnes i den efter grundformlen beregnede maksimalt tilladelige samlede dosis. Overskrides denne maksimalt tilladelige samlede dosis, ses der bort fra den overskydende vaerdi.  Kvinder maa ikke udsaettes for planlagt usaedvanlig bestraaling foer efter den forplantningsdygtige alder.   Artikel 9 Bestraaling af hele legemet som foelge af en ulykke  Ved bestraaling som foelge af en ulykke af en person, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling, indgaar en dosis paa 3 til 25 rem i den efter den paagaeldende alder og grundformlen udregnede maksimalt tilladelige samlede dosis, saafremt en saadan dosis kun modtages een gang i vedkommendes liv. Overskrides den maksimalt tilladelige samlede dosis, ses der bort fra den overskydende vaerdi.   Artikel 10 Delvis bestraaling  Overstiger ved en delvis bestraaling af organismen den samlede bestraaling af de bloddannende organer, af koenskirtlerne og oejenlinserne, ikke de graenser, der gaelder efter grundformlen, fastsaettes den maksimalt tilladelige dosis paa foelgende maade:    a) ved ekstern bestraaling af ekstremiteterne (haender, foedder, underarme og ankler), 15 rem pr. 13 uger og 60 rem pr. aar;       b) ved ekstern bestraaling der optages af hele hudoverfladen, 8 rem pr. 13 uger og 30 rem pr. aar;       c) ved bestraaling af indre organer bortset fra bloddannende organer, koenskirtlerne og oejenlinserne, 4 rem pr. 13 uger og 15 rem aarligt.        KAPITEL II Maksimalt tilladelige doser for saerlige befolkningsgrupper  Artikel 11  a) For personer, der henfoeres til de i artikel 1, § 2, stk. 5, litra a) og b) naevnte saerlige befolkningsgrupper, fastsaettes den maksimalt tilladelige samlede dosis til 1,5 rem pr. aar, idet der er tale om den af de bloddannende organer, af koenskirtlerne og af oejenlinserne faktisk modtagne dosis;   b) for personer, der henfoeres til den i artikel 1, § 2, stk. 5, litra c) naevnte befolkningsgruppe, fastsaettes den maksimalt tilladelige dosis til 0,5 rem pr. aar, idet der er tale om den af de bloddannende organer, af koenskirtleme og af oejenlinserne faktisk modtagne dosis.   KAPITEL III Maksimalt tilladelige doser for befolkningen som helhed  Artikel 12 For befolkningen som helhed fastsaettes den maksimalt tilladelige dosis til 5 rem pr. person samlet til en alder af 30 aar. Ved denne dosis skal der med passende bedoemmelse tages hensyn til de doser, der modtages af personer, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling, og personer tilhoerende saerlige befolkningsgrupper. Den bestraaling, der hidroerer fra den naturlige baggrundsstraaling, saavel som fra medicinske undersoegelser og behandlinger lades derved ude af betragtning.   AFSNIT IV Maksimalt tilladelig bestraaling og kontamination Artikel 13 § 1. Ved »maksimalt tilladelig bestraaling« forstaas ekstern bestraaling, der fordelt i tid og paa legemet tilfoerer den i henhold til vor oejeblikkelige viden maksimalt tilladelige dosis til enkeltpersoner eller til befolkningen.  § 2. Bestraalingen udtrykkes alt efter omstaendighederne som bestraalingsdoser, doser maalt i luft og partikelstroem.  § 3. Tabellen i bilag 2 til disse direktiver angiver den neutronflux, der svarer til den til enhver tid maksimalt tilladelige dosis for personer, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling.   Artikel 14 § 1. Ved »maksimalt tilladelig kontamination af personer« forstaas en kontamination, i hvilken maengden af de i indaandingsluften eller drikkevandet forhaandenvaerende radioaktive nukleider svarer til de i tabellen i bilag 3 til  disse direktiver opfoerte maksimalt tilladelige koncentrationer.  § 2. Koncentrationen udtrykkes i aktivitet pr. volumenenhed.  § 3. I tabellen i bilag 3 er angivet den koncentration, der svarer til den hoejst tilladelige dosis for personer, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling.  § 4. Ved en kontamination foraarsaget af en kendt blanding af radioaktive nukleider, der optages i de samme organer, skal den samlede virkning af den af disse nuklider foraarsagede bestraaling medregnes.  § 5. Ved kontamination af et enkelt organ fra en kendt blanding af radionukleider skal summen af den fra de forskellige nukleider hidroerende bestraaling ved beregningen af den hoejst tilladelige koncentration indgaa.  § 6. En kontamination af forskellige organer ved inkorporation af en blanding af radionukleider skal betragtes som en total bestraaling.  § 7. Ved kontamination foraarsaget af en blanding af radionukleider af ukendt sammensaetning skal de i tabellen i bilag 3 angivne vaerdier for en tilfaeldig valgt blanding af betae og gammastraalekilder og for en tilfaeldig valgt blanding af alfastraalekilder laegges til grund.   Artikel 15 Er bestraalingen af personer, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling, begraenset til 40 timer pr. uge, kan den i tabellen i bilag 3 for indaandingsluften anfoerte koncentration multipliceres med 3. Ved et tidsmaessigt begraenset ophold i en af radioaktive stoffer forurenet atmosfaere kan korrektionsfaktoren alt efter varigheden af bestraalingen vaere hoejere end 3. Den maa dog ikke vaere hoejere end 10.   Artikel 16 Vaerdierne for de hoejst tilladelige bestraalinger og kontaminationer i tilfaelde, hvor det ikke drejer sig om total bestraaling af personer, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling, udledes af de i afsnit III fastsatte maksimalt tilladelige doser. Uden for kontrolomraadet andrager de hoejst tilladelige koncentrationer, hvorefter de hoejst tilladelige kontaminationer bestemmes, en tiendedel af de i tabellen i bilag 3 angivne vaerdier.   Artikel 17 For at sikre beskyttelse af befolkningens sundhed under hensyntagen til de i artikel 11 og 12 fastsatte maksimalt tilladelige doser og de i artiklerne 13, 14, 15 og 16 omtalte maksimalt tilladelige bestraalinger og kontaminationer, traeffer hver medlemsstat de noedvendige foranstaltninger til overvaagning og tilsyn samt forberedelser til indgriben i tilfaelde af ulykker.  § 1. Under overvaagning skal forstaas samtlige forholdsregler og kontroller, der tilsigter at finde frem til og udelukke alle faktorer, der ved fremstilling og anvendelse af ioniserende straaling eller udfoerelse af arbejde, der indebaerer en straaleindvirken, kan medfoere en straalerisiko for befolkningen som helhed. Omfanget af disse sikkerhedsforanstaltninger skal afhaenge af straalefarens stoerrelse, isaer i tilfaelde af ulykke, og af befolkningstaetheden.  § 2. Overvaagning gennemfoeres    a) i »kontrolomraaderne«, det vil sige paa de steder, hvor beskyttelsen beror paa overholdelsen af den i artikel 11, litra b) fastsatte maksikalt tilladelige dosis paa 0,5 rem aarligt for personer, der hoerer til den saerlige befolkningsgruppe, der opholder sig i naerheden af kontrolomraadet.       b) i hele det omraade, hvor den for befolkningen som helhed fastsatte maksimalt tilladelige dosis er lagt til grund.         § 3. Overvaagningen skal bestaa i afproevning af og kontrol med beskyttelsesinstallationer saavel som de dosismaalinger, der skal foretages til befolkningens beskyttelse.    