title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU af 7. juli 2010 om rammerne for indførelse af intelligente transportsystemer på vejtransportområdet og for grænsefladerne til andre transportformer  EØS-relevant tekst

text:
               6.8.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 207/1

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2010/40/EU
   af 7. juli 2010
   om rammerne for indførelse af intelligente transportsystemer på vejtransportområdet og for grænsefladerne til andre transportformer
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 91,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter høring af Regionsudvalget,
   efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det tiltagende omfang af vejtransport i Unionen, der følger af væksten i den europæiske økonomi og borgernes krav om mobilitet, er hovedårsagen til, at vejinfrastrukturen overbelastes, og at energiforbruget øges, ligesom det er en kilde til miljø- og samfundsmæssige problemer.

               (2)

               Disse betydelige udfordringer kan ikke imødegås ved blot at anvende traditionelle midler, herunder en udvidelse af den eksisterende vejtransportinfrastruktur. I bestræbelserne på at finde egnede løsninger for Unionen kommer innovation til at spille en vigtig rolle.

               (3)

               Intelligente transportsystemer (ITS) er avancerede applikationer, der uden at besidde intelligens som sådan har til formål at stille innovative tjenester vedrørende forskellige transportformer og trafikstyring til rådighed og at gøre det muligt at holde de forskellige brugere bedre underrettet og at anvende transportnettene på en mere sikker, koordineret og intelligent måde.

               (4)

               ITS integrerer telekommunikationsteknologi, elektronisk teknologi og informationsteknologi med transportteknik med henblik på at planlægge, udforme, drive, vedligeholde og forvalte transportsystemer. Anvendelse af informations- og kommunikationsteknologier i vejtransportsektoren og dens grænseflader med andre transportformer vil yde et betydeligt bidrag til at forbedre miljøresultater, effektivitet, herunder energieffektivitet, sikkerhed og sikring i forbindelse med vejtransport, herunder transport af farligt gods, offentlig sikkerhed samt passager- og godsmobilitet, samtidig med at der sikres et velfungerende indre marked, såvel som bedre konkurrenceevne og højere beskæftigelse. Anvendelse af ITS bør dog ikke berøre anliggender vedrørende den nationale sikkerhed, eller som er nødvendige i forsvarsøjemed.

               (5)

               Fremskridt på området for anvendelse af informations- og kommunikationsteknologi inden for andre transportformer bør nu overføres til udviklingen i vejtransportsektoren, navnlig med henblik på at sikre større integration mellem vejtransport og andre transportformer.

               (6)

               I nogle medlemsstaters vejtransportsektor er nationale anvendelser af disse teknologier allerede indført. Denne indførelse er imidlertid opsplittet og ukoordineret og kan ikke sikre geografisk ubrudte ITS-tjenester i hele Unionen og ved dens ydre grænser.

               (7)

               For at sikre en koordineret og effektiv indførelse af ITS i Unionen som helhed bør der indføres fælles specifikationer, herunder, hvis det er hensigtsmæssigt, standarder, der definerer yderligere detaljerede regler og procedurer. Inden Kommissionen vedtager specifikationer, bør den vurdere, om de er i overensstemmelse med visse nærmere definerede principper som anført i bilag II. Der bør først og fremmest gives prioritet til de fire hovedområder for udvikling og indførelse af ITS. Inden for disse fire områder, bør der etableres prioriterede foranstaltninger for udvikling og brug af specifikationer og standarder. Under den videre gennemførelse af ITS bør der tages hensyn til den eksisterende ITS-infrastruktur, som den enkelte medlemsstat har indført, for så vidt angår teknologiske fremskridt og finansielle bestræbelser.

               (8)

               Når en retsakt er vedtaget som anført i dette direktivs artikel 6, stk. 2, andet afsnit, bør artikel 5, stk. 1, andet punktum, ændres i overensstemmelse hermed.

               (9)

               Specifikationerne bør bl.a. tage hensyn til og bygge på de allerede opnåede erfaringer og resultater på ITS-området, bl.a. fra eSafety-initiativet, som Kommissionen iværksatte i april 2002. Kommissionen oprettede som led i dette initiativ et eSafety-forum for at fremme og gennemføre henstillinger til støtte for udvikling, indførelse og anvendelse af eSafety-systemer.

               (10)

               Køretøjer, som hovedsagelig anvendes på grund af deres historiske interesse, og som oprindelig var registreret og/eller typegodkendt og/eller taget i brug, inden dette direktiv og dets gennemførelsesforanstaltninger trådte i kraft, bør ikke berøres af bestemmelser og procedurer, der er fastsat i dette direktiv.

               (11)

               ITS bør bygge på interoperable systemer, der er baseret på åbne offentlige standarder og som alle udbydere og brugere af applikationer og tjenester har til rådighed uden forskelsbehandling.

               (12)

               Indførelse og anvendelse af ITS-applikationer og -tjenester indebærer behandling af personoplysninger. Denne behandling bør foregå i overensstemmelse med EU-rettens bestemmelser som fastsat i navnlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (3) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (4). Blandt andet bør principperne om formålsbegrænsning og dataminimering gælde for ITS-anvendelser.

               (13)

               Anonymisering, som et af de principper, der forstærker beskyttelsen af privatlivets fred, bør tilskyndes. Hvad angår spørgsmål, der vedrører databeskyttelse og privatlivets fred i forbindelse med indførelse af ITS-applikationer og -tjenester, bør Kommissionen desuden, når det er relevant, høre Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og anmode om en udtalelse fra Gruppen vedrørende Beskyttelse af Personer i forbindelse med Behandling af Personoplysninger, nedsat ved artikel 29 i direktiv 95/46/EF.

               (14)

               Indførelse og anvendelse af ITS-applikationer og -tjenester, navnlig trafik- og rejseinformationstjenester, vil indebære behandling og brug af vej-, trafik- og rejsedata fra dokumenter, som er i medlemsstaternes offentlige myndigheders besiddelse. En sådan behandling og brug bør foregå i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/98/EF af 17. november 2003 om videreanvendelse af den offentlige sektors informationer (5).

               (15)

               Specifikationerne bør i relevante tilfælde omfatte detaljerede bestemmelser om den procedure, der gælder for overensstemmelses- og formålstjenlighedsvurdering af komponenter. Disse bestemmelser bør baseres på Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 768/2008/EF af 9. juli 2008 om fælles rammer for markedsføring af produkter (6), navnlig hvad angår modulerne i de forskellige faser af overensstemmelsesvurderingsprocedurerne. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF (7) fastlægger allerede en ramme for typegodkendelse af motorkøretøjer og dele heraf eller af dertilhørende udstyr, mens Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF (8) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/37/EF (9) fastlægger regler for standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer og typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres dele eller tilhørende udstyr. Det ville derfor være dobbeltarbejde at fastlægge overensstemmelsesvurdering for udstyr og applikationer, der er omfattet af disse direktivers anvendelsesområde. Selv om bestemmelserne i disse direktiver finder anvendelse på ITS-relateret udstyr, der er monteret i køretøjer, finder de dog ikke anvendelse på ITS-udstyr og -software til ekstern vejinfrastruktur. I sådanne tilfælde kan specifikationerne omfatte overensstemmelsesvurderingsprocedurer. Sådanne procedurer bør begrænse sig til, hvad der vil være nødvendigt i det enkelte tilfælde.

               (16)

               For ITS-applikationer og -tjenester, for hvilke der kræves nøjagtige og garanterede tids- og positionsbestemmelser, bør der benyttes satellitbaseret infrastruktur eller en anden teknologi, som tilbyder et tilsvarende præcisionsniveau, således som de fremgår af Rådets forordning (EF) nr. 1/2005 af 22. december 2004 om beskyttelse af dyr under transport og dermed forbundne aktiviteter (10) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 683/2008 af 9. juli 2008 om den videre gennemførelse af de europæiske satellitbaserede navigationsprogrammer (Egnos og Galileo) (11).

               (17)

               Innovative teknologier såsom radiofrekvensidentifikation (RFID) eller Egnos/Galileo bør anvendes i forbindelse med udarbejdelsen af ITS-applikationer, navnlig til »tracking and tracing« af gods under transporten og på tværs af transportformer.

               (18)

               Væsentlige interessenter såsom ITS-tjenesteudbydere, ITS-brugersammenslutninger, transport- og anlægsoperatører, repræsentanter for fremstillingsindustrien, arbejdsmarkedets parter, faglige sammenslutninger og lokale myndigheder bør have mulighed for at rådgive Kommissionen om forretningsmæssige og tekniske aspekter ved indførelsen af ITS i Unionen. Med henblik herpå bør Kommissionen i nært samarbejde med interessenterne og medlemsstaterne nedsætte en rådgivende ITS-gruppe. Denne rådgivende gruppes arbejde bør udføres på en gennemsigtig måde, og resultatet bør stilles til rådighed for det udvalg, som nedsættes ved dette direktiv.

               (19)

               Der bør sikres ensartede gennemførelsesvilkår med hensyn til vedtagelsen af retningslinjer og ikke-bindende foranstaltninger til at lette medlemsstaternes samarbejde for så vidt angår prioritetsområder vedrørende ITS og for så vidt angår retningslinjer for medlemsstaternes rapportering samt af et arbejdsprogram.

               (20)

               I henhold til artikel 291 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) fastsættes generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser på forhånd ved en forordning, der vedtages efter den almindelige lovgivningsprocedure. Indtil vedtagelsen af denne nye forordning finder Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (12) fortsat anvendelse, med undtagelse af forskriftsproceduren med kontrol, der ikke finder anvendelse.

               (21)

               Kommissionen bør i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter for så vidt angår vedtagelse af specifikationer. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau.

               (22)

               Med henblik på at garantere en koordineret fremgangsmåde bør Kommissionen sikre, at der er sammenhæng mellem aktiviteterne i det udvalg, som nedsættes ved dette direktiv, og aktiviteterne i det udvalg, som er nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/52/EF af 29. april 2004 om interoperabilitet mellem elektroniske bompengesystemer i Fællesskabet (13), i udvalget nedsat ved Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport (14), i udvalget nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF og i udvalget nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF af 14. marts 2007 om opbygning af en infrastruktur for geografisk information i Det Europæiske Fællesskab (Inspire) (15).

               (23)

               Målet med dette direktiv, nemlig at sikre koordineret indførelse af interoperable intelligente transportsystemer i hele Unionen, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og/eller den private sektor og kan derfor på grund af dets omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

               (24)

               I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og Unionens interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Genstand og anvendelsesområde
   1.   Dette direktiv opstiller en ramme til støtte for koordineret og sammenhængende indførelse og anvendelse af intelligente transportsystemer (ITS) i Unionen, navnlig på tværs af medlemsstaternes grænser, og fastsætter de generelle betingelser, der er nødvendige med henblik herpå.
   2.   Dette direktiv omhandler udvikling af specifikationer for foranstaltninger inden for de prioritetsområder, der er omhandlet i artikel 2, samt, hvor det er relevant, udvikling af de nødvendige standarder.
   3.   Dette direktiv finder anvendelse på ITS-applikationer og -tjenester på vejtransportområdet og disses grænseflader med andre transportformer, med forbehold af anliggender vedrørende den nationale sikkerhed, eller som er nødvendige i forsvarsøjemed.
   Artikel 2
   Prioritetsområder
   1.   I dette direktiv udgør følgende områder prioritetsområder for udvikling og anvendelse af specifikationer og standarder:

               — I.

               Optimal udnyttelse af vej-, trafik- og rejsedata

               — II.

