title: Kommissionens direktiv 2006/28/EF af  6. marts 2006  om ændring, med henblik på tilpasning til den tekniske udvikling, af Rådets direktiv 72/245/EØF om køretøjers radiointerferens (elektromagnetiske kompatibilitet) og om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil   (EØS-relevant tekst)

text:
               7.3.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 65/27

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2006/28/EF
   af 6. marts 2006
   om ændring, med henblik på tilpasning til den tekniske udvikling, af Rådets direktiv 72/245/EØF om køretøjers radiointerferens (elektromagnetiske kompatibilitet) og om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (1), særlig artikel 13, stk. 2,
   under henvisning til Rådets direktiv 72/245/EØF af 20. juni 1972 om køretøjers radiointerferens (elektromagnetisk kompatibilitet) (2), særlig artikel 4, og
   og ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Direktiv 72/245/EØF er et af særdirektiverne under den typegodkendelsesprocedure, som er fastlagt ved Rådets direktiv 70/156/EØF.

               (2)

               For at forbedre sikkerheden for køretøjer ved at tilskynde til udvikling og indførelse af teknologier, der anvender kortdistanceradarudstyr til køretøjer, har Kommissionen harmoniseret anvendelsen af to radiofrekvensbånd ved Kommissionens beslutning 2004/545/EF af 8. juli 2004 om harmonisering af radiofrekvenser i 79 GHz-området til brug for kortdistanceradarudstyr til biler i Fællesskabet (3) og Kommissionens beslutning 2005/