a) Ved afproevning og kontrol af beskyttelsesforanstaltninger forstaas blandt andet    1. afproevning og forudgaaende godkendelse af planer for anlaeg, der indebaerer en straalefare, saavel som for placeringen af saadanne anlaeg inden for statens omraade;       2. godkendelse af nyindrettede anlaeg med henblik paa beskyttelse mod straaling og kontamination, som vil kunne have virkning uden for anlaegget under hensyntagen til demografiske, meteorologiske, geologiske og hydrologiske forhold:       3. paavisning af de tekniske sikkerhedsforanstaltningers effektivitet;       4. godkendelse af straalings og kontaminationsmaaleinstrumenter med henblik paa kravene til fysisk kontrol;       5. paavisning af maaleinstrumenternes funktionsdygtighed og rigtige brug.          b) Dosismaalingerne, som tjener befolkningens beskyttelse, omfatter blandt andet    1. vurdering af den eksterne bestraaling med angivelse af straalingens art, samt efter omstaendighederne, bestemmelse af eksponeringsdosen, dosen maalt i luft eller partikelstroemmen;        2. vurdering af kontamination under angivelse af arten samt den fysiske og kemiske tilstand af de forurenende radioaktive stoffer foruden bestemmelse af deres aktivitet og koncentration (pr. volumenenhed i atmosfaeren og i vandet, pr. fladeenhed paa jorden, pr. vaegtenhed i biologiske proever og naeringsmiddelproever);       3. vurdering af »befolkningsdosis« under hensyn til bestraalingsforholdene og under bedoemmelse af de demografiske forhold. I saerdeleshed skal herved de fra forskellige straalekilder hidroerende bestraalinger saa vidt muligt adderes.          c) Tidsplanen for undersoegelserne skal fastsaettes saaledes, at de grundlaeggende normer i hvert tilfaelde sikres overholdt.   d) Resultaterne fra maaling af den eksterne bestraaling og den radioaktive kontamination samt konstateringerne af den af befolkningen modtagne dosis skal arkiveres.  § 4. Hver medlemsstat skal etablere en tilsynsordning, der sikrer opsyn med beskyttelsen af befolkningens sundhed, og fremmer alle midler til kontrol og indgriben i ethvert tilfaelde, hvor det viser sig noedvendigt.  § 5.    a) For at forebygge mulige ulykker skal medlemsstaterne    1. bestemme, hvilke forholdsregler, der skal traeffes af den kompetente myndighed;       2. planlaegge og opbygge det til beskyttelse og bevarelse af befolkningens sundhed noedvendige interventionsorgan, baade med hensyn til personale og udrustning.          b) Medlemsstaterne skal underrette Kommissionen om gennemfoerelsen af de under litra a), nr. 1 og 2 naevnte foranstaltninger.   c) Enhver ulykke, der medfoerer en bestraaling af befolkningen skal, naar omstaendighederne kraever det, omgaaende meddeles til de tilstoedende medlemsstater og til Euratom-Kommissionen.   AFSNIT V Hovedgrundsaetninger om overvaagning af arbejdstagernes helbred Artikel 18 § 1. Overvaagning af arbejdstagernes sundhed i et kontrolomraade skal bestaa af en fysisk straalebeskyttelseskontrol og en laegekontrol af arbejdstagerne.  § 2. Hver medlemsstat skal etablere en eller flere tilsynsordninger, der sikrer opsyn med kontrolforanstaltmingerne og tager initiativ til overvaagning og indgreb i de tilfaelde, hvor det viser sig noedvendigt.   KAPITEL I Fysisk straalebeskyttelseskontrol  Artikel 19 Den fysiske straalebeskyttelseskontrol varetages af kvalificerede sagkyndige, hvis kvalifikationer er anerkendt af den kompetente myndighed. Omfanget af de anvendte midler skal svare til anlaeggenes betydning, ligesom art og beskaffenhed af disse midler skal vaere afpasset de risici, der er forbundet med et arbejde, der medfoerer udsaettelse for ioniserende straaling.   Artikel 20 Den fysiske straalebeskyttelseskontrol omfatter:  § 1. Afgraensning og afmaerkning af kontrolomraaderne, det vil sige de steder, hvor den i artikel 11, litra a) for saerlige befolkningsgrupper fastsatte maksimalt tilladelige dosis paa 1,5 rem om aaret kan blive overskredet, og hvor beskyttelsen er baseret paa overholdelsen af de i afsmit III, kapitel I fastsatte hoejst tilladelige doser for personer, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling.  § 2. Afproevning og kontrol af straalebeskyttelsesanordninger. Hertil benregnes:    a) Afproevning og forudgaaende godkendelse af planerne for installationer, der indebaerer straalingsfare, samt af disse anlaegs placering indenfor virksomheden;       b) godkendelse af nye installationer med henblik paa fysisk straalebeskyttelseskontrol;       c) paavisning af effektiviteten af tekniske beskyttelsesanlaeg:       d) paavisning af maaleinstrumenternes funktionsdygtighed og rette brug.         § 3. Foelgende konstateringer:    a) Vurdering af udsaettelse for bestraaling paa de steder, der har interesse, med angivelse af art og kvalitet af den foreliggende straaling, saa vidt dette er noedvendigt for at der kan tages hensyn til den ionsierende straalings relative biologiske effektivitetet (RBE), samt efter omstaendighederne en bestemmelse af bestraalingsdosen, dosen maalt i luft eller partikelstroemmen:       b) vurdering af kontamination med radioaktivt stof med angivelse af de forurenende stoffers art, deres fysiske og kemiske tilstandsform og en bestemmelse af deres aktivitet og koncentration pr. volumenenhed og pr. fladeenhed;        c) vurdering af den af en person modtagne dosis for hele legemet under hensyntagen til bestraalingsforholdene. Hos personer, der er udsat for ekstern bestraaling, skal den samlede persondosis konstateres ved hjaelp af et eller flere person-dosimetre, som personen til stadighed baerer. Hos personer, der kan taenkes udsat for intern bestraaling, sker konstatering af persondosen ved hjaelp af fysiske og medicinske metoder, der er egnede til at vurdere inkorporationen.          Artikel 21 Tidsplanen for undersoegelserne skal fastsaettes saaledes, at de grundlaeggende normer i hvert enkelt tilfaelde overholdes.   Artikel 22 § 1. Optegnelser om konstaterede persondoser skal opbevares saa laenge vedkommende person lever, dog mindst for et tidsrum af 30 aar efter ophoer af den beskaeftigelse, der medfoerte en udsaettelse for ioniserende straaling.  § 2. Maaleresultaterne vedroerende bestraalinger og kontaminationer saavel som materiale angaaende interventionsforanstaltninger skal opbevares i arkiv.   KAPITEL II  Laegekontrol  Artikel 23 Laegekontrol med arbejdstagerne skal udfoeres af godkendte laeger.   Artikel 24 § 1. Ingen arbejdstager maa paabegynde eller fortsaette arbejde i en stilling, hvor han/hun kan udsaettes for ioniserende straaling, eller forblive i samme, hvis resultatet af en laegeundersoegelse taler derimod.  § 2. Medlemsstaterne fastsaetter regler for, hvordan en afgoerelse, truffet i henhold til § 1, kan ankes.   Artikel 25 Laegekontrol med arbejdstagerne skal omfatte foelgende:  § 1. Laegeundersoegelse foer ansaettelsen    a) Til denne undersoegelse hoerer en fsldstaendig anamnese, i hvilken alle tidligere udsaettelser for bestraaling anfoeres, samt en fuldstaendig klinisk undersoegelse suppleret med de specialundersoegelser, der anses for noedvendige til bedoemmelsen af helbredstilstanden af de organer og funktioner, der er mest udsat ved en eventuel bestraaling.       b) Den undersoegende laege skal have kendskab til det arbejde, der skal udfoeres i starten, til eventuelle aendringer i arbejdets karakter (art) samt til den med arbejdet forbundne bestraaling.       c) Medlemsstaterne skal, til vejledning for den godkendte laege, udarbejde en liste over uegnethedskriterier.         § 2. Regelmaessige eller specielle laegeundersoegelser af de saerligt straalefoelsomme organers eller funktioneres tilstand.    a) Tidsplanen for disse undersoegelser skal afhaenge af arbejdsbetingelserne og den enkelte arbejdstagers sundhedstilstand. Tidsrummet mellem to paa hinanden foelgende undersoegelser maa ikke overstige et aar og skal forkortes, naar bestraalingsforholdene eller sundhedstilstanden hos den enkelte arbejdstager noedvendiggoer det.       b) Den godkendte laege skal fortsaette kontrollen efter at arbejdsforholdet er bragt til ophoer, saa laenge han til beskyttelse af vedkommendes helbred anser det for noedvendigt.       c) For beskaeftigelser, ved hvilke der bestaar risiko for bestraaling, gaelder foelgende medicinske inddeling:      1. Arbejdstagere, der er uegnede til denne beskaeftigelse, og som skal fjernes fra det farlige omraade.           2. Arbejdstagere, der holdes under observation for at faa fastslaaet, om de kan udsaettes for risiko.           3. Egnede arbejdstagere, som kan udsaettes for den med deres arbejde forbundne risiko.           