               Kontinuitet i ITS-tjenester til trafik- og godsstyring

               — III.

               ITS-applikationer inden for færdselssikkerhed og -sikring

               — IV.

               Køretøjets tilknytning til transportinfrastrukturen.

         2.   Prioritetsområdernes anvendelsesområde og indhold er angivet i bilag I.
   Artikel 3
   Prioriterede foranstaltninger
   Inden for prioritetsområderne, er følgende prioriterede foranstaltninger for udvikling og anvendelse af specifikationer og standarder som anført i bilag I:

               a)

               tilrådighedsstillelse af EU-dækkende multimodale rejseinformationstjenester

               b)

               tilrådighedsstillelse af EU-dækkende tidstro trafikinformationstjenester

               c)

               data og procedurer for tilrådighedsstillelse, når dette er muligt, af et minimum af generel trafikinformation, som er relevant for vejsikkerheden, uden vederlag til brugere

               d)

               harmoniseret tilrådighedsstillelse af et interoperabelt EU-dækkende eCall-system

               e)

               tilrådighedsstillelse af informationstjenester vedrørende sikrede parkeringspladser for lastbiler og erhvervskøretøjer

               f)

               tilrådighedsstillelse af reservationstjenester vedrørende sikrede parkeringspladser for lastbiler og erhvervskøretøjer.

         Artikel 4
   Definitioner
   I dette direktiv forstås ved:
   1)   »intelligente transportsystemer« eller »ITS«: systemer, hvori der anvendes informations- og kommunikationsteknologi i forbindelse med vejtransport, herunder infrastruktur, køretøjer og brugere, og i forbindelse med trafikstyring og mobilitetsstyring samt for grænsefladerne til andre transportformer
   2)   »interoperabilitet«: systemers og de bagvedliggende forretningsprocedurers evne til at udveksle data og dele information og viden
   3)   »ITS-applikation«: et operationelt instrument til anvendelse af ITS
   4)   »ITS-tjeneste«: tilrådighedsstillelse af en ITS-applikation inden for en veldefineret organisatorisk og operationel ramme med det formål at bidrage til brugersikkerhed, effektivitet, komfort og/eller lette eller støtte transport- og rejseaktiviteter
   5)   »ITS-tjenesteudbyder«: enhver offentlig eller privat udbyder af ITS-tjenester
   6)   »ITS-bruger«: enhver bruger af ITS-applikationer eller -tjenester, herunder rejsende, bløde trafikanter, vejtransportinfrastrukturbrugere og -operatører, vognparkadministratorer og operatører af beredskabstjenester
   7)   »bløde trafikanter«: ikke-motoriserede trafikanter såsom fodgængere og cyklister samt motorcyklister og handicappede personer eller personer med nedsat, bevægelses- eller orienteringsevne
   8)   »flytbart udstyr«: bærbart kommunikations- eller informationsudstyr, som kan medbringes i et køretøj til støtte for kørslen og/eller transportaktiviteterne
   9)   »platform«: en indbygget eller ekstern enhed, der giver mulighed for at indføre, levere, udnytte og integrere ITS-applikationer og -tjenester
   10)   »arkitektur«: den konceptuelle udformning, der fastlægger et givent systems struktur, adfærd og integration i den sammenhæng, hvori det indgår
   11)   »grænseflade«: en facilitet, der forbinder systemer, og udgør det medium, hvorigennem de kan forbindes og fungere sammen
   12)   »kompatibilitet«: en mekanismes eller et systems generelle evne til at fungere sammen med en anden mekanisme eller et andet system uden ændringer
   13)   »kontinuitet i tjenesterne«: evne til at sikre ubrudte tjenester i transportnet i hele Unionen
   14)   »vejdata«: data vedrørende vejinfrastrukturens karakteristika, herunder permanent opstillede færdselsskilte eller deres forskriftsmæssige sikkerhedsanordninger
   15)   »trafikdata«: historiske og tidstro data vedrørende vejtrafikkens karakteristika
   16)   »rejsedata«: basisdata såsom køreplaner for offentlig transport og takster, der er nødvendige for at give multimodal rejseinformation før og under rejsen med henblik på at lette planlægning, bestilling og ændringer af rejsen
   17)   »specifikation«: en bindende foranstaltning, hvorved der fastsættes bestemmelser om krav, procedurer og andre relevante regler
   18)   »standard«: en standard, som defineret i artikel 1, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (16).
   Artikel 5
   Indførelse af ITS
   1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at specifikationer, der vedtages af Kommissionen i henhold til artikel 6, anvendes på ITS-applikationer og -tjenester, når disse indføres, i overensstemmelse med principperne i bilag II. Dette berører ikke den enkelte medlemsstats ret til at træffe afgørelse om indførelse af sådanne applikationer og tjenester på sit område. Denne ret berører ikke retsakter vedtaget i henhold til artikel 6, stk. 2, andet afsnit.
   2.   Medlemsstaterne bestræber sig også på at samarbejde om prioritetsområderne, for så vidt der ikke er vedtaget nogen specifikationer.
   Artikel 6
   Specifikationer
   1.   Kommissionen vedtager først de nødvendige specifikationer til sikring af kompatibilitet, interoperabilitet og kontinuitet med henblik på indførelse og praktisk anvendelse af ITS i forbindelse med de prioriterede foranstaltninger.
   2.   Kommissionen skal tilsigte at vedtage specifikationer for en eller flere af de prioriterede foranstaltninger senest den 27. februar 2013.
   Senest 12 måneder efter vedtagelsen af de nødvendige specifikationer for en prioriteret foranstaltning, forelægger Kommissionen, hvor det er hensigtsmæssigt og efter at have foretaget en konsekvensvurdering, herunder en costbenefitanalyse, et forslag for Europa-Parlamentet og Rådet i overensstemmelse med artikel 294 i TEUF om indførelse af denne prioriterede foranstaltning
   3.   Når de nødvendige specifikationer for de prioriterede foranstaltninger er vedtaget, vedtager Kommissionen specifikationer, der sikrer kompatibilitet, interoperabilitet og kontinuitet med henblik på indførelse og praktisk anvendelse af ITS i forbindelse med andre prioriterede foranstaltninger.
   4.   Hvor det er relevant, og afhængigt af det område, der er dækket af specifikationen, skal specifikationen indeholde en eller flere af følgende typer bestemmelser:

               a)

               funktionelle bestemmelser, der beskriver de forskellige interessenters roller og informationsstrømmen mellem dem

               b)

               tekniske bestemmelser, der angiver de tekniske midler til overholdelse af de funktionelle bestemmelser

               c)

               organisatoriske bestemmelser, der beskriver de forskellige interessenters proceduremæssige forpligtelser

               d)

               tjenestebestemmelser, der beskriver ITS-applikationernes og -tjenesternes forskellige tjenesteniveauer og indhold.

         5.   Uden at dette berører procedurerne i direktiv 98/34/EF, skal specifikationerne, når det er hensigtsmæssigt, angive betingelserne for, at medlemsstaterne efter meddelelse til Kommissionen kan fastsætte yderligere regler for tilrådighedsstillelse af ITS-tjenester på hele eller en del af deres område, forudsat at disse regler ikke hindrer interoperabiliteten.
   6.   Specifikationerne skal, hvor det er hensigtsmæssigt, bygge på en af de standarder, der er omhandlet i artikel 8.
   Specifikationerne skal, når det er hensigtsmæssigt, fastsætte overensstemmelsesvurdering i overensstemmelse med afgørelse nr. 768/2008/EF.
   Specifikationerne skal overholde principperne som anført i bilag II.
   7.   Kommissionen foretager en konsekvensvurdering, herunder en costbenefitanalyse, inden specifikationerne vedtages.
   Artikel 7
   Delegerede retsakter
   1.   Kommissionen kan vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 290 i TEUF for så vidt angår specifikationerne. Når Kommissionen vedtager delegerede retsakter, gør den det i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i dette direktiv, særlig artikel 6 og bilag II.
   2.   Der vedtages en særskilt delegeret retsakt for hver af de prioriterede foranstaltninger.
   3.   Proceduren i artikel 12, 13 og 14 finder anvendelse på de delegerede retsakter, der er omhandlet i denne artikel.
   Artikel 8
   Standarder
   1.   De nødvendige standarder til sikring af interoperabilitet, kompatibilitet og kontinuitet med henblik på indførelse og praktisk anvendelse af ITS udarbejdes på prioritetsområderne og for de prioriterede foranstaltninger. Med henblik herpå anmoder Kommissionen, efter at have hørt det i artikel 15 omhandlede udvalg, de relevante standardiseringsorganer i overensstemmelse med proceduren i direktiv 98/34/EF, om at træffe alle nødvendige foranstaltninger for hurtigt at vedtage disse standarder.
   2.   Ved udstedelsen af et mandat til standardiseringsorganerne overholdes principperne som fastsat i bilag II samt enhver funktionel bestemmelse, der er medtaget i en specifikation vedtaget i henhold til artikel 6.
   Artikel 9
   Ikke-bindende foranstaltninger
   Kommissionen kan vedtage retningslinjer og andre ikke-bindende foranstaltninger for at lette medlemsstaternes samarbejde vedrørende prioritetsområderne i overensstemmelse med rådgivningsproceduren i artikel 15, stk. 2.
   Artikel 10
   Regler for fortrolighed, sikkerhed og videreanvendelse af informationer
   1.   Medlemsstaterne sikrer, at behandling af personoplysninger i forbindelse med brugen af ITS- applikationer og -tjenester foregår i overensstemmelse med EU-reglerne for beskyttelse af enkeltpersoners grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder, navnlig direktiv 95/46/EF og direktiv 2002/58/EF.
   2.   Medlemsstaterne skal navnlig sikre, at personoplysninger beskyttes mod misbrug, herunder ulovlig adgang, ændring eller tab.
   3.   Med forbehold af stk. 1, opfordres der for at sikre privatlivets fred til at anvende anonyme oplysninger, når det er hensigtsmæssigt, for ITS-applikationernes og -tjenesternes funktion.
   Med forbehold af direktiv 95/46/EF behandles personoplysninger kun, for så vidt som en sådan behandling er nødvendig for ITS-applikationernes og -tjenesternes funktion.
   4.   Med hensyn til anvendelsen af direktiv 95/46/EF, og især når der er tale om særlige kategorier af personoplysninger, sikrer medlemsstaterne desuden, at bestemmelserne om samtykke til behandling af sådanne personoplysninger overholdes.
   5.   Direktiv 2003/98/EF finder anvendelse.
   Artikel 11
   Ansvarsregler
   Medlemsstaterne sikrer, at ansvarsspørgsmål i forbindelse med indførelse og anvendelse af ITS-applikationer og -tjenester som fastsat i de specifikationer, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 6, behandles i henhold til gældende EU-ret, herunder særlig Rådets direktiv 85/374/EØF af 25. juli 1985 om tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar (17) samt relevant national lovgivning.
   Artikel 12
   Udøvelse af de delegerede beføjelser
   1.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 7, i en periode på syv år efter den 27. august 2010. Kommissionen aflægger rapport vedrørende de delegerede beføjelser senest seks måneder inden udløbet af en periode på fem år efter den 27. august 2010.
   2.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
   3.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter på de i artikel 13 og 14 anførte betingelser.
   Artikel 13
   Tilbagekaldelse af delegationen
   1.   Den i artikel 7 omhandlede delegation af beføjelser kan tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
   2.   Den institution, der har indledt en intern procedure med henblik på at afgøre, om delegationen af beføjelser skal tilbagekaldes, bestræber sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den endelige afgørelse træffes, og angiver samtidig, hvilke delegerede beføjelser der eventuelt vil blive tilbagekaldt, samt den mulige begrundelse herfor.
   3.   Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der præciseres i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 14
   Indsigelser mod delegerede retsakter
   1.   Europa-Parlamentet eller Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden for en frist på to måneder fra meddelelsen.
   Fristen forlænges med to måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.
   2.   Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af denne frist gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
   Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
   3.   Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, anfører begrundelsen herfor.
   Artikel 15
   Udvalgsprocedure
   1.   Kommissionen bistås af Det Europæiske ITS-udvalg (EIC).
   2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
   Artikel 16
   Den Europæiske Rådgivende ITS-gruppe
   Kommissionen nedsætter en europæisk rådgivende ITS-gruppe med henblik på at modtage rådgivning om forretningsmæssige og tekniske aspekter af indførelse og anvendelse af ITS i Unionen. Gruppen består af repræsentanter på højt niveau fra relevante ITS-tjenesteudbydere, brugersammenslutninger, transport- og anlægsoperatører, fremstillingsindustrien, arbejdsmarkedets parter, faglige sammenslutninger, lokale myndigheder og andre relevante fora.
   Artikel 17
   Rapportering
   1.   Medlemsstaterne forelægger senest den 27. august 2011 Kommissionen en rapport om deres nationale aktiviteter og projekter i relation til prioritetsområderne.
   2.   Medlemsstaterne forelægger senest den 27. august 2012 Kommissionen oplysninger om nationale ITS-foranstaltninger, der påtænkes for den efterfølgende femårige periode.
   Der vedtages retningslinjer for medlemsstaternes rapportering i overensstemmelse med rådgivningsproceduren i artikel 15, stk. 2.
   3.   Efter den første rapport, rapporterer medlemsstaterne hvert tredje år om de opnåede fremskridt med gennemførelsen af de foranstaltninger, der er henvist til i stk. 1.
   4.   Kommissionen forelægger hvert tredje år en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af dette direktiv. Rapporten ledsages af en analyse af funktionen og gennemførelsen, herunder de anvendte og nødvendige finansielle midler, af artikel 5 til 11 og artikel 16, og skal, når det er relevant, vurdere behovet for eventuelt at ændre dette direktiv.
   5.   Kommissionen vedtager i overensstemmelse med rådgivningsproceduren i artikel 15, stk. 2, et arbejdsprogram senest den 27. februar 2011. Arbejdsprogrammet indeholder målsætninger og datoer for dets gennemførelse hvert år og foreslår om nødvendigt, de nødvendige tilpasninger.
   Artikel 18
   Gennemførelse
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 27. februar 2012.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv, eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen og affattelsen af den nævnte oplysning fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 19
   Ikrafttræden
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 20
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 7. juli 2010.

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BUZEK

            Formand

            På Rådets vegne

         O. CHASTEL

            Formand

      (1)  EUT C 277 af 17.11.2009, s. 85.

      (2)  Europa-Parlamentets holdning af 23.4.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT), Rådets holdning af 10.5.2010 (endnu ikke offentliggjort i EUT), Europa-Parlamentets holdning af 6.7.2010 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (3)  EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

      (4)  EFT L 201 af 31.7.2002, s. 37.

      (5)  EUT L 345 af 31.12.2003, s. 90.

      (6)  EUT L 218 af 13.8.2008, s. 82.

      (7)  EUT L 263 af 9.10.2007, s. 1.

      (8)  EFT L 124 af 9.5.2002, s. 1.

      (9)  EUT L 171 af 9.7.2003, s. 1.

      (10)  EUT L 3 af 5.1.2005, s. 1

      (11)  EUT L 196 af 24.7.2008, s. 1.

      (12)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

      (13)  EUT L 166 af 30.4.2004, s. 124.

      (14)  EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8.

      (15)  EUT L 108 af 25.4.2007, s. 1.

      (16)  EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37.

      (17)  EFT L 210 af 7.8.1985, s. 29.

      BILAG I

         PRIORITETSOMRÅDER OG PRIORITEREDE FORANSTALTNINGER

      (som omhandlet i artikel 2 og 3)
      —   Prioritetsområde I: Optimal udnyttelse af vej-, trafik- og rejsedata

      I specifikationerne og standarderne for optimal udnyttelse af vej-, trafik- og rejsedata skal følgende indgå:
      1.   Specifikationer for prioriteret foranstaltning a)
      Definition af de krav, der skal opfyldes for at gøre EU-dækkende multimodale rejseinformationstjenester nøjagtige og tilgængelige på tværs af landegrænserne for ITS-brugere på grundlag af:

                  —

                  tilgængelighed af og adgang til eksisterende nøjagtige vejdata og tidstro trafikdata, som anvendes til multimodal rejseinformation til ITS-tjenesteudbydere, uden at det berører eventuelle indskrænkninger af hensyn til sikkerhed og transportstyring

                  —

                  let elektronisk dataudveksling mellem de relevante offentlige myndigheder og interessenter og de relevante ITS-tjenesteudbydere på tværs af landegrænser

                  —

                  rettidig opdatering af tilgængelige vej- og trafikdata, som benyttes af de relevante offentlige myndigheder og interessenter til multimodal rejseinformation

                  —

                  ITS-tjenesteudbydernes rettidige opdatering af multimodal rejseinformation.

            2.   Specifikationer for prioriteret foranstaltning b)
      Definition af de krav, der skal opfyldes for at gøre EU-dækkende tidstro trafikinformationstjenester nøjagtige og tilgængelige på tværs af landegrænserne for ITS-brugere på grundlag af:

                  —

                  tilgængelighed af og adgang til eksisterende nøjagtige vejdata og tidstro trafikdata, som anvendes til tidstro trafikinformation til ITS-tjenesteudbydere, uden at det berører eventuelle indskrænkninger af hensyn til sikkerhed og transportstyring

                  —

                  let elektronisk dataudveksling mellem de relevante offentlige myndigheder og interessenter og de relevante ITS-tjenesteudbydere på tværs af landegrænser

                  —

                  rettidig opdatering af tilgængelige vej- og trafikdata, som benyttes af de relevante offentlige myndigheder og interessenter til tidstro trafikinformation

                  —

                  ITS-tjenesteudbydernes rettidige opdatering af tidstro trafikinformation.

            3.   Specifikationer for prioriterede foranstaltninger a) og b)

                  3.1.

                  Definition af de nødvendige krav til de relevante offentlige myndigheders og/eller, når det er relevant, den private sektors indsamling af vej- og trafikdata (dvs. trafikplaner, færdselsregler og anbefalede ruter, bl.a. for lastbiler) og levering heraf til ITS-tjenesteudbyderne på grundlag af:

                              —

                              tilgængelighed for ITS-tjenesteudbydere af eksisterende vej- og trafikdata (dvs. trafikplaner, færdselsregler og anbefalede ruter), som de relevante offentlige myndigheder og/eller den private sektor indsamler

                              —

                              let elektronisk dataudveksling mellem de relevante offentlige myndigheder og ITS-tjenesteudbyderne

                              —

                              de relevante offentlige myndigheders og/eller, når det er relevant, den private sektors rettidige opdatering af vej- og trafikdata (dvs. trafikplaner, færdselsregler og anbefalede ruter)

                              —

                              ITS-tjenesteudbydernes rettidige opdatering af ITS-tjenester og -applikationer med anvendelse af disse vej- og trafikdata.

                  3.2.

                  Definition af de krav, der skal opfyldes for at gøre vej-, trafik- og transporttjenestedata, der benyttes til digitale kort, nøjagtige og så vidt muligt tilgængelige for producenter af digitale kort og tjenesteudbydere på grundlag af:

                              —

                              tilgængelighed af eksisterende vej- og trafikdata til digitale kort for producenter af digitale kort og tjenesteudbydere

                              —

                              let elektronisk dataudveksling mellem de relevante offentlige myndigheder og interessenter og producenter af digitale kort og tjenesteudbydere

                              —

                              de relevante offentlige myndigheders og interessenters rettidige opdatering af vej- og trafikdata til digitale kort

                              —

                              rettidig opdatering af digitale kort, foretaget af producenter af digitale kort og tjenesteudbydere.

            4.   Specifikationer for prioriteret foranstaltning c)
      Definition af mindstekrav, om muligt, til en vederlagsfri tilrådighedsstillelse af »generel trafikinformation«, som er relevant for vejsikkerheden, til alle brugere, herunder deres minimumsindhold, på grundlag af:

                  —

                  fastlæggelse og anvendelse af en standardiseret liste over sikkerhedsrelaterede trafikhændelser (»generelle trafikmeldinger«), som bør meddeles ITS-brugerne uden vederlag

                  —

                  kompatibilitet og integration af »generelle trafikmeldinger« i ITS-tjenesterne med henblik på tidstro trafikinformation og multimodal rejseinformation.

            —   Prioritetsområde II: Kontinuitet i ITS-tjenester til trafik- og godsstyring

      I specifikationerne og standarderne for kontinuitet i og interoperabilitet mellem trafik- og godsstyringstjenester, særlig i det transeuropæiske transportnet (TEN-T), skal følgende indgå:
      1.   Specifikationer for andre foranstaltninger

                  1.1.

                  Definition af de nødvendige foranstaltninger til udvikling af en ITS-rammearkitektur i EU, der navnlig vedrører ITS-relateret interoperabilitet, kontinuitet i tjenesterne og multimodalitetsaspekterne, herunder f.eks. et multimodalt interoperabelt billetsalg, og inden for hvilken medlemsstaterne og deres kompetente myndigheder i samarbejde med den private sektor kan udvikle deres egen ITS-arkitektur for mobilitet på nationalt, regionalt eller lokalt plan.

                  1.2.

                  Definition af de nødvendige mindstekrav til kontinuitet i ITS-tjenester, særlig tjenester på tværs af landegrænserne, til styring af passagerbefordring på tværs af transportformerne på grundlag af:

                              —

                              let elektronisk udveksling af trafikdata og -information på tværs af landegrænser og efter omstændighederne regioner eller mellem områder uden for byerne og byområder mellem de relevante trafikinformationscentre eller trafikstyringscentre og forskellige interessenter

                              —

                              anvendelse af standardiserede informationsstrømme eller trafikgrænseflader mellem de relevante trafikinformationscentre eller trafikstyringscentre og forskellige interessenter.

                  1.3.

                  Definition af de nødvendige mindstekrav til kontinuitet i ITS-tjenesterne til styring af godstransport i transportkorridorerne på tværs af transportformerne på grundlag af:

                              —

                              let elektronisk udveksling af trafikdata og -information på tværs af landegrænser og efter omstændighederne regioner eller mellem områder uden for byerne og byområder mellem de relevante trafikinformationscentre eller trafikstyringscentre og forskellige interessenter

                              —

                              anvendelse af standardiserede informationsstrømme eller trafikgrænseflader mellem de relevante trafikinformationscentre eller trafikstyringscentre og forskellige interessenter.

                  1.4.

                  Definition af de nødvendige foranstaltninger ved virkeliggørelsen af ITS-teknologier (bl.a. »tracking and tracing« af gods under transporten og på tværs af transportformer) til godstransportlogistik (eFragt) på grundlag af:

                              —

                              tilgængelighed af relevante ITS-teknologier for ITS-applikationsudviklere og deres anvendelse heraf

                              —

                              integration af positionsbestemmelser i trafikstyringsværktøjer og -centre.

                  1.5.