4. Arbejdstagere, der efter afslutning af et arbejde, ved hvilket de var udsat for ioniserende straaling, staar under fortsat laegekontrol.                    § 3. Saerlig overvaagning    a) Denne overvaagning foretages ved betydelig ekstern bestraaling samt ved kontamination af de enkelte arbejdstagere.       b) De rutinemaessige undersoegelser skal suppleres med yderligere undersoegelser, dekontaminationsforanstaltninger og enhver presserende helbredende behandling, som laegen anser for noedvendig.       c) Laegen afgoer, om arbejdstageren kan forblive i arbejde, skal forflyttes eller isoleres, og om hurtig medicinsk behandling boer gives.       d) Enhver arbejdstager, der udsaettes for en uforudset ekstern bestraaling paa mere end 25 rem eller for en uforudset indre kontamination, skal underkastes laegekontrol.          Artikel 26 § 1. For hver arbejdstager oprettes en josrnal, som holdes ajour og arkiveres, saa laenge vedkommende lever, dog mindst i 30 aar efter ophoer af den beskaeftigelse, der medfoerte en undsaettelse for ioniserende straaling.  § 2. Journalen skal indeholde oplysninger om det arbejde, den enkelte udfoerer, de af ham modtagen persondoser samt resultaterne af laegeundersoegelserne.  § 3. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige praktiske forenstaltninger, der er noedvendige for, at hver enkelt arbejstageres journal ajourfoeres. De skal endvidere drage omsorg for, at alle formaalstjenlige oplysninger vedroerende anvendelsen af arbejdstagere og de modtgane bestraalinger kan cirkulere frit inden for faellesskabet.   Artikel 27 Enhver arbejstager, som er i fare for bestraaling skal goeres opmaerksom paa de risici arbejdet medfoerer for hans helbred, paa de arbejdsmetoder og de forholdsregler, der skal overholdes, og endelig paa den betydning, der tilkommer overholdelse af sundhedsforskrifterne   Artikel 28 Disse direktiver er rettet til medlemsstaterne     Udfaerdiget i Bruxelles, den 2. februar 1959.  Paa Raadets vegne  COUVE DE MURVILLE  Formand    BILAG I  1. Relativ radiotaksicitet af nukleiderne Til inddeling af radionukleiderne efter deres relative radiotoksicitet opstilles foelgende grupper: >PIC FILE= "T0001297">     2. Aktivitet, under hvilken der kan ses bort fra kravet om myndighedernes tilladelse Den skraverede del angiver de aktiviteter, ved hvilke der kan ses bort fra kravet om myndighedernes tilladelse. >PIC FILE= "T0001298">    BILAG 2 Tabellen angiver neutronenergien svarende til den neutronflux, ved hvilken den maksimalt tilladelige dosis for personer, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling, ikke bliver overskredet (40 timer pr. uge)>PIC FILE= "T0001299">    BILAG 3 Maksimalt tilladelige koncentrationer af et radioaktivt nukleid i indaandingsluft og drikkevand ved kontinuerlig bestraaling af personer, der erhvervsmaessigt er udsat for bestraaling  (Tabellen stoetter sig paa anbefalinger fra Den internationale Kommission for Straalebeskyttelse af 1. december 1954)1)>PIC FILE= "T0001300">    >PIC FILE= "T0001301">    >PIC FILE= "T0001302">    >PIC FILE= "T0001303">    >PIC FILE= "T0001304">


Avis juridique important

|

31993L0103

Rådets direktiv 93/103/EF af 23. november 1993 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed under arbejdet om bord på fiskerfartøjer (trettende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF)

EF-Tidende nr. L 307 af 13/12/1993 s. 0001 - 0017

RAADETS DIREKTIV 93/103/EF af 23. november 1993 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed under arbejdet om bord paa fiskerfartoejer (trettende saerdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EOEF)  RAADET FOR DE  EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 118 A,  under henvisning til forslag fra Kommissionen(1) , udarbejdet efter hoering af Det Raadgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen,  i samarbejde med Europa-Parlamentet(2) ,  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg(3) ,  og ud fra foelgende betragtninger:  Raadet har sin resolution af 21. december 1987 om sikkerhed, hygiejne og sundhed paa arbejdspladsen(4)  taget til efterretning, at Kommissionen agter at forelaegge det en raekke minimumsforskrifter vedroerende tilrettelaeggelse af arbejdstagernes sikkerheds-  og sundhedsmaessige forhold paa arbejdspladsen;  i forbindelse med de forskellige faellesskabsforanstaltninger inden for fiskerisektoren boer der vedtages foranstaltninger vedroerende sikkerhed og sundhed under arbejdet;  for at sikre de beroerte arbejdstageres sikkerhed og sundhed er det bydende noedvendigt, at minimumsforskrifter, der kan sikre et hoejere niveau for sikkerhed og sundhed om bord paa fiskerfartoejer, overholdes;  arbejds- og levevilkaarene om bord paa fiskerfartoejer er af en saerlig beskaffenhed og saerligt vanskelige, og derfor er antallet af doedsulykker i forbindelse med arbejde inden for havfiskeriet meget stort;  den 15. april 1988 vedtog Europa-Parlamentet en beslutning, hvori det anerkender betydningen af forebyggelse, for saa vidt angaar sikkerhed om bord paa fiskerfartoejer;  af hensyn til arbejdstagernes sikkerhed og sundhed maa der laegges vaegt paa lokalisering af fiskerfartoejer i noedsituationer, navnlig ved hjaelp af nye teknologier;  dette direktiv er et saerdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i Raadets direktiv 89/391/EOEF af 12. juni 1989 om ivaerksaettelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet(5) ; bestemmelserne i naevnte  direktiv finder derfor i fuld udstraekning anvendelse paa arbejdet om bord paa fiskerfartoejer, dog med forbehold af strengere og/eller mere specifikke bestemmelser i naervaerende direktiv;  de saerdirektiver, der allerede er vedtaget inden for omraadet sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen, finder anvendelse paa havfiskeri, medmindre andet angives; derfor er det efter omstaendighederne noedvendigt at praecisere de saerlige forhold, der er  kendetegnende for dette arbejde, med henblik paa den bedst mulige anvendelse af disse saerdirektiver;  Raadets direktiv 92/29/EOEF af 31. marts 1992 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed med henblik paa at forbedre den laegelige bistand om bord paa skibe(6)  finder i fuld udstraekning anvendelse paa havfiskeriomraadet;  dette direktiv udgoer et konkret element i forbindelse med gennemfoerelsen af den sociale dimension i det indre marked - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   Artikel 1  Formaal 1.  Ved dette direktiv, som er trettende saerdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EOEF, fastsaettes der minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed under arbejdet om bord paa de i artikel 2 definerede fartoejer.  2.  Bestemmelserne i direktiv 89/391/EOEF finder i fuld udstraekning anvendelse paa det i stk. 1 naevnte omraade, dog med forbehold af strengere og/eller mere specifikke bestemmelser i naervaerende direktiv.   Artikel 2  Definitioner I dette direktiv forstaas ved:  a) fiskerfartoej: ethvert fartoej, som sejler under en medlemsstats flag, eller som er registreret under en medlemsstats fulde jurisdiktion, og som anvendes i kommercielt oejemed enten til fangst eller til fangst og forarbejdning af fisk eller andre  levende ressourcer fra havet b) nyt fiskerfartoej: ethvert fiskerfartoej, som har en laengde mellem perpendikulaererne paa mindst 15 m, og for hvilket der paa eller efter den dato, der er naevnt i artikel 13, stk. 1, foerste afsnit:  i) er indgaaet en bygningskontrakt eller en kontrakt om en stoerre ombygning, eller ii) for hvilket bygningskontrakten eller kontrakten om en stoerre ombygning er indgaaet inden den dato, der er naevnt i artikel 13, stk. 1, foerste afsnit, og som leveres mindst tre aar efter naevnte dato, eller for hvilket iii) hvis der ikke er indgaaet en bygningskontrakt:  - koelen er lagt, eller - en konstruktion, som kan identificeres med et bestemt fartoej, er paabegyndt, eller - bygningen er paabegyndt, og der er anvendt mindst 50 tons eller 1 % af den anslaaede vaegt af alle konstruktionsmaterialer, hvis sidstnaevnte vaerdi er mindre c) eksisterende fiskerfartoej: ethvert fiskerfartoej, som har en laengde mellem perpendikulaererne paa mindst 18 m, og som ikke er et nyt fiskerfartoej d) fartoej: ethvert nyt eller eksisterende fiskerfartoej e) arbejdstager: enhver person, der udoever erhvervsmaessig virksomhed om bord paa et fartoej, herunder praktikanter og laerlinge, men ikke landbaseret personel, der udfoerer arbejde om bord paa et fartoej, som ligger ved kaj, eller havnelodser f) skibsreder: den registrerede ejer af et fartoej, medmindre fartoejet er blevet totalbefragtet eller helt eller delvis drives af en fysisk eller juridisk person, som er en anden end den registrerede ejer, i henhold til en indgaaet aftale; i saa fald anses  skibsrederen for at vaere henholdsvis totalbefragteren eller den fysiske eller juridiske person, som soerger for driften af skibet g) skibsfoerer: den arbejdstager, som i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis har kommandoen over fartoejet eller ansvaret for det.   Artikel 3  Generelle bestemmelser 1.  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa:  a) at skibsrederne sikrer sig, at deres fartoejer anvendes, uden at arbejdstagernes sikkerhed og sundhed bringes i fare, navnlig under forudseelige meteorologiske forhold, uden at dette dog anfaegter skibsfoererens ansvar b) at der ved anvendelsen af artikel 8, stk. 4, i direktiv 89/391/EOEF tages hensyn til den fare, som de oevrige arbejdstagere maatte udsaettes for c) at de begivenheder, der indtraeffer, mens fartoejet er paa havet, og som har eller kan faa betydning for arbejdstagernes sikkerhed og sundhed om bord, beskrives detaljeret i en rapport, som sendes til den dertil udpegede kompetente soefartsmyndighed, og  at de omhyggeligt og detaljeret indfoeres i logbogen, hvis det efter gaeldende nationale love og administrative bestemmelser kraeves, at en saadan foeres paa den paagaeldende type fartoej, og ellers i et dokument, der kraeves til dette formaal.  2.  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at fartoejerne, for saa vidt angaar overholdelsen af dette direktiv, underkastes regelmaessig kontrol af de myndigheder, der har faaet paalagt denne opgave.  Visse former for kontrol med overholdelsen af dette direktiv kan gennemfoeres paa havet.   Artikel 4  Nye fiskerfartoejer Nye fiskerfartoejer skal senest paa den dato, der er naevnt i artikel 13, stk. 1, foerste afsnit, opfylde minimumsforskrifterne for sikkerhed og sundhed i bilag I.   Artikel 5  Eksisterende fiskerfartoejer Eksisterende fiskerfartoejer skal senest syv aar efter den dato, der er naevnt i artikel 13, stk. 1, foerste afsnit, opfylde minimumsforskrifterne for sikkerhed og sundhed i bilag II.   Artikel 6  Stoerre reparationer, ombygninger og aendringer Stoerre reparationer, ombygninger og aendringer af fartoejer, der foretages paa den dato, der er naevnt i artikel 13, stk. 1, foerste afsnit, eller senere, skal vaere i overensstemmelse med de dertil svarende minimumsforskrifter i bilag I.   Artikel 7  Udrustning og vedligeholdelse 1.  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at skibsrederen for at beskytte arbejdstagernes sikkerhed og sundhed, med forbehold af skibsfoererens ansvar:  a) soerger for, at fartoejerne, installationerne og anordningerne, herunder navnlig de, der er naevnt i bilag I og II, vedligeholdes teknisk, og for, at konstatere fejl og mangler, som kan bringe arbejdstagernes sikkerhed og sundhed i fare, rettes og  udbedres saa hurtigt som muligt b) traeffer foranstaltninger til at sikre regelmaessig rengoering af fartoejerne og af samtlige installationer og anordninger for at sikre forsvarlige hygiejniske forhold c) soerger for, at der om bord paa fartoejet findes tilstraekkeligt, hensigtsmaessigt rednings- og overlevelsesudstyr, som er i god, funktionsdygtig stand d)  tager hensyn til minimumsforskrifterne for sikkerhed og sundhed i forbindelse med rednings- og overlevelsesudstyr i bilag III e) medmindre andet foelger af bestemmelserne i Raadets direktiv 89/656/EOEF af 30. november 1989 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes brug af personlige vaernemidler under arbejdet (tredje saerdirektiv i henhold  til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EOEF)(7) , tager hensyn til specifikationerne vedroerende personlige vaernemidler i bilag IV til naervaerende direktiv.  2.  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at skibsrederen for at beskytte arbejdstagernes sikkerhed og sundhed stiller de midler til raadighed for skibsfoereren, som han har behov for, hvis han skal opfylde de krav,  direktivet paalaegger ham.   Artikel 8  Underretning af arbejdstagerne 1.  Medmindre andet foelger af artikel 10 i direktiv 89/391/EOEF underrettes arbejdstagerne og/eller deres repraesentanter om alle de foranstaltninger, der skal traeffes vedroerende sikkerhed og sundhed om bord paa fartoejer.  2.  Disse oplysninger skal vaere forstaaelige for de paagaeldende arbejdstagere.   Artikel 9  Oplaering af arbejdstagerne 1.  Medmindre andet foelger af artikel 12 i direktiv 92/391/EOEF, skal arbejdstagerne have en tilstraekkelig oplaering, navnlig i form af praecise og forstaaelige instrukser inden for sikkerhed og sundhed om bord paa fartoejer og specielt vedroerende  forebyggelse af ulykker.  2.  Den i stk. 1 naevnte oplaering skal navnlig vedroere brandslukning, anvendelse af rednings- og overlevelsesudstyr og, for de beroerte arbejdstagere, anvendelse af fangstredskaber og spilanlaeg samt de forskellige former for signalgivning, navnlig  armsignaler.  Oplaeringen ajourfoeres, naar en aendring af aktiviteterne om bord goer det noedvendigt.   Artikel 10  Indgaaende oplaering af personer, der i givet fald kan faa kommandoen over et fartoej Medmindre andet foelger af artikel 5, stk. 3, i direktiv 92/29/EOEF, skal alle personer, der i givet fald kan faa kommandoen over et fartoej, have en indgaaende oplaering inden for:  a) forebyggelse af sygdomme og arbejdsulykker om bord og forholdsregler ved ulykker b) fartoejets stabilitet og opretholdelse af denne under alle forudsigelige lastningsforhold og under fiskeri c) navigation og radiokommunikation, herunder fremgangsmaader i forbindelse dermed.   Artikel 11  Hoering af arbejdstagerne og disses deltagelse Arbejdstagerne og/eller deres repraesentanter hoeres og deltager i overensstemmelse med artikel 11 i Raadets direktiv 89/391/EOEF, for saa vidt angaar de spoergsmaal, der er omfattet af naervaerende direktiv og dets bilag.   Artikel 12  Tilpasning af bilagene Rent tekniske tilpasninger af bilagene som foelge af:  - vedtagelse af direktiver om teknisk harmonisering og standardisering vedroerende visse aspekter inden for sikkerhed og sundhed om bord paa fartoejer og/eller - den tekniske udvikling, udviklingen inden for internationale bestemmelser eller specifikationer samt indvundne erfaringer inden for sikkerhed og sundhed om bord paa fartoejer vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 17 i direktiv 89/391/EOEF.   Artikel 13  Afsluttende bestemmelser 1.  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 23. november 1995. De underretter straks Kommissionen herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af  medlemsstaterne.  2.  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de allerede har udstedt, eller som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  3.  Medlemsstaterne forelaegger hvert fjerde aar Kommissionen en rapport om den praktiske gennemfoerelse af bestemmelserne i dette direktiv med anfoerelse af synspunkter, arbejdsmarkedets parter har fremfoert.  