                  Definition af de nødvendige grænseflader for at sikre interoperabilitet og kompatibilitet mellem ITS-arkitekturen for byområder og den europæiske ITS-arkitektur på grundlag af:

                              —

                              tilgængelighed af offentlig transport, rejseplanlægning, transportefterspørgsel, trafikdata og parkeringsdata for kontrolcentre i byområder og tjenesteudbydere

                              —

                              let elektronisk dataudveksling mellem de forskellige kontrolcentre i byområder og tjenesteudbydere for offentlig eller privat transport for alle transportformer

                              —

                              integration af alle relevante data og informationer i en fælles arkitektur.

            —   Prioritetsområde III: ITS-applikationer inden for færdselssikkerhed og -sikring

      I specifikationerne og standarderne for ITS-applikationer inden for færdselssikkerhed og -sikring skal følgende indgå:

                  1.

                  Specifikationer for prioriteret foranstaltning d)
                  Definition af de nødvendige foranstaltninger til harmoniseret tilrådighedsstillelse af et interoperabelt EU-dækkende eCall-system, herunder:

                              —

                              tilgængelighed af de nødvendige køretøjsintegrerede ITS-data, som skal udveksles

                              —

                              tilgængelighed af det nødvendige udstyr i de alarmcentre, der modtager data fra køretøjerne

                              —

                              let elektronisk dataudveksling mellem køretøjerne og alarmcentrene.

                  2.

                  Specifikationer for prioriteret foranstaltning e)
                  Definition af de nødvendige foranstaltninger for tilrådighedsstillelse af ITS-baserede informationstjenester vedrørende sikrede parkeringspladser for lastbiler og erhvervskøretøjer, særlig på service- og rastepladser og ved veje, på grundlag af:

                              —

                              tilgængelighed af oplysninger om brugernes parkeringsmuligheder ved veje

                              —

                              let elektronisk dataudveksling mellem parkeringspladser ved veje, centre og køretøjer.

                  3.

                  Specifikationer for prioriteret foranstaltning f):
                  Definition af de nødvendige foranstaltninger for tilrådighedsstillelse af ITS-baserede reservationstjenester vedrørende sikrede parkeringspladser til lastbiler og erhvervskøretøjer på grundlag af:

                              —

                              tilgængelighed af oplysninger om brugernes parkeringsmuligheder ved veje

                              —

                              let elektronisk dataudveksling mellem parkeringspladser ved veje, centre og køretøjer

                              —

                              integration af relevante ITS-teknologier i såvel køretøjer som parkeringsfaciliteter ved veje, således at oplysningerne om ledige parkeringspladser bliver opdateret med henblik på reservation.

                  4.

                  Specifikationer for andre foranstaltninger

                              4.1.

                              Definition af de nødvendige foranstaltninger til at støtte sikkerheden for vejbrugerne i relation til grænsefladen mellem menneske og maskine i køretøjet og brug af flytbart udstyr til at støtte kørslen og/eller transporten samt sikring af kommunikationen i køretøjet.

                              4.2.

                              Definition af de nødvendige foranstaltninger til at gøre alle relevante ITS-applikationer mere sikre og bekvemmelige for bløde trafikanter.

                              4.3.

                              Definition af de nødvendige foranstaltninger til at integrere avancerede førerstøtteinformationssystemer i køretøjer og vejinfrastruktur, der ikke er omfattet af direktiv 2002/24/EF, 2003/37/EF og 2007/46/EF.

            —   Prioritetsområde IV: Køretøjets tilknytning til transportinfrastrukturen

      I specifikationerne og standarderne for køretøjets tilknytning til transportinfrastrukturen skal følgende indgå:

                  1.

                  Specifikationer for andre foranstaltninger

                              1.1.

                              Definition af de nødvendige foranstaltninger til at integrere forskellige ITS-applikationer i en åben platform i køretøjet på grundlag af:

                                          —

                                          identifikation af funktionskravene til eksisterende eller planlagte ITS-applikationer

                                          —

                                          definition af en åben arkitektur, som definerer de nødvendige funktioner og grænseflader for interoperabilitet/sammenkobling med infrastruktursystemer og -faciliteter

                                          —

                                          »plug and play«-integration af fremtidige nye eller opgraderede ITS-applikationer i en åben platform i køretøjet

                                          —

                                          brug af standardiseringsprocesser til tilpasning af arkitekturen og specifikationerne for åbne platforme i køretøjer.

                              1.2.

                              Definition af de nødvendige foranstaltninger til at gøre yderligere fremskridt med udvikling og implementering af samarbejdende systemer (mellem køretøjerne indbyrdes, mellem køretøjer og infrastruktur og mellem infrastrukturerne indbyrdes) på grundlag af:

                                          —

                                          let data- eller informationsudveksling mellem køretøjerne indbyrdes, mellem infrastrukturerne indbyrdes og mellem køretøjer og infrastruktur

                                          —

                                          tilgængelighed af relevante data eller information, der skal udveksles, for de pågældende køretøjs- eller vejinfrastrukturparter

                                          —

                                          brug af et standardiseret meddelelsesformat for denne data- eller informationsudveksling mellem køretøj og infrastruktur

                                          —

                                          definition af en kommunikationsinfrastruktur for data- eller informationsudveksling mellem køretøjerne indbyrdes, mellem infrastrukturerne indbyrdes og mellem køretøjer og infrastruktur

                                          —

                                          tilpasning af de pågældende arkitekturer ved hjælp af standardiseringsprocesser.

      BILAG II
      PRINCIPPER FOR SPECIFIKATIONER OG INDFØRELSE AF ITS
      (som omhandlet i artikel 5, 6 og 8)
      Vedtagelse af specifikationer, udstedelse af mandater til standarder og udvælgelse og indførelse af ITS-applikationer og -tjenester skal bygge på en vurdering af behovet, som involverer alle relevante interessenter, og skal følge nedenstående principper. Sådanne foranstaltninger skal:
      a)   være effektive— yde et mærkbart bidrag til at afhjælpe de centrale udfordringer, der påvirker vejtransporten i EU (f.eks. føre til mindre trafikbelastning, lavere emissioner, bedre energieffektivitet eller højere sikkerheds- og sikringsniveauer, bl.a. for bløde trafikanter)
      b)   være omkostningseffektive— optimere forholdet mellem omkostningerne og de resultater, der tilgodeser målene
      c)   være afpassede— åbne mulighed for forskellige niveauer af opnåelig tjenestekvalitet og indførelse, hvis det er hensigtsmæssigt, under hensyn til de særlige forhold på lokalt, regionalt, nationalt og europæisk plan
      d)   støtte kontinuitet i tjenesterne— sikre ubrudte tjenester i hele Unionen, især i det transeuropæiske net og, hvis det er muligt, ved dets ydre grænser, når ITS-tjenester indføres. Kontinuitet i tjenesterne bør sikres på et niveau, der er tilpasset de særlige forhold, der karakteriserer transportnet, som forbinder lande med lande samt efter omstændighederne regioner med regioner og byer med landdistrikter
      e)   sørge for interoperabilitet— sikre, at systemerne og de bagvedliggende forretningsprocedurer kan udveksle data og dele information og viden, med henblik på at muliggøre effektive ITS-tjenester
      f)   respektere bagudkompatibilitet— sikre, når det er hensigtsmæssigt, at ITS-systemerne kan arbejde med de eksisterende systemer, som har det samme formål, uden at hindre udviklingen af nye teknologier
      g)   respektere den eksisterende nationale infrastruktur og de eksisterende nationale netværkskarakteristika— tage hensyn til de naturlige forskellige i transportnettenes karakteristika, navnlig i trafikmængderne og i vejvejrforholdene
      h)   fremme lige adgang— ikke hindre eller diskriminere bløde trafikanter, når det drejer om adgang til ITS-applikationer og -tjenester
      i)   støtte modenhed— efter en relevant risikovurdering godtgøre innovative ITS-systemers robusthed gennem et tilstrækkeligt niveau for teknisk udvikling og operationel drift
      j)   levere tids- og positionsbestemmelse af høj kvalitet— anvende satellitbaserede infrastrukturer eller enhver teknologi, der yder tilsvarende præcisionsniveauer, med henblik på ITS-anvendelser og -tjenester, som kræver globale, kontinuerlige, nøjagtige og garanterede tids- og positionstjenester
      k)   lette intermodalitet— eventuelt tage hensyn til koordineringen mellem forskellige transportformer ved indførelsen af ITS
      l)   respektere sammenhængen— tage hensyn til gældende EU-bestemmelser, -politikker og -aktiviteter, der er relevante på ITS-området, navnlig inden for standardisering.


Avis juridique important

|

31987L0372

Rådets direktiv 87/372/EØF af 25. juni 1987 om de frekvensbånd, der skal stilles til rådighed for samordnet indførelse af offentlig fælleseuropæisk digital celleopbygget landmobilradiokommunikation i Fælleskabet

EF-Tidende nr. L 196 af 17/07/1987 s. 0085 - 0086 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0151  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0151

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 25. juni 1987  om de frekvensbaand, der skal stilles til raadighed for samordnet indfoerelse af offentlig faelleseuropaeiske digital celleopbygget landmobilradiokommunikation i Faelleskabet  (87/372/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og  ud fra foelgende betragtninger:  Ifoelge henstilling 84/549/EOEF (3) boer der indfoeres tjenester paa grundlag af en faelles harmoniseret metode inden for telekommunikation:  de ressourcer, som moderne telekommunikationsnet stiller til raadighed, boer udnyttes fuldt ud til oekonomisk udvikling af Faellesskabet;  mobilradiotjenester er den eneste maade, hvorpaa trafikanter undervejs kan kontaktes, og den mest effektive maade, hvorpaa disse trafikanter kan forbindes med de offentlige telekommunikationsnet;  mobilradiokommunikation er afhaengig af, at frekvensbaand reserveres og staar til raadighed for transmission mellem stationaere basisstationer og mobile stationer;  de frekvenser og mobilradiokommunikationssystemer, der i oejeblikket er i brug i Faellesskabet, er meget forskellige og giver ikke trafikanter undervejs i koeretoejer, skibe, tog eller til fods i hele Faellesskabet, herunder paa indre vandveje og i kystnaere vandomraader, mulighed for at drage nytte af tjenester og markeder, der omfatter hele Europa;  overgangen til andengenerationssystemet for celleopbygget digital mobilradiokommunikation vil udgoere en enestaaende lejlighed til at etablere et virkeligt faelleseuropaeisk mobilradiosystem;  Den Europaeiske Konference af Post- og Teleadministrationer (CEPT) har anbefalet, at frekvenserne 890 til 915 og 935 til 960 MHz stilles til raadighed for et saadant system i overensstemmelse med radioreglementerne fra Den Internationale Telekommunikationsunion (ITU), hvori disse frekvensbaand ogsaa stilles til raadighed for mobilradiotjenester;  en del af disse frekvensbaand anvendes eller paataenkes anvendt af visse medlemsstater til midlertidige systemer og andre radiotjenester;  hvis der skal etableres virkelig faelleseuropaeisk mobilradiokommunikation, er det tvingende noedvendigt, at der efterhaanden kan disponeres over hele spektret af ovennaevnte frekvensbaand til dette formaal;  gennemfoerelsen af Raadets henstilling 87/371/EOEF af 25. juni 1987 om samordnet indfoerelse af faelleseuropaeisk celleopbygget digital landmobilradiokommunikation i Faellesskabet (4), hvori der sigtes mod ivaerksaettelse af et faelleseuropaeisk system senest i 1991, vil medfoere, at specificeringen af radiotransmissionsbaandet kan ske hurtigt;  paa grundlag af den nuvaerende teknologiske udvikling og markedsudvikling forekommer det realistisk at forudse, at det faelleseuropaeiske system helt kan raade over frekvensbaandene 890 til 915 og 935 til 960 MHz senest 10 aar efter den 1. januar 1991;  Raadets direktiv 86/361/EOEF af 24. juli 1986 om foerste fase af den gensidige anerkendelse af typegodkendelsen af teleterminaludstyr (5) vil goere det muligt hurtigt at udarbejde faelles typespecifikationer for det faelleseuropaeiske celleopbyggede digitale mobilradiosystem;  i rapporten om offentlig mobilradiokommunikation, udarbejdet af Gruppen vedroerende Analyse og Prognoser (GAP) til brug for Gruppen af Hoejtstaaende Embedsmaend vedroerende Telekommunikation (SOGT), er det forhold blevet paapeget, at raadighed over passende frekvensressourcer er en afgoerende forudsaetning for faelleseuropaeisk celleopbygget digital mobilradiokommunikation;  teleadministrationerne, Den Europaeiske Konference af Post- og Teleadministrationer (CEPT) og teleindustrien i medlemsstaterne har udtalt sig positivt om naevnte rapport -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  1. Medlemsstaterne soerger for, at frekvensbaandene 905 til 914 MHz og 950 til 959 MHz eller tilsvarende dele af de baand, der er anfoert i stk. 2, stilles til raadighed udelukkende (1) for en offentlig Faelleseuropaeisk celleopbygget digital mobilradiotjeneste pr. 1. januar 1991.  2. Medlemsstaterne sikrer, at der udarbejdes planer for den offentlige faelleseuropaeiske celleopbyggede digitale mobilradiotjeneste, saaledes at denne i overensstemmelse med markedsbetingelserne snarest muligt kan raade over baandene 890 til 915 og 935 til 960 MHz i deres helhed.  Artikel 2  Kommissionen aflaegger senest ved udgangen af 1996 rapport til Raadet om direktivets gennemfoerelse.  Artikel 3  Ved en offentlig faelleseuropaeisk celleopbygget digital landmobilradiotjeneste forstaas i dette direktiv et offentligt celleopbygget radiotelefonisystem, der i hver enkelt medlemsstat fungerer paa grundlag af en faelles specifikation, ifoelge hvilken navnlig alle stemmesignaler indkodes i form af binaere tal inden radiotransmission, og som goer det muligt for brugere af en saadan tjeneste i én medlemsstat ligeledes at faa adgang til denne tjeneste i en anden medlemsstat.  Artikel 4  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige foranstaltninger i kraft for at efterkomme dette direktiv senest atten maaneder efter dets meddelelse (2). De underretter straks Kommissionen herom.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 5  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 25. juni 1987.  Paa Raadets vegne  H. DE CROO  Formand  (1) EFT nr. C 69 af 17. 3. 1987, s. 9.  (2) EFT nr. C 125 af 11. 5. 1987, s. 159.  (3) EFT nr. L 298 af 16. 11. 1984, s. 49.  (4) Se s. 81 i denne udgave af Tidende.  (5) EFT nr. L 217 af 5. 8. 1986, s. 21.  (1) Med undtagelse af anvendelsen af disse frekvenser til punkttil-punkt ikraftraeden, saafremt de ikke griber ind i den offentlige faelleseuropaeiske celleopbyggede digitale mobilradiotjeneste og ikke forhindrer dens oprettelse eller udvidelse.  (2) Dette direktiv er meddelt medlemsstaterne den 26. juni 1987.


Avis juridique important

|

32002L0054

Rådets direktiv 2002/54/EF af 13. juni 2002 om handel med bederoefrø

EF-Tidende nr. L 193 af 20/07/2002 s. 0012 - 0032

Rådets direktiv 2002/54/EFaf 13. juni 2002om handel med bederoefrøRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1),efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg, ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådets direktiv 66/400/EØF af 14. juni 1966 om handel med bederoefrø(2) har ved flere lejligheder været underkastet omfattende ændringer(3). Direktivet bør derfor kodificeres, således at dets bestemmelser kan fremtræde klart og rationelt.(2) Avlen af sukkerroer og foderroer, i det følgende benævnte "roer", er af stor betydning for landbruget i Fællesskabet.(3) Tilfredsstillende resultater af roedyrkningen afhænger i vidt omfang af anvendelsen af velegnet frø.(4) En større produktivitet ved dyrkning af roer inden for Fællesskabet vil kunne opnås ved, at medlemsstaterne anvender ensartede regler, der er så strenge som muligt, ved udvælgelsen af de sorter, der er godkendt til afsætning; særligt hensyn tages til sorternes sundhedstilstand. Således er der ved Rådets direktiv 2002/53/EF(4) givet hjemmel for et fælles sortskatalog for landbrugsplantearter.(5) Der bør for Fællesskabet udarbejdes et ensartet godkendelsessystem på grundlag af de erfaringer, som er indvundet ved medlemsstaternes og Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udviklings anvendelse af systemerne. I forbindelse med konsolideringen af det indre marked bør EF-systemet anvendes på produktion i handelsøjemed og på handel indenfor Fællesskabet uden mulighed for, at medlemsstaterne ensidigt kan fravige bestemmelserne om de frie varebevægelser i frøsektoren inden for Fællesskabet.(6) I almindelighed må roefrø kun kunne bringes i handelen, hvis det i overensstemmelse med godkendelsesreglerne er blevet officielt prøvet og godkendt som basisfrø eller som certificeret frø. Valget af de tekniske udtryk basisfrø og certificeret frø bygger på den allerede eksisterende internationale terminologi. På nærmere angivne betingelser bør forædlet frø af generationer forud for basisfrøet og ubearbejdet frø kunne bringes i handelen.(7) Fællesskabsreglerne bør ikke anvendes på frø, om hvilket det er bevist, at det er bestemt til udførsel til tredjelande.(8) For at forbedre kvaliteten af frø inden for Fællesskabet må der fastsættes visse betingelser, for så vidt angår blandt andet polyploidi, monogermi såvel som segmentering, specifik renhed, spireevne og vandindhold.(9) Med henblik på at sikre frøets ægthed skal der udarbejdes fællesskabsregler vedrørende emballering, prøveudtagning, lukning og mærkning. Med henblik herpå skal etiketterne være forsynet med de angivelser, der er nødvendige for gennemførelsen af den officielle kontrol og for vejledning af landbrugeren, samt fremhæve godkendelsens karakter af fællesskabsforanstaltning.(10) Der bør skabes et retsgrundlag for handel med kemisk behandlet frø og frø egnet til økologisk produktion samt regler for bevarelse af planters genetiske ressourcer, der gør det muligt - gennem anvendelsen in situ - at bevare sorter, der er truet af genetisk erosion.(11) Uanset bestemmelserne i traktatens artikel 14 bør undtagelsesbestemmelserne kun tillades på særlige betingelser. De medlemsstater, der benytter undtagelsesbestemmelserne, bør bistå hinanden administrativt hvad angår kontrollen.(12) Medlemsstaterne skal fastsætte egnede kontrolforanstaltninger, for at der ved afsætningen af frøet kan være garanti for, at både kvalitetsbetingelserne og de bestemmelser, der sikrer frøets ægthed, overholdes.(13) Frø, som opfylder disse betingelser, må, med forbehold af anvendelse af traktatens artikel 30, kun underkastes handelsrestriktioner, som er fastsat i fællesskabsreglerne.(14) Der er på visse betingelser nødvendigt at certificere frø, som er blevet opformeret i et andet land på grundlag af basisfrø, godkendt i en medlemsstat, som frø opformeret i denne medlemsstat.(15) Det bør bestemmes, at roefrø, som er høstet i tredjelande kun vil kunne bringes i handelen i Fællesskabet, hvis det frembyder de samme garantier som frø, der er officielt godkendt, og som er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne.(16) I perioder, hvor forsyningen med certificeret frø af de forskellige kategorier støder på vanskeligheder, bør frø, som er underkastet mindre strenge krav, samt frø, der tilhører sorter, der hverken er opført på den fælles eller den nationale sortsliste, midlertidigt godkendes.(17) Med henblik på at harmonisere medlemsstaternes tekniske godkendelsesmetoder, og for at have sammenligningsmuligheder mellem frø, som er godkendt inden for Fællesskabet, og frø, som kommer fra tredjelande, er det formålstjenligt i medlemsstaterne at fastlægge fællesskabsundersøgelser til sammenligningsbrug for at muliggøre en årlig efterkontrol af frø af kategorien "certificeret frø".(18) Det er ønskeligt at tilrettelægge midlertidige forsøg med henblik på at finde bedre alternativer til visse bestemmelser i nærværende direktiv.(19) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af nærværende direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(5).(20) Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag V, del B, omhandlede gennemførelsesfrister -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Dette direktiv gælder for produktion i handelsøjemed og handel med bederoefrø i Fællesskabet.Det gælder ikke for roefrø, for hvilket der foreligger bevis for, at det er bestemt til udførsel til tredjelande.Artikel 21. I dette direktiv forstås ved:a) "Handel": salg, besiddelse med henblik på salg, udbud til salg og enhver overdragelse, levering eller overførsel med henblik på kommerciel udnyttelse af frø til tredjepart mod vederlag eller vederlagsfrit.Handel med frø, der ikke sker med henblik på at udnytte sorten kommercielt, betragtes ikke som handel, når det drejer sig om følgende:- levering af frø til officielle undersøgelses- og inspektionsorganer- levering af frø til tjenesteydere til bearbejdning eller pakning, forudsat at tjenesteyderen ikke får ejendomsret til det leverede frø.Levering af frø på visse betingelser til tjenesteydere med henblik på produktion af visse landbrugsråvarer til industrielt brug eller frøformering til samme formål betragtes ikke som handel, forudsat at tjenesteyderen ikke får ejendomsret til det leverede frø eller høstproduktet. Frøleverandøren skal forelægge certificeringsmyndigheden en genpart af de relevante dele af den kontrakt, der er indgået med tjenesteyderen, og denne kontrakt skal indeholde de standarder og betingelser, som det leverede frø for øjeblikket skal opfylde.Betingelserne for anvendelse af denne bestemmelse fastlægges efter proceduren i artikel 28, stk. 2.b) "Bederoer": sukker- og foderroer af arten Beta vulgaris L.c) "Basisfrø": frø,i) som er avlet på forædlerens ansvar efter strenge retningslinjer for udvælgelsen med hensyn til sortenii) der er bestemt til avl af frø af kategorien certificeret frøiii) som med forbehold af bestemmelserne i artikel 5 opfylder de i bilag I for basisfrø fastsatte betingelseriv) for hvilke det ved en officiel undersøgelse er konstateret, at ovennævnte betingelser er blevet overholdt.d) "Certificeret frø": frø,i) som stammer direkte fra basisfrøii) som er bestemt til avl af roeriii) som, med forbehold af bestemmelserne i artikel 5, litra b), opfylder de i bilag I for certificeret frø fastsatte betingelser, ogiv) - for hvilket det ved en officiel undersøgelse er konstateret, at de ovennævnte betingelser er blevet overholdt, eller- for hvilket der, når det gælder betingelserne i bilag I, del A, er konstateret, at de ovennævnte betingelser er blevet overholdt, enten ved officiel undersøgelse eller ved en undersøgelse, der er foretaget under officielt tilsyn.e) "Genetisk monogermt frø": arveligt enkimet frø.f) "Teknisk enkimet frø": frø bestemt til specialsåmaskiner og som i overensstemmelse med forskrifterne i bilag I, B, nr. 3, litra b), litra bb) og cc), kun udvikler en enkelt kimplante.g) "Officielle foranstaltninger": foranstaltninger, der træffesi) af en stats myndigheder, ellerii) på en stats ansvar, af offentlig- eller privatretlige juridiske personer, elleriii) når det drejer sig om hjælpevirksomhed ligeledes under en stats kontrol, af autoriserede fysiske personer,på betingelse af, at de under ii) og iii) nævnte personer ikke har personlig økonomisk fordel af resultatet af disse foranstaltninger.h) "EF-småpakninger": Pakninger af følgende certificerede frø:i) monogermt frø eller præcisionsfrø: indtil 100000 frønøgler eller frø, eller indtil en nettovægt af 2,5 kg, heri ikke medregnet eventuelle granulerede pesticider, pilleringsmidler eller andre faste tilsætningsstofferii) andet frø end monogermt frø eller præcisionsfrø: indtil en nettovægt på 10 kg, heri ikke medregnet eventuelle granulerede pesticider, pilleringsmidler eller andre faste tilsætningsstoffer.2. De forskellige sortstyper, herunder komponenterne, der kan certificeres i henhold til bestemmelserne i dette direktiv, kan specificeres og defineres efter proceduren i artikel 28, stk. 2.3. Når undersøgelsen under officielt tilsyn som nævnt i stk. 1, litra d), nr. iv), andet led ovenfor gennemføres, skal følgende krav være overholdt:a) Inspektørerne:i) skal have de nødvendige tekniske kvalifikationerii) må ikke have personlig fordel i forbindelse med undersøgelsernes gennemførelseiii) skal være autoriseret af frøcertificeringsmyndigheden i den pågældende medlemsstat, idet autoriseringen enten kan bestå i, at inspektørerne aflægger ed eller underskriver et skriftligt tilsagn om at ville overholde reglerne for officielle undersøgelseriv) skal gennemføre undersøgelser under officielt tilsyn i overensstemmelse med de for officielle undersøgelser gældende reglerb) den frøafgrøde, der skal undersøges, skal være fremavlet af frø, som har undergået officiel efterkontrol med tilfredsstillende resultaterc) en vis andel af frøafgrøderne skal kontrolleres af officielle inspektører. Denne andel skal være på 10 % af de selvbestøvede afgrøder og 20 % af de krydsbestøvede afgrøder, eller for de arter, hvor hvilke medlemsstaterne kræver officiel laboratoriekontrol for sortsidentitet og sortsrenhed ved morfologiske, fysiologiske eller evt. biokemiske procedurer, hhv. 5 % og 15 %d) en vis andel prøver af frøpartierne fra frøafgrøderne skal udtages til officiel efterkontrol, og, hvis det er relevant, til officiel laboratorieundersøgelse for sortsidentitet og sortsrenhed.Medlemsstaterne skal bestemme, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af reglerne i første afsnit om undersøgelser under officielt tilsyn. De sanktioner, som de anvender, skal være effektive og afskrækkende og stå i rimeligt forhold til overtrædelserne. Sanktionerne kan bl.a. bestå i inddragelse af den autorisation, der er omhandlet i første afsnit, litra a), nr. iii), for officielt autoriserede inspektører, der forsætligt eller uagtsomt har overtrådt reglerne for officielle undersøgelser. En certificering af undersøgt frø skal annulleres i tilfælde af en sådan overtrædelse, medmindre det kan bevises, at frøet stadig opfylder alle relevante krav.4. Yderligere foranstaltninger for gennemførelsen af undersøgelser under officielt tilsyn kan vedtages efter proceduren i artikel 28, stk. 2.Indtil sådanne foranstaltninger er vedtaget, skal betingelserne i artikel 2 i Kommissionens beslutning 89/540/EØF(6) overholdes.Artikel 31. Medlemsstaterne foreskriver, at bederoefrø kun må bringes i handelen, hvis det er blevet officielt godkendt som "basisfrø" eller "certificeret frø".2. Medlemsstaterne drager omsorg for, at de officielle undersøgelser af frø foretages efter sædvanlige internationale metoder, i det omfang sådanne metoder eksisterer.Artikel 4Uanset artikel 3, stk. 1, drager medlemsstaterne omsorg for, at- forædlet frø af generationer forud for basisfrøet, og- ubearbejdet frø, der afsættes med henblik på bearbejdning, og for hvilket der er skabt sikkerhed for ægthedenkan bringes i handelen.Artikel 5Uanset artikel 3 kan medlemsstaterne tillade,a) at basisfrø, der ikke opfylder de i bilag I vedrørende spireevnen anførte betingelser, officielt godkendes og bringes i handelen. Med henblik herpå skal der træffes alle fornødne foranstaltninger for, at leverandøren garanterer en bestemt spireevne, som han, når produktet bringes i handelen, angiver på en speciel etiket, der bærer hans navn og adresse samt partiets referencenummerb) at frø af kategorierne "basisfrø" eller "certificeret frø", for hvis vedkommende den officielle undersøgelse til kontrol af overholdelsen af de i bilag I vedrørende spireevnen fastsatte betingelser ikke måtte være afsluttet, officielt godkendes og bringes i handelen indtil den første modtager i handelskæden for at sikre en hurtig forsyning med frø. Godkendelsen meddeles kun mod forevisning af en rapport om en foreløbig analyse af frøet og mod angivelse af den første modtagers navn og adresse. Der træffes alle fornødne foranstaltninger med henblik på, at leverandøren garanterer den spireevne, der konstateres ved den foreløbige analyse. Denne spireevne skal, når varen bringes i handelen, angives på en speciel etiket, der bærer leverandørens navn og adresse samt partiets referencenummer.Disse bestemmelser gælder ikke for frø, der indføres fra tredjelande, med undtagelse af de i artikel 22 nævnte tilfælde om opformering uden for Fællesskabet.Medlemsstater, der anvender undtagelsesbestemmelsen i litra a) eller b), bistår hinanden administrativt hvad angår kontrollen.Artikel 61. Uanset artikel 3, stk. 1, kan medlemsstaterne give producenter på deres eget område tilladelse til at afsættea) små mængder frø bestemt til videnskabelige formål eller forædlingsarbejdeb) passende mængder frø bestemt til andre undersøgelses- eller forsøgsformål, forudsat at det tilhører sorter, for hvilke der er indgivet anmodning om opførelse paa sortslisten i den berørte medlemsstat.For så vidt angår genetisk modificeret materiale kan en sådan tilladelse kun gives, hvis alle hensigtsmæssige foranstaltninger er blevet truffet for at undgå skadelige indvirkninger på menneskers sundhed og miljøet. Bestemmelserne i artikel 7, stk. 4, i direktiv 2002/53/EF finder tilsvarende anvendelse på miljørisikovurderingen.2. De formål, hvortil de i stk. 1, litra b), omhandlede tilladelser kan gives, og bestemmelserne med hensyn til mærkning af pakningerne samt mængderne og betingelserne for, at medlemsstaterne kan give en sådan tilladelse, fastsættes efter proceduren i artikel 28, stk. 2.3. Tilladelser, som medlemsstaterne har udstedt inden den 14. december 1998 til producenter på deres eget område til de i stk. 1 omhandlede formål, vil fortsat være gyldige, indtil de i stk. 2 omhandlede bestemmelser bliver fastsat. Derefter skal sådanne tilladelser være i overensstemmelse med de bestemmelser, der er fastsat i henhold til stk. 2.Artikel 7Medlemsstaterne kan med hensyn til de i bilag I fastsatte betingelser fastsætte yderligere eller strengere betingelser for godkendelsen af deres egen produktion.Artikel 8Medlemsstaterne foreskriver, at den eventuelt ønskede beskrivelse af de genealogiske komponenter på forædlerens anmodning holdes fortrolig.Artikel 91. Medlemsstaterne foreskriver, at prøver i forbindelse med udførelsen af kontrol af sorterne og i forbindelse med undersøgelse af frø med henblik på godkendelse udtages af myndighederne efter egnede metoder.2. Ved afprøvningen af frø med henblik på godkendelse udtages prøverne af ensartede partier; størstevægten af et parti og mindstevægten af en prøve er angivet i bilag II.Artikel 101. Medlemsstaterne foreskriver, at basisfrø og certificeret frø kun må bringes i handelen i partier, der er tilstrækkelig ensartede og i lukkede pakninger, som efter henholdsvis artikel 11, 12 eller 13, er forsynet med en lukkeanordning og en mærkning.2. Medlemsstaterne kan for afsætningen af små mængder til den endelige forbruger fastsætte undtagelser fra bestemmelserne i stk. 1, for så vidt angår pakningen, lukkeanordningen og mærkningen.Artikel 111. Medlemsstaterne foreskriver, at pakninger med basisfrø og certificeret frø, bortset fra frø af sidstnævnte kategori i EF-småpakninger, af myndighederne eller under myndighedernes kontrol lukkes således, at de ikke kan åbnes, uden at lukkeanordningen ødelægges, eller uden at det kan ses på den i artikel 12, omhandlede officielle etiket eller på pakningen.For at sikre at pakningen er lukket, skal der på lukkeanordningen mindst være anbragt den officielle etiket eller en officiel forsegling.Det i andet afsnit omhandlede foranstaltninger er ikke absolut nødvendige, når der er tale om en engangslukkeanordning.Efter proceduren i artikel 28, stk. 2, kan det konstateres, om en bestemt lukkeanordning er i overensstemmelse med bestemmelserne i dette stykke.2. Medlemsstaterne foreskriver, at der, bortset fra de tilfælde, hvor der er tale om pakning i EF-småpakninger, kun af myndighederne eller under myndighedernes kontrol må foretages en eller flere nye lukninger. I sådanne tilfælde anføres det ligeledes på den i artikel 12, omhandlede etiket, hvornår den seneste nye lukning har fundet sted, og hvilken myndighed, der har foretaget den.3. Medlemsstaterne foreskriver, at EF-småpakninger skal lukkes således, at de ikke kan åbnes, uden at lukkeanordningen ødelægges, eller uden at det kan ses på etiketten eller på pakningen. Efter proceduren i artikel 28, stk. 2, kan det konstateres, om en bestemt lukkeanordning er i overensstemmelse med bestemmelserne i dette stykke. Kun under myndighedernes kontrol må der foretages en eller flere nye lukninger.Artikel 12Medlemsstaterne foreskriver, at pakninger med basisfrø og certificeret frø, bortset fra frø af sidstnævnte kategori i EF-småpakninger,a) udvendigt skal være forsynet med en officiel etiket, som endnu ikke har været i brug, som er i overensstemmelse med bilag III, del A, og hvis angivelser er affattet på et af Fællesskabets officielle sprog. Etiketten skal være hvid for basisfrø og blå for certificeret frø. Er etiketten forsynet med et hul, skal dens fastgørelse i alle tilfælde sikres med en officiel forsegling. Såfremt basisfrø i det i artikel 5, litra a), omhandlede tilfælde ikke opfylder de i bilag I fastsatte betingelser med hensyn til spireevne, gøres der bemærkning herom på etiketten. Det er tilladt at anvende officielle selvklæbende etiketter. Efter proceduren i artikel 28, stk. 2, kan det tillades under myndighedernes kontrol at forsyne pakninges med de foreskrevne angivelser på en sådan måde, at de ikke kan udviskes, og således at de svarer til etikettens udformningb) indvendigt, skal indeholde et officielt indlægsmærke i samme farve som etiketten med i det mindste de i bilag III, del A, punkt I, nr. 3, 5, 6, 11 og 12, for etiketten foreskrevne angivelser. Indlægsmærket skal være udformet således, at det ikke kan forveksles med den i litra a) omhandlede etiket. Indlægsmærket er ikke påkrævet, såfremt angivelserne er påført pakningen på en sådan måde, at de ikke kan udviskes, eller såfremt der i overensstemmelse med litra a) anvendes en selvklæbende etiket eller en etiket af et materiale, som ikke kan rives i stykker.Artikel 131. Medlemsstaterne foreskriver, at EF-småpakninger:a) i overensstemmelse med bilag III, del B, udenpå forsynes enten med en leverandøretiket eller med en påtrykt eller stemplet angivelse affattet på et af de officielle fællesskabssprog; for gennemsigtige pakningers vedkommende kan etiketten puttes indeni, såfremt den kan læses gennem pakningen; etiketten skal være hvid for basisfrø og blå for certificeret frøb) forsynes med et af myndighederne tildelt identifikationsnummer, som enten anføres uden på pakningen eller på den i litra a) omhandlede leverandøretiket; såfremt officielt klæbemærke anvendes, skal etiketten være hvid for basisfrø og blå for certificeret frø; de nærmere regler for anbringelsen af omtalte identifikationsnummer kan fastsættes efter proceduren i artikel 28, stk. 2.2. Medlemsstaterne kan foreskrive, at der ved mærkningen af EF-småpakninger, som er pakket på deres område, skal anvendes et officielt klæbemærke, på hvilket en del af de i bilag III, del B, omhandlede angivelser anføres; for så vidt angivelserne findes anført på dette klæbemærke, kræves den i stk. 1, litra a), omhandlede mærkning ikke.Artikel 14Medlemsstaterne kan foreskrive, at EF-småpakninger efter anmodning lukkes og mærkes af myndighederne eller under myndighedernes kontrol i overensstemmelse med artikel 11, stk. 1, og artikel 12.Artikel 15Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for med hensyn til småpakninger at sikre kontrollen med frøets ægthed, navnlig ved opdeling af frøpartierne. De kan med henblik herpå bestemme, at småpakninger, der er opdelt på deres område, lukkes af myndighederne eller under myndighedernes kontrol.Artikel 161. Efter proceduren i artikel 28, stk. 2, kan det fastsættes, at pakninger med basisfrø eller certificeret frø af enhver art i andre tilfælde end dem, der allerede er omhandlet i dette direktiv, skal forsynes med en leverandøretiket (som enten kan være en etiket, der er forskellig fra den officielle etiket, eller være et påtryk med leverandørens angivelser på selve pakningen). De oplysninger, der skal angives på en sådan etiket, fastsættes også efter proceduren i artikel 28, stk. 2.2. Den i stk. 1 omhandlede etiket skal udformes, så den ikke kan forveksles med den i artikel 12 omhandlede officielle etiket.Artikel 17Når der er tale om frø af en genetisk modificeret sort, skal det på etiketter eller dokumenter af enhver art, officielle såvel som ikke-officielle, der fastgjort til eller ledsager frøpartiet, jf. bestemmelserne i dette direktiv, være klart angivet, at sorten er genetisk modificeret.Artikel 18Medlemsstaterne foreskriver, at enhver kemisk behandling af basisfrø eller af certificeret frø skal anføres på den officielle etiket eller på en leverandøretiket, samt uden på eller inde i pakningen.Artikel 19Med henblik på at finde bedre alternativer til visse bestemmelser i dette direktiv kan der efter proceduren i artikel 28, stk. 2, træffes afgørelse om, at tidsbegrænsede forsøg på nærmere fastsatte betingelser skal gennemføres på fællesskabsplan.I forbindelse med sådanne forsøg kan medlemsstaterne fritages for visse af de i dette direktiv fastsatte forpligtelser. Fritagelsens omfang fastsættes i henhold til de bestemmelser, på hvilke den finder anvendelse. Et forsøgs varighed må ikke overstige syv år.Artikel 20Medlemsstaterne drager omsorg for, at frø, der bringes i handelen efter bestemmelserne i dette direktiv, obligatoriske såvel som ikke-obligatoriske, kun undergives de handelsrestriktioner, der er fastsat i dette eller andre direktiver, for så vidt angår egenskaber, undersøgelsesforanstaltninger, mærkning og lukning.Artikel 21Betingelserne for, at forædlet frø af generationer forud for basisfrøet kan bringes i handelen efter artikel 4, første led, er som følger:a) det er blevet officielt kontrolleret af den kompetente certificeringsmyndighed i overensstemmelse med bestemmelserne for certificering af basisfrøb) det er pakket i overensstemmelse med dette direktiv, ogc) pakningerne er forsynet med en officiel etiket med mindst følgende angivelser:- certificeringsmyndighed og medlemsstat eller forkortet betegnelse herfor- partiets referencenummer- måned og år for lukning, eller- måned og år for seneste officielle prøveudtagning med henblik på beslutning om certificering- art, i det mindste anført med latinske bogstaver under den botaniske betegnelse, som kan angives i forkortet form og uden autornavn, eller under den almindelige betegnelse eller begge; det angives, om det er sukkerroer eller foderroer- sort, i det mindste anført med latinske bogstaver- betegnelsen "præ-basisfrø"- antal generationer forud for frø af kategorien "certificeret frø".Etiketten skal være hvid og forsynet med en diagonal violet streg.Artikel 221. Medlemsstaterne foreskriver, at bederoefrø:- som stammer direkte fra basisfrø, der er officielt certificeret i en eller flere medlemsstater eller i et tredjeland, der er givet ligestilling i henhold til artikel 23, stk. 1, litra b), og- som er høstet i en anden medlemsstat,efter anmodning og med forbehold af bestemmelserne i direktiv 2002/53/EF skal certificeres officielt som certificeret frø i enhver medlemsstat, hvis det har været underkastet en markinspektion, der opfylder de i bilag I, del A, fastsatte betingelser for vedkommende kategori, og hvis det ved en officiel undersøgelse er godtgjort, at de i bilag I, del B, for samme kategori fastsatte betingelser er opfyldt.Når frøet i disse tilfælde hidrører direkte fra officielt certificeret frø af tidligere generationer end basisfrø, kan medlemsstaterne ligeledes meddele officiel certificering som basisfrø, hvis de for denne kategori fastsatte betingelser er opfyldt.2. Bederoefrø, der er høstet i Fællesskabet, og som skal certificeres efter bestemmelserne i stk. 1, skal- pakkes og forsynes med en officiel etiket, der opfylder betingelserne i bilag IV, afsnit A og B, efter bestemmelserne i artikel 11, stk. 1, og- ledsages af et officielt dokument, der opfylder betingelserne i bilag IV, afsnit C.Bestemmelserne i første afsnit vedrørende pakning og mærkning kan fraviges, hvis de myndigheder, der varetager markinspektionen, de myndigheder, der udarbejder dokumenterne for sådant ikke endeligt certificeret frø med henblik på certificering, og de myndigheder, der varetager certificeringen, er de samme, eller hvis de er enige om at fravige bestemmelserne.3. Medlemsstaterne foreskriver endvidere, at bederoefrø:- som stammer direkte fra basisfrø, der er officielt certificeret i en eller flere medlemsstater eller i et trejdeland, der er givet ligestilling i henhold til artikel 23, stk. 1, litra b), og- som er høstet i et tredjeland,efter anmodning skal certificeres officielt som certificeret frø i enhver af de medlemsstater, hvor basisfrøet enten er avlet eller officielt certificeret, hvis det har været underkastet en markinspektion, der opfylder de betingelser for vedkommende kategori, der er fastsat i en i henhold til artikel 23, stk. 1, litra a), truffet afgørelse om ligestilling, og hvis det ved en officiel undersøgelse er godtgjort, at de i bilag I, del B, for samme kategori fastsatte betingelser er opfyldt. Andre medlemsstater kan også tillade officiel certificering af sådant frø.Artikel 231. På forslag af Kommissionen konstaterer Rådet med kvalificeret flertal,a) om markinspektionerne i et tredjeland i det i artikel 22 omhandlede tilfælde opfylder de i bilag I, del A, fastsatte betingelserb) om roefrø, der er høstet i et tredjeland, og som frembyder de samme garantier med hensyn til sine karakteristiske egenskaber såvel som til de forholdsregler, der træffes med henblik på undersøgelse, sikring af ægthed, mærkning og kontrol deraf, i så henseende har samme værdi som basisfrø eller certificeret frø, der er høstet inden for Fællesskabet, og som er i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv.2. Stk. 1 gælder ligeledes for hver ny medlemsstat, for perioden fra dens tiltrædelse indtil den dato, på hvilken den skal sætte de love eller administrative bestemmelser i kraft, som er nødvendige for at efterkomme bestemmelserne i dette direktiv.Artikel 241. For at overvinde forbigående vanskeligheder ved den almindelige forsyning med basisfrø eller certificeret frø, som opstår i Fællesskabet og ikke kan overvindes på anden måde, kan det efter proceduren i artikel 28, stk. 2, besluttes, at medlemsstaterne for en bestemt periode tillader, at der i hele Fællesskabet bringes frø tilhørende en kategori, der er undergivet mindre strenge krav, eller frø tilhørende en sort, der hverken er opført på "den fælles sortsliste over landbrugsplantearter" eller på de nationale sortslister, i handelen i sådanne mængder, som er nødvendige for at afhjælpe forsyningsvanskelighederne.2. Når der er tale om en kategori af frø af en bestemt sort, er den officielle etiket den, som er bestemt for den tilsvarende kategori; når der er tale om frø af sorter, der ikke er opført på ovennævnte lister, skal den officielle etiket være brun. Etiketten skal altid angive, at der er tale om frø af en kategori, der opfylder mindre strenge krav.3. Gennemførelsesbestemmelserne til stk. 1 kan vedtages efter proceduren i artikel 28, stk. 2.Artikel 251. Medlemsstaterne drager omsorg for, at der i det mindste ved stikprøver foretages officielle undersøgelser i forbindelse med handel med bederoefrø for at kontrollere, om kravene og betingelserne i dette direktiv er opfyldt.2. Uden at det berører de frie varebevægelser inden for Fællesskabet for frøs vedkommende, træffer medlemsstaterne alle de fornødne foranstaltninger for at sikre, at de får udleveret følgende oplysninger, når frø indført fra tredjelande bringes i handelen i mængder på over 2 kg:a) artb) sortc) kategorid) produktionsland og officielle kontrolmyndighede) afsendelseslandf) importørg) frømængde.Nærmere regler om, hvorledes disse oplysninger skal gives kan fastsættes efter proceduren i artikel 28, stk. 2.Artikel 261. Sammenlignende fællesskabsundersøgelser foretages inden for Fællesskabet for at efterkontrollere stikprøver af certificeret frø af røer. Undersøgelsen af de betingelser, som dette frø skal opfylde, kan inddrages under den efterfølgende kontrol. Tilrettelægningen af undersøgelserne og resultaterne heraf forelægges den i artikel 28, stk. 1, nævnte komité til bedømmelse.2. De sammenlignende undersøgelser tjener til at harmonisere de tekniske godkendelsesmetoder for at opnå ensartede resultater. Så snart dette mål er nået, udarbejdes der en årsberetning om undersøgelserne, som sendes til medlemsstaterne og til Kommissionen som fortroligt materiale. Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 28, stk. 2, tidspunktet for den første udarbejdelse af årsberetningen.3. Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 28, stk. 2, de foranstaltninger, som er nødvendige til udførelsen af de sammenlignende undersøgelser. Roefrø, der er høstet i tredjeland, kan inddrages i de sammenlignende undersøgelser.Artikel 27De ændringer i bilagene, der bliver nødvendige som følge af udviklingen i videnskabelig eller teknisk viden, vedtages efter proceduren i artikel 28, stk. 2.Artikel 281. Kommissionen bistås af Den stående Komité for Frø- og Plantemateriale henhørende under Landbrug, Havebrug og Skovbrug oprettet ved artikel 1 i Rådets afgørelse 66/399/EØF(7).2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til en måned.3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.Artikel 29Dette direktiv berører ikke lovgivningen i de enkelte stater, der er begrundet i hensyntagen til beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed, beskyttelse af planter eller beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret.Artikel 301. Der kan fastsættes særlige betingelser efter proceduren i artikel 28, stk. 2, for at tage hensyn til udviklingen hvad angår:a) betingelserne for handel med kemisk behandlet frøb) betingelserne for handel med frø i forbindelse med bevarelse in situ og bæredygtig udnyttelse af genetiske ressourcer af planter, herunder frøblandinger af arter, som også omfatter arterne i artikel 1 i direktiv 2002/53/EF, som er knyttet til særlige naturlige eller delvis naturlige levesteder og er truet af genetisk erosionc) betingelserne for handel med frø, der egner sig til økologisk landbrug.2. De særlige betingelser som omhandlet i stk. 1, litra b), indebærer navnlig følgende:a) frøene af disse arter skal være af kendt herkomst, der af den relevante myndighed i hver medlemsstat er godkendt med henblik på handel med frø i definerede områderb) der skal gælde passende kvantitative restriktioner.Artikel 31Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.Artikel 32Senest den 1. februar 2004 fremlægger Kommissionen en detaljeret evaluering af de forenklinger af certificeringsprocedurerne, der indføres ved artikel 1 i direktiv 98/96/EF. Evalueringen skal især vedrøre de eventuelle følger for frøkvaliteten.Artikel 331. Direktiv 66/400/EØF, som ændret ved de i bilag V, del A, anførte direktiver, ophæves, dog uden at medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag V, del B, anførte gennemførelsesfrister berøres heraf.2. Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag VI anførte sammenligningstabel.Artikel 34Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 35Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 13. juni 2002.På Rådets vegneM. Rajoy BreyFormand(1) Udtalelse afgivet den 9.4.2002 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(2) EFT 125 af 11.7.1966, s. 2290/66. Direktivet er senest ændret ved direktiv 98/96/EF (EFT L 25 af 1.2.1999, s. 27).(3) Jf. bilag V, del A.(4) Se s. 1 i denne EFT.(5) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.(6) EFT L 286 af 4.10.1989, s. 24. Beslutningen er senest ændret ved beslutning 96/336/EF (EFT L 128 af 29.5.1996, s. 23).(7) EFT 125 af 11.7.1966, s. 2289/66.BILAG IBETINGELSER FOR GODKENDELSENA. Bestand1. Den tidligere bestand på marken må ikke have været uforenelig med produktionen af frø af Beta vulgaris af den pågældende sort, der indgår i bestanden, og marken skal være tilstrækkeligt fri for sådanne planter, der stammer fra en tidligere bestand.2. Bestanden skal være tilstrækkeligt sortsægte og sortsren.3. Forædleren skal underkaste alle frøopformeringer af en given sort godkendelsesmyndighedens undersøgelse.4. For certificeret frø af alle kategorier skal der foretages mindst én markinspektion, enten officielt eller under officielt tilsyn, og for basisfrøs vedkommende mindst to officielle markinspektioner, hvoraf den ene vedrører stiklinger, den anden frøplanterne.5. Fremavlsmarkens dyrkningstilstand og bestandens udviklingsniveau skal muliggøre en tilstrækkelig kontrol med sortsægthed og sortsrenhed.6. Mindsteafstanden fra nærmestliggende pollenkilder skal være:>TABELPOSITION>Disse afstande behøver ikke at overholdes, når der findes en tilstrækkelig beskyttelse mod enhver uønsket fremmedbestøver. Der er ikke behov for isolering mellem frøbestande, hvortil der benyttes samme bestøver.Ploidi hos såvel frøbærende som pollenafgivende komponenter i frøproducerende bestande fastlægges ved henvisning til den fælles sortsliste over landbrugsplantearter, der blev opstillet ved direktiv 2002/53/EF, eller til de nationale sortslister opstillet efter nævnte direktiv. Hvis disse oplysninger ikke findes for en eller anden sort, betragtes ploidi som ukendt, og der kræves således en mindsteafstand på 600 m.B. Frø1. Frøet skal være tilstrækkeligt sortsægte og sortsrent.2. Forekomsten af sygdomme, der begrænser frøets brugsværdi, må kun tolereres i mindst muligt omfang.3. Frøet skal i øvrigt opfylde følgende betingelser:a)>TABELPOSITION>b) Yderligere krav til arveligt enkimet og til teknisk enkimet frø:aa) arveligt enkimet frø:Mindst 90 % af de spirede frønøgler skal udvikle kun én kimplante.Antallet af frønøgler, der udvikler tre eller flere kimplanter, må ikke overstige 5 % beregnet af de spirende frønøgler.bb) Præcisionsfrø af sukkerroer:Mindst 70 % af de spirede frønøgler må kun udvikle én kimplante. Antallet af frønøgler, der udvikler tre eller flere kimplanter, må ikke overstige 5 %, beregnet af de spirede frønøgler.cc) Præcisionsfrø af foderroer:For de sorter, hvis procentdel af diploider overstiger 85, skal mindst 58 % af de spirede frønøgler udvikle kun én kimplante. For alt andet frøs vedkommende skal mindst 63 % af de spirede frønøgler udvikle kun én kimplante. Antallet af frønøgler, der udvikler tre eller flere kimplanter, må ikke overstige 5 %, beregnet af de spirede frønøgler.dd) Når der er tale om frø af kategorien "basisfrø", må vægtprocenten af affald ikke overstige 1,0. Når der er tale om frø af kategorien "certificeret frø", må vægtprocenten af affald ikke overstige 0,5. Når det drejer sig om pilleret frø af begge kategorier, kontrolleres det, at den relevante betingelse er opfyldt, ved prøveudtagning i henhold til artikel 9, stk. 1, fra forarbejdet frø, som har undergået delvis afskalning (gnidning eller slibning), men endnu ikke er pilleteret, uden at dette berører den officielle undersøgelse af den mindste analytiske renhed i pilleteret frø.c) Andre særlige betingelserMedlemsstaterne skal sikre, at bederoefrø ikke føres ind på områder, der er anerkendt som "rizomaniafri zoner" i henhold til de relevante fællesskabsprocedurer, medmindre vægtprocenten af affald ikke overstiger 0,5.BILAG IIStørste vægt af et parti: 20 tMindste vægt af en prøve: 500 gDen maksimale vægt pr. parti må ikke overstiges med mere end 5 %.BILAG IIIMÆRKNINGA. Officiel etiketI. Foreskrevne angivelser1. "EF-regler og normer".2. Godkendelsesmyndighed og medlemsstat eller forkortelse for disse.3. Partiets referencenummer.4. Måned og år for lukning, udtrykt således: "lukket ... (måned og år)", ellermåned og år for seneste officielle prøveudtagning med henblik på beslutning om certificering, udtrykt således: "prøveudtaget ... (måned og år)".5. Art, i det mindste anført med latinske bogstaver under den botaniske betegnelse, som kan angives i forkortet form og uden autornavn, eller under den almindelige betegnelse eller begge; det angives, om det er sukkerroer eller foderroer.6. Sort, i det mindste anført med latinske bogstaver.7. Kategori.8. Produktionsland.9. Angivet netto- eller bruttovægt eller angivet antal frønøgler eller rene frø.10. I tilfælde af vægtangivelse og anvendelse af granulerede pesticider, pilleringsmidler eller andre faste tilsætningsstoffer, angivelse af arten af tilsætningsstoffet samt det omtrentlige forhold mellem vægten af frønøgler eller af rene frø og den samlede vægt.11. For monogermt frø: påskriften "monogermt".12. For præcisionsfrø: påskriften "præcisionsfrø".13. Såfremt i det mindste spireevnen er blevet efterprøvet kan anføres "Efterprøvet ... (måned og år)" samt den myndighed, der er ansvarlig for denne efterprøvning. Disse angivelser kan ske ved, at en officiel selvklæbende mærkat anbringes på den officielle etiket.II. Mindste dimensioner110 mm × 67 mm.B. Leverandøretiket eller påskrift på pakningen(EF-småpakning)1. "EF-småpakning".2. Navn og adresse på den leverandør, der er ansvarlig for mærkningen, eller dennes identifikationsmærke.3. Det af myndighederne tildelte identifikationsnummer.4. Den myndighed, som har tildelt identifikationsnummeret, samt medlemsstatens navn, eller forkortelse for disse.5. Referencenummer, såfremt det officielle identifikationsnummer ikke gør det muligt at identificere partiet.6. Art, i det mindste anført med latinske bogstaver; det angives, om det er sukkerroer eller foderroer.7. Sort, i det mindste anført med latinske bogstaver.8. Kategori9. Angivet netto- eller bruttovægt eller angivet antal frønøgler eller rene frø.10. I tilfælde af vægtangivelse og anvendelse af granulerede pesticider, pilleringsmidler eller andre faste tilsætningsstoffer, angivelse af arten af tilsætningsstoffet samt det omtrentlige forhold mellem vægten af frønøgler eller af rene frø og den samlede vægt.11. For monogermt frø: påskriften "monogermt".12. For præcisionsfrø: påskriften "præcisionsfrø".BILAG IVETIKET OG DOKUMENT, SOM SKAL BENYTTES TIL IKKE ENDELIGT CERTIFICERET FRØ, DER ER HØSTET I EN ANDEN MEDLEMSSTATA. Foreskrevne angivelser på etiketten- navnet på den for markinspektionen ansvarlige myndighed og medlemsstaten eller forkortelserne herfor- art, i det mindste anført med latinske bogstaver under den botaniske betegnelse, som kan angives i forkortet form og uden autornavn, eller under den almindelige betegnelse eller begge; det angives, om det er sukkerroer eller foderroer- sort, i det mindste anført med latinske bogstaver- kategori- markens eller partiets referencenummer- angivet netto- eller bruttovægt- påskriften "ikke endelig certificeret".B. Etikettens farveEtiketten skal være grå.C. Foreskrevne angivelser i dokumentet- udstedende myndighed- art, i det mindste anført med latinske bogstaver under den botaniske betegnelse, som kan angives i forkortet form og uden autornavn, eller under den almindelige betegnelse eller begge; det angives, om det er sukkerroer eller foderroer- sort, i det mindste anført med latinske bogstaver- kategori- referencenummer for det til markens tilsåning anvendte frø samt navnet på det land eller de lande, der har certificeret frøet- markens eller partiets referencenummer- størrelsen af det dyrkede areal, der har tjent til produktion af det parti, som dokumentet vedrører- den høstede frømængde og antal pakninger- attestering af, at de betingelser, der er gældende for den bestand, hvorfra frøet stammer, er opfyldt- i givet fald resultaterne af en foreløbig frøanalyse.BILAG VDEL AOPHÆVET DIREKTIV OG DETS EFTERFØLGENDE ÆNDRINGER(jf. artikel 33)>TABELPOSITION>DEL BLISTE OVER GENNEMFØRELSESFRISTER TIL NATIONAL LOVGIVNING(jf. artikel 33)>TABELPOSITION>BILAG VISAMMENLIGNINGSTABEL>TABELPOSITION>