Kommissionen underretter Europa-Parlamentet, Raadet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg samt Det Raadgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen herom.  4.  Kommissionen forelaegger regelmaessigt Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg en rapport om gennemfoerelsen af dette direktiv under hensyntagen til stk. 1, 2 og 3.   Artikel 14  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. november 1993.  Paa Raadets vegne M. SMET Formand  (1) EFT nr. C 337 af 31. 12. 1991, s. 21; EFT nr. C 311 af 27. 11. 1992, s. 21.  (2) EFT nr. C 241 af 21. 9. 1992, s. 106; afgoerelse af 27. oktober 1993 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).  (3) EFT nr. C 169 af 6. 7. 1992, s. 46.  (4) EFT nr. C 28 af 3. 2. 1988, s. 1.  (5) EFT nr. L 183 af 29. 6. 1989, s. 1.  (6) EFT nr. L 113 af 30. 4. 1992, s. 19.  (7) EFT nr. L 393 af 30. 12. 1989, s. 18.      BILAG I   MINIMUMSFORSKRIFTER FOR SIKKERHED OG SUNDHED I FORBINDELSE MED NYE FISKERFARTOEJER (Artikel 4 og 6 og artikel 7, stk. 1, litra a))  Indledende bemaerkning Forpligtelserne i dette bilag gaelder, naar forholdene i forbindelse med arbejdsstedet eller arbejdets art, omstaendighederne eller en mulig risiko goer det noedvendigt om bord paa et nyt fiskerfartoej.  1. Soedygtighed og stabilitet 1.1. Fartoejet skal holdes i soedygtig stand og vaere udstyret paa passende maade svarende til formaalet og anvendelsen.  1.2. Oplysninger om fartoejets stabilitetsforhold skal forefindes om bord og vaere tilgaengelige for vagtmandskabet.  1.3. Under de for fartoejet fastsatte driftsforhold skal det i ubeskadiget tilstand have og opretholde tilstraekkelig stabilitet.  Skibsfoereren skal traeffe de noedvendige forebyggende foranstaltninger til, at fartoejet kan opretholde tilstraekkelig stabilitet.  Anvisningerne vedroerende fartoejets stabilitet skal overholdes strengt.  2. Mekaniske og elektriske installationer 2.1. De elektriske installationer skal udformes og udfoeres paa en saadan maade, at de ikke indebaerer nogen fare, og saaledes:  - at besaetning og fartoej beskyttes mod elektriske faremomenter - at alle anlaeg, der er noedvendige for at opretholde normale drifts- og opholdsforhold om bord paa fartoejet, kan fungere korrekt uden benyttelse af en elektrisk noedenergikilde - at driften af elektriske anlaeg, der er af vaesentlig betydning for sikkerheden, opretholdes under forskellige noedsituationer.  2.2. Fartoejet skal vaere forsynet med en elektrisk noedenergikilde.  Noedenergikilden skal vaere anbragt uden for maskinrummet, medmindre der er tale om et aabent fartoej, og skal i alle tilfaelde vaere saaledes indrettet, at der i tilfaelde af brand eller anden afbrydelse af den elektriske hovedenergikilde sikres samtidig drift  i mindst tre timer af:  - det interne kommunikationssystem, branddetektorerne og de signaler, der kraeves i en noedsituation - navigationslys og noedbelysning - radiokommunikationssystemet - den elektriske brandpumpe, hvis en saadan findes.  Hvis den elektriske noedenergikilde er et akkumulatorbatteri, skal dette, naar hovedenergikilden svigter, automatisk tilsluttes noedstroemtavlen og skal uafbrudt i tre timer forsyne de i andet afsnit, foerste, andet og tredje led, naevnte installationer med  stroem.  Hovedstroemtavlen og noedstroemtavlen skal saa vidt muligt installeres saaledes, at de ikke samtidig kan blive udsat for vand eller ild.  2.3. Stroemtavler skal vaere afmaerket tydeligt; sikringskasser og sikringsholdere skal jaevnligt efterses for at sikre, at det er de rigtige sikringer, der anvendes.  2.4. Rum, der anvendes til opbevaring af elektriske batterier, skal have tilstraekkelig ventilation.  2.5. Elektronisk navigationsudstyr skal kontrolleres hyppigt og vedligeholdes godt.  2.6. Alt loeftegrej skal jaevnligt afproeves og undersoeges.  2.7. Alle dele i spilanlaeg, loeftegrej og andet lignende udstyr skal holdes i god, funktionsdygtig stand.  2.8. Hvis der findes koeleanlaeg og trykluftsystemer om bord, skal de vedligeholdes godt og jaevnligt undersoeges.  2.9. Madlavnings- og husholdningsapparater, som anvender tunge gasser, maa kun anvendes i godt ventilerede rum, og farlig ophobning af gas skal omhyggeligt undgaas.  Trykbeholdere indeholdende braendbare og andre farlige gasser skal vaere forsynet med tydelig angivelse af, hvad de indeholder, og skal opbevares paa aabent daek.  Alle ventiler, trykregulatorer og roerledninger fra trykbeholderne skal beskyttes mod enhver form for beskadigelse.  3. Radiokommunikationsanlaeg Det skal naar som helst vaere muligt gennem radiokommunikationsanlaegget at komme i forbindelse med mindst én kyst- eller landstation under hensyntagen til de normale betingelser for udbredelse af radiosignaler.  4. Flugtveje og noedudgange 4.1. Der skal til enhver tid vaere uhindret og let adgang til veje og udgange, der kan anvendes som flugtveje og noedudgange, og disse skal saa direkte som muligt foere ud til aabent daek eller til et sikkerhedsomraade og derfra til redningsudstyr, saaledes at  arbejdstagerne hurtigt og saa sikkert som muligt kan forlade deres arbejdspladser og apteringen.  4.2. Antal, fordeling og dimensioner af veje og udgange, der kan anvendes som flugtveje og noedudgange, skal afpasses efter arbejdsstedets og apteringens anvendelse, udstyr og dimensioner samt efter det stoerste antal personer, der kan vaere til stede.  Udgange, der kan anvendes som noedudgange, og som er lukkede, skal i noedstilfaelde kunne aabnes straks og uden besvaer af enhver arbejdstager eller af redningsmandskab.  4.3. Noedudgangsdoerenes og andre noedudganges vind- og vandtaethed skal tilpasses deres placering og deres specifikke funktion.  Noedudgangsdoere og andre noedudgange skal brandsikres i samme grad som skotter 4.4. Flugtveje og noedudgange skal afmaerkes i overensstemmelse med de nationale bestemmelser til gennemfoerelse af direktiv 92/58/EOEF(1) .  En saadan afmaerkning skal anbringes paa hensigtsmaessige steder og vaere bestandig.  4.5. I tilfaelde af stroemafbrydelse skal flugtveje, evakueringsmidler og noedudgange, hvor der er behov for belysning, vaere forsynet med tilstraekkelig noedbelysning.  5. Branddetektion og -bekaempelse 5.1. Afhaengigt af fartoejets dimensioner og anvendelse, forhaandenvaerende udstyr, forhaandenvaerende stoffers fysiske og kemiske egenskaber og det stoerste antal personer, der kan vaere til stede, skal aptering, lukkede arbejdssteder, herunder maskinrum og om  noedvendigt lastrum, vaere forsynet med egnet brandslukningsmateriel og om noedvendigt med branddetektorer og alarmsystemer.  5.2. Brandslukningsmateriellet skal befinde sig paa et bestemt sted, holdes i god stand og vaere klar til straks at blive brugt.  Arbejdstagerne skal vide, hvor brandslukningsmateriellet befinder sig, hvordan det virker, og hvordan det skal bruges.  Inden hver afsejling skal det kontrolleres, at der er ildslukkere og andet transportabelt brandslukningsudstyr om bord paa fartoejet.  5.3. Manuelt betjent brandslukningsmateriel skal vaere lettilgaengeligt og let at betjene og skal afmaerkes i overensstemmelse med de nationale bestemmelser til gennemfoerelse af direktiv 92/58/EOEF.  En saadan afmaerkning skal anbringes paa hensigtsmaessige steder og vaere bestandig.  5.4. Branddetektions- og brandalarmsystemerne skal afproeves jaevnligt og holdes i god stand.  5.5. Der skal jaevnligt afholdes brandslukningsoevelser.  6. Ventilation af lukkede arbejdssteder Lukkede arbejdssteder skal under hensyntagen til arbejdsmetoderne og den fysiske belastning, som arbejdstagerne udsaettes for, vaere forsynet med frisk luft i tilstraekkelig maengde.  Benyttes der et mekanisk ventilationsanlaeg, skal det holdes i god stand.  7. Temperaturen i lokalerne 7.1. I arbejdstiden skal temperaturen i arbejdslokalerne vaere passende for den menneskelige organisme under hensyn til de anvendte arbejdsmetoder, den fysiske belastning, som arbejdstagerne udsaettes for, og de vejrforhold, der hersker eller kan  forventes at herske i det omraade, hvor fartoejet driver fiskeri.  7.2. Temperaturen i apteringen, de sanitaere rum, messer og lokaler beregnet til foerstehjaelp, hvis saadanne lokaler findes, skal svare til disse lokalers specifikke formaal.  8. Naturlig og kunstig belysning paa arbejdsstedet 8.1. Arbejdsstederne skal saa vidt muligt have tilstraekkelig naturlig belysning og skal vaere udstyret med en kunstig belysning, der er passende for forholdene i forbindelse med fiskeri, uden at arbejdstagernes sikkerhed og sundhed eller andre fartoejers  navigation udsaettes for fare.  8.2. Belysningsinstallationer i arbejdslokaler, paa trapper, ved lejdere og i gange skal vaere anbragt saaledes, at den valgte belysningsform ikke frembyder nogen ulykkesrisiko for arbejdstagerne og ikke er til hinder for navigering af fartoejet.  8.3. Arbejdssteder, hvor arbejdstagerne er saerlig udsat for risiko i tilfaelde af, at den kunstige belysning svigter, skal vaere forsynet med en tilstraekkelig kraftig noedbelysning.  8.4. Noedbelysningen skal holdes i funktionsdygtig stand og jaevnligt afproeves.  9. Gulve, vaegge og lofter 9.1. De steder, arbejdstagerne har adgang til, skal vaere skridsikre eller forsynet med anordninger, der hindrer fald, og skal saa vidt muligt holdes fri for forhindringer.  9.2. Arbejdssteder, hvor der er installeret arbejdspladser, skal vaere tilstraekkelig lyd-, varme- og kuldeisolerede under hensyn til opgavernes art og arbejdstagernes fysiske aktivitet.  9.3. I lokalerne skal gulvenes, vaeggenes og lofternes overflade vaere af en saadan beskaffenhed, at der ved rengoering og rensning kan opnaas forsvarlige hygiejniske forhold.  10. Doere 10.1. Doerene skal altid kunne aabnes indefra uden saerligt vaerktoej.  Naar arbejdsstederne er i brug, skal doerene kunne aabnes fra begge sider.  10.2. Doere og isaer skydedoere, naar disse ikke kan undgaas, skal fungere saa sikkert for arbejdstagerne som muligt, navnlig i daarligt vejr og hoej soe.  11. Adgangsveje - farlige omraader 11.1. Gange, trunke, den ydre del af daekshuse og generelt alle adgangsveje skal vaere forsynet med gelaendere, haandlister eller straektove eller andre sikkerhedsanordninger til brug for arbejdstagerne i forbindelse med aktiviteterne om bord.  11.2. Hvis der er risiko for, at arbejdstageren kan falde gennem daeksluger eller fra det ene daek til det andet, skal der overalt, hvor det er muligt, vaere en hensigtsmaessig beskyttelse.  Opnaas denne beskyttelse ved hjaelp af et gelaender, skal dette vaere mindst 1 m hoejt.  11.3. Adgangsveje, som skal indrettes over daekket med henblik paa anvendelse og vedligeholdelse af installationer, skal udformes saaledes, at arbejdstagernes sikkerhed sikres.  For at forhindre fald skal der vaere gelaendere eller lignende beskyttelsesforanstaltninger af passende hoejde.  11.4. Skanseklaedninger eller andre anordninger, som skal sikre personer mod at falde over bord, skal holdes godt vedlige.  Skanseklaedningerne skal vaere forsynet med laenseporte eller lignende anordninger til hurtig afledning af vand.  11.5. Paa haektrawlere med rampe skal rampen i den oeverste ende vaere udstyret med en port eller en anden sikkerhedsanordning af samme hoejde som den tilstoedende skanseklaedning eller andre anordninger for at beskytte arbejdstagerne mod risikoen for at falde  ned paa rampen Porten eller enhver anden anordning skal let kunne aabnes og lukkes, om muligt ved fjernstyring, og maa kun vaere aaben ved udsaetning og ophaling af trawlet.  12. Indretning af arbejdspladser 12.1. Arbejdsomraader skal holdes ryddelige og skal saa vidt muligt beskyttes mod soeen og forsynes med passende beskyttelse for at forhindre arbejdstagerne i at falde paa fartoejet eller falde over bord.  Omraader, hvor fisken haandteres, skal vaere tilstraekkelig rummelige, baade hvad angaar hoejde og areal.  12.2. Naar kontrollen med motorerne foregaar fra maskinrummet, skal det ske i et saerskilt lokale, der er lyd- og varmeisoleret i forhold til maskinrummet, og hvortil adgangen ikke maa vaere via dette.  Kommandobroen betragtes som et lokale, der opfylder kravene i foerste afsnit.  12.3. Betjeningsanordningerne til spilanlaeg skal vaere anbragt paa et omraade, som et tilstraekkelig stort til, at operatoererne kan arbejde uhindret.  Spilanlaeg skal desuden vaere forsynet med passende sikkerhedsanordninger med henblik paa noedstilfaelde, herunder noedstopanordninger.  12.4. Den, der betjener spilanlaeg, skal have et passende udsyn over dem og over arbejdstagerne, medens de arbejder.  Hvis spilanlaeg betjenes fra broen, skal den, der betjener dem, ligeledes have et klart udsyn over arbejdstagerne, medens de arbejder, enten direkte eller via en dertil egnet anordning.  12.5. Der skal benyttes et paalideligt kommunikationssystem mellem broen og arbejdsdaekket.  12.6. Der skal altid holdes skarpt udkig, og besaetningen skal advares om overhaengende fare for hoeje soeer under fiskeriet eller andet arbejde paa daekket.  12.7. Det skal ved hjaelp af beskyttelsesanordninger saa vidt muligt undgaas, at der findes ubeskyttede trosser, slaebeliner og bevaegeligt udstyr.  12.8. Der skal installeres anordninger til stabilisering af indhalet last, isaer paa trawlere:  - anordninger til fastholdelse af trawlskovlene - anordninger til stabilisering af fangstposens svingninger efter indhaling.  13. Aptering 13.1. Anbringelse, konstruktion, lyd-, varme- og kuldeisolering samt indretning af arbejdstagernes aptering og vagtrum, hvis saadanne findes, samt adgangsforholdene hertil skal give god beskyttelse mod vejr og soe, vibrationer, stoej og uddunstninger fra  andre rum, som kunne genere arbejdstagerne i deres hvileperioder.  Naar fartoejets konstruktion samt dets stoerrelse og/eller opgaver tillader det, skal arbejdstagernes aptering placeres saaledes, at bevaegelses- og accelerationspaavirkninger daempes mest muligt.  Der skal saa vidt muligt traeffes passende foranstaltninger til beskyttelse af ikke-rygere mod gener fra tobaksroeg.  13.2. Arbejdstagernes aptering skal have en ventilation, der sikrer, at der konstant tilfoeres frisk luft, og at kondensvand undgaas.  Apteringen skal vaere udstyret med hensigtsmaessig belysning bestaaende af:  - passende, normal, almen belysning - daempet, almen belysning for at undgaa at forstyrre arbejdstagere, der hviler sig, samt - individuel belysning i hver koeje.  13.3. Kabyssen og messen, hvis saadanne findes, skal vaere af passende stoerrelse, vaere godt oplyst og ventileret og vaere lette at renholde.  Der skal vaere koeleskab eller andre muligheder for opbevaring af proviant ved lav temperatur.  14. Sanitaere forhold 14.1. Paa fartoejer med aptering skal der vaere hensigtsmaessigt udstyrede og installerede brusebade med rindende varmt og koldt vand, haandvaske og toiletter, og de respektive rum skal have en forsvarlig ventilation.  14.2. Hver arbejdstager skal raade over et sted til sit toej.  15. Foerstehjaelp Der skal paa alle fartoejer findes materiel til foerstehjaelp, der opfylder kravene i bilag II til direktiv 92/29/EOEF.  16. Faldrebstrappe og landgangsbro Der skal vaere en faldrebstrappe, en landgangsbro eller anden lignende anordning, som giver forsvarlig og sikker adgang til fartoejet.  17. Stoej Der skal traeffes alle relevante tekniske foranstaltninger, for at stoejniveauet paa arbejdsstederne og i apteringen begraenses mest muligt under hensyntagen til fartoejets stoerrelse.   (1) EFT nr. L 245 af 26. 8. 1992, s. 23.      BILAG II   MINIMUMSFORSKRIFTER FOR SIKKERHED OG SUNDHED I FORBINDELSE MED EKSISTERENDE FISKERFARTOEJER (Artikel 5 og artikel 7, stk. 1, litra a))  Indledende bemaerkning Forpligtelserne i dette bilag gaelder, i det omfang det eksisterende fiskerfartoejs konstruktion goer det muligt, naar forholdene i forbindelse med arbejdsstedet eller arbejdets art, omstaendighederne eller en mulig risiko goer det noedvendigt om bord paa et  eksisterende fiskerfartoej.  1. Soedygtighed og stabilitet1.1. Fartoejet skal holdes i soedygtig stand og vaere udstyret paa passende maade svarende til formaalet og anvendelsen.  1.2. Oplysninger om fartoejets stabilitetsforhold skal, hvis de foreligger, forefindes om bord og vaere tilgaengelige for vagtmandskabet.  1.3. Under de for fartoejet fastsatte driftsforhold skal det i ubeskadiget tilstand have og opretholde tilstraekkelig stabilitet.  Skibsfoereren skal traeffe de noedvendige forebyggende foranstaltninger til, at fartoejet kan opretholde tilstraekkelig stabilitet.  Anvisningerne vedroerende fartoejets stabilitet skal overholdes strengt.  2. Mekaniske og elektriske installationer 2.1. De elektriske installationer skal udformes og udfoeres paa en saadan maade, at de ikke indebaerer nogen fare, og saaledes:  - at besaetning og fartoej beskyttes mod elektriske faremomenter - at alle anlaeg, der er noedvendige for at opretholde normale drifts- og opholdsforhold om bord paa fartoejet, kan fungere korrekt uden benyttelse af en elektrisk noedenergikilde - at driften af elektriske anlaeg, der er af vaesentlig betydning for sikkerheden, opretholdes under forskellige noedsituationer.  2.2. Fartoejet skal vaere forsynet med en elektrisk noedenergikilde.  Noedenergikilde skal vaere anbragt uden for maskinrummet, medmindre der er tale om et aabent fartoej, og skal i alle tilfaelde vaere saaledes indrettet, at der i tilfaelde af brand eller anden afbrydelse af den elektriske hovedenergikilde sikres samtidig drift  i mindst tre timer af:  - det interne kommunikationssystem, branddetektorerne og de signaler, der kraeves i en noedsituation - navigationslys og noedbelysning - radiokommunikationssystemet - den elektriske brandpumpe, hvis en saadan findes.  Hvis den elektriske noedenergikilde er et akkumulatorbatteri, skal dette, naar hovedenergikilden svigter, automatisk tilsluttes noedstroemtavlen og skal uafbrudt i tre timer forsyne de i andet afsnit, foerste, andet og tredje led, naevnte installationer med  stroem.  Hovedstroemtavlen og noedstroemtavlen skal saa vidt muligt installeres saaledes, at de ikke samtidig kan blive udsat for vand eller ild.  2.3. Stroemtavler skal vaere afmaerket tydeligt; sikringskasser og sikringsholdere skal jaevnligt efterses for at sikre, at det er de rigtige sikringer, der anvendes.  2.4. Rum, der anvendes til opbevaring af elektriske batterier, skal have tilstraekkelig ventilation.  2.5. Elektronisk navigationsudstyr skal kontrolleres hyppigt og vedligeholdes godt.  2.6. Alt loeftegrej skal jaevnligt afproeves og undersoeges.  2.7. Alle dele i spilanlaeg, loeftegrej og andet lignende udstyr skal holdes i god, funktionsdygtig stand.  2.8. Hvis der findes koeleanlaeg og trykluftsystemer om bord, skal de vedligeholdes godt og jaevnligt undersoeges.  2.9. Madlavnings- og husholdningsapparater, som anvender tunge gasser, maa kun anvendes i godt ventilerede rum, og farlig ophobning af gas skal omhyggeligt undgaas.  Trykbeholdere indeholdende braendbare og andre farlige gasser skal vaere forsynet med tydelig angivelse af, hvad de indeholder, og skal opbevares paa aabent daek.  Alle ventiler, trykregulatorer og roerledninger fra trykbeholderne skal beskyttes mod enhver form for beskadigelse.  3. Radiokommunikationsanlaeg Det skal naar som helst vaere muligt gennem radiokommunikationsanlaegget at komme i forbindelse med mindst én kyst- eller landstation under hensyntagen til de normale betingelser for udbredelse af radiosignaler.  4. Flugtveje og noedudgange 4.1. Der skal til enhver tid vaere uhindret og let adgang til veje og udgange, der kan anvendes som flugtveje og noedudgange, og disse skal saa direkte som muligt foere ud til aabent daek eller til et sikkerhedsomraade og derfra til redningsudstyr, saaledes at  arbejdstagerne hurtigt og saa sikkert som muligt kan forlade deres arbejdspladser og apteringen.  4.2. Antal, fordeling og dimensioner af veje og udgange, der kan anvendes som flugtveje og noedudgange, skal afpasses efter arbejdsstedets og apteringens anvendelse, udstyr og dimensioner samt efter det stoerste antal personer, der kan vaere til stede.  Udgange, der kan anvendes som noedudgange, og som er lukkede, skal i noedstilfaelde kunne aabnes straks og uden besvaer af enhver arbejdstager eller af redningsmandskab.  4.3. Flugtevje og noedudgange skal afmaerkes i overensstemmelse med de nationale bestemmelser til gennemfoerelse af direktiv 92/58/EOEF.  En saadan afmaerkning skal anbringes paa hensigtsmaessige steder og vaere bestandig.  4.4. I tilfaelde af stroemafbrydelse skal flugtveje, evakueringsmidler og noedudgange, hvor der er behov for belysning, vaere forsynet med tilstraekkelig noedbelysning.  5. Branddetektion og -bekaempelse 5.1. Afhaengigt af fartoejets dimensioner og anvendelse, forhaandenvaerende udstyr, forhaandenvaerende stoffers fysiske og kemiske karakteristika og det stoerste antal personer, der kan vaere til stede, skal aptering, lukkede arbejdssteder, herunder maskinrum  og om noedvendigt lastrum, vaere forsynet med egnet brandslukningsmateriel og om noedvendigt med branddetektorer og alarmsystemer.  5.2. Brandslukningsmateriellet skal befinde sig paa et bestemt sted, holdes i god stand og vaere klar til straks at blive brugt.  Arbejdstagerne skal vide, hvor brandslukningsmateriellet befinder sig, hvordan det virker, og hvordan det skal bruges.  Inden hver afsejling skal det kontrolleres, at der er ildslukkere og andet transportabelt brandslukningsudstyr om bord paa fartoejet.  5.3. Manuelt betjent brandslukningsmateriel skal vaere lettilgaengeligt og let at betjene og skal afmaerkes i overensstemmelse med de nationale bestemmelser til gennemfoerelse af direktiv 92/58/EOEF.  En saadan afmaerkning skal anbringes paa hensigtsmaessige steder og vaere bestandig.  5.4. Branddetektions- og brandalarmsystemerne skal afproeves jaevnligt og holdes i god stand.  5.5. Der skal jaevnligt afholdes brandslukningsoevelser.  6. Ventilation af lukkede arbejdssteder Lukkede arbejdssteder skal under hensyntagen til arbejdsmetoderne og den fysiske belastning, som arbejdstagerne udsaettes for, vaere forsynet med frisk luft i tilstraekkelig maengde.  Benyttes der et mekanisk ventilationsanlaeg, skal det holdes i god stand.  7. Temperaturen i lokalerne 7.1. I arbejdstiden skal temperaturen i arbejdslokalerne vaere passende for den menneskelige organisme under hensyn til de anvendte arbejdsmetoder, den fysiske belastning, som arbejdstagerne udsaettes for, og de vejrforhold, der hersker eller kan  forventes at herske i det omraade, hvor fartoejet driver fiskeri.  7.2. Temperaturen i apteringen, de sanitaere rum, messer og lokaler beregnet til foerstehjaelp, hvis saadanne lokaler findes, skal svare til disse lokalers specifikke formaal.  8. Naturlig og kunstig belysning paa arbejdsstedet 8.1. Arbejdsstederne skal saa vidt muligt have tilstraekkelig naturlig belysning og skal vaere udstyret med en kunstig belysning, der er passende for forholdene i forbindelse med fiskeri, uden at arbejdstagernes sikkerhed og sundhed eller andre fartoejers  navigation udsaettes for fare.  8.2. Belysningsinstallationer i arbejdslokaler, paa trapper, ved lejdere og i gange skal vaere anbragt saaledes, at den valgte belysningsform ikke frembyder nogen ulykkesrisiko for arbejdstagerne og ikke er til hinder for navigering af fartoejet.  8.3. Arbejdssteder, hvor arbejdstagerne er saerligt udsat for risiko i tilfaelde af, at den kunstige belysning svigter, skal vaere forsynet med en tilstraekkelig kraftig noedbelysning.  8.4. Noedbelysningen skal holdes i funktionsdygtig stand og jaevnligt afproeves.  9. Gulve, vaegge og lofter 9.1. De steder, arbejdstagerne har adgang til, skal vaere skridsikre eller forsynet med anordninger, der hindrer fald, og skal saa vidt muligt holdes fri for forhindringer.  9.2. Arbejdssteder, hvor der er installeret arbejdspladser, skal vaere tilstraekkelig lyd-, varme- og kuldeisolerede under hensyn til opgavernes art og arbejdstagernes fysiske aktivitet.  9.3. I lokalerne skal gulvenes, vaeggenes og lofternes overflade vaere af en saadan beskaffenhed, at der ved rengoering og rensning kan opnaas forsvarlige hygiejniske forhold.  10. Doere 10.1. Doerene skal altid kunne aabnes indefra uden saerligt vaerktoej.  Naar arbejdsstederne er i brug, skal doerene kunne aabnes fra begge sider.  10.2. Doere og isaer skydedoere, naar disse ikke kan undgaas, skal fungere saa sikkert for arbejdstagerne som muligt, navnlig i daarligt vejr og hoej soe.  11. Adgangsveje - farlige omraader 11.1. Gange, trunke, den ydre del af daekshuse og generelt alle adgangsveje skal vaere forsynet med gelaendere, haandlister eller straektove eller andre sikkerhedsanordninger til brug for arbejdstagerne i forbindelse med aktiviteterne om bord.  11.2. Hvis der er risiko for, at arbejdstageren kan falde gennem daeksluger eller fra det ene daek til det andet, skal der overalt, hvor det er muligt, vaere en hensigtsmaessig beskyttelse.  11.3. Adgangsveje, som skal indrettes over daekket med henblik paa anvendelse og vedligeholdelse af installationer, skal udformes saaledes, at arbejdstagernes sikkerhed sikres.  For at forhindre fald skal der vaere gelaendere eller lignende beskyttelsesforanstaltninger af passende hoejde.  11.4. Skanseklaedninger eller andre anordninger, som skal sikre personer mod at falde over bord, skal holdes godt vedlige.  Skanseklaedningerne skal vaere forsynet med laenseporte eller lignende anordninger til hurtig afledning af vand.  11.5. Paa haektrawlere med rampe skal rampen i den oeverste ende vaere udstyret med en port eller en anden sikkerhedsanordning af samme hoejde som den tilstoedende skanseklaedning eller andre anordninger for at beskytte arbejdstagerne mod risikoen for at falde  ned paa rampen.  Porten eller enhver anden anordning skal let kunne aabnes og lukkes og maa kun vaere aaben ved udsaetning og ophaling af trawlet.  12. Indretning af arbejdspladser 12.1. Arbejdsomraader skal holdes ryddelige og skal saa vidt muligt beskyttes mod soeen og forsynes med passende beskyttelse for at forhindre arbejdstagerne i at falde paa fartoejet eller falde over bord.  Omraader, hvor fisken haandteres, skal vaere tilstraekkelig rummelige, baade hvad angaar hoejde og areal.  12.2. Naar kontrollen med motorerne foregaar fra maskinrummet, skal det ske i et saerskilt lokale, der er lyd- og varmeisoleret i forhold til maskinrummet, og hvortil adgangen ikke maa vaere via dette.  Kommandobroen betragtes som et lokale, der opfylder kravene i foerste afsnit.  12.3. Betjeningsanordningerne til spilanlaeg skal vaere anbragt paa et omraade, som et tilstraekkelig stort til, at operatoererne kan arbejde uhindret.  Spilanlaeg skal desuden vaere forsynet med passende sikkerhedsanordninger med henblik paa noedstilfaelde, herunder noedstopanordninger.  12.4. Den, der betjener spilanlaeg, skal have et passende udsyn over dem og over arbejdstagerne, medens de arbejder.  Hvis spilanlaeg betjenes fra broen, skal den, der betjener dem, ligeledes have et klart udsyn over arbejdstagerne, medens de arbejder, enten direkte eller via en dertil egnet anordning.  12.5. Der skal benyttes et paalideligt kommunikationssystem mellem broen og arbejdsdaekket.  12.6. Der skal altid holdes skarpt udkig, og besaetningen skal advares om overhaengende fare for hoeje soeer under fiskeriet eller andet arbejde paa daekket.  12.7. Det skal ved hjaelp af beskyttelsesanordninger saa vidt muligt undgaas, at der findes ubeskyttede trosser, slaebeliner og bevaegeligt udstyr.  12.8. Der skal installeres anordninger til stabilisering af indhalet last, isaer paa trawlere:  - anordninger til fastholdelse af trawlskovlene - anordninger til stabilisering af fangstposens svingninger efter indhaling.  13. Aptering 13.1. Arbejdstagernes aptering, hvis en saadam findes, skal vaere indrettet saaledes, at stoej, vibrationer, bevaegelses- og accelerationspaavirkninger samt uddunstninger fra andre rum begraenses mest muligt.  Apteringen skal vaere udstyret med hensigtsmaessig belysning.  13.2. Kabyssen og messen, hvis saadanne findes, skal vaere af passende stoerrelse, vaere godt oplyst og ventileret og vaere lette at renholde.  Der skal vaere koeleskab eller andre muligheder for opbevaring af proviant ved lav temperatur.  14. Sanitaere forhold Paa fartoejer med aptering skal der installeres toiletter, haandvaske og om muligt et brusebad, og de respektive rum skal have en forsvarlig ventilation.  15. Foerstehjaelp Der skal paa alle fartoejer findes materiel til foerstehjaelp, der opfylder kravene i bilag II til direktiv 92/29/EOEF.  16. Faldrebstrappe og landgangsbro Der skal vaere en faldrebstrappe, en landgangsbro eller anden lignende anordning, som giver forsvarlig og sikker adgang til fartoejet.     BILAG III   MINIMUMSFORSKRIFTER FOR SIKKERHED OG SUNDHED I FORBINDELSE MED REDNINGS- OG OVERLEVELSESUDSTYR (Artikel 7, stk. 1, litra d))  Indledende bemaerkninger Forpligtelserne i dette bilag gaelder, naar forholdene i forbindelse med arbejdsstedet eller arbejdets art, omstaendighederne eller en mulig risiko goer det noedvendigt om bord paa et fartoej.  1. Fartoejerne skal under hensyn til antallet af personer om bord og det omraade, hvor de sejler, medbringe hensigtsmaessigt rednings- og overlevelsesudstyr, herunder udstyr til at redde arbejdstagerne op af vandet og radioredningsudstyr, navnlig en  noedpejlesender til lokalisering af ulykker, som er udstyret med en anordning til hydrostatisk udkastning.  2. Alt rednings- og overlevelsesudstyr skal vaere anbragt paa et dertil indrettet sted, holdes i god, funktionsdygtig stand og vaere klar til omgaaende brug.  Arbejdstagerne skal efterse det inden afsejlingen og under sejladsen.  3. Rednings- og overlevelsesudstyr skal jaevnligt efterses.  4. Alle arbejdstagere skal modtage hensigtsmaessig oplaering og instruktion i forebyggelse af ulykker.  5. Hvis fartoejet har en laengde paa over 45 m, eller hvis mandskabet bestaar af mindst fem arbejdstagere, skal der om bord forefindes en moenstrings- og brandrulle med klare instrukser, som hver arbejdstager skal foelge i ulykkestilfaelde.  6. Moenstring af arbejdstagerne med henblik paa redningsoevelser skal ske en gang om maaneden i havn og/eller til soes.  Formaalet med disse oevelser er at sikre, at arbejdstagerne er i stand til at udfoere de opgaver, de har faaet tildelt i forbindelse med brug og betjening af hele rednings- og overlevelsesudstyret, og at de er traenet i at bruge det.  Hvis der findes transportabelt radioudstyr om bord, skal arbejdstagerne undervises i at montere og betjene det.     BILAG IV   MINIMUMSFORSKRIFTER FOR SIKKERHED OG SUNDHED I FORBINDELSE MED PERSONLIGE VAERNEMIDLER (Artikel 7, stk. 1, litra e))  Indledende bemaerkninger Forpligtelserne i dette bilag gaelder, naar forholdene i forbindelse med arbejdsstedet eller arbejdets art, omstaendighederne eller en mulig risiko goer det noedvendigt om bord paa et fartoej.  1. Arbejdstagerne skal udstyres med personlige vaernemidler, saafremt det ikke ved hjaelp af kollektive eller tekniske vaernemidler er muligt at udelukke eller i tilstraekkelig grad begraense risiciene for deres sikkerhed og sundhed.  2. Personlige vaernemidler, der baeres i form af dragter eller over arbejdstoejet, skal vaere i staerke farver, som staar i kontrast til omgivelserne paa havet, og vaere klart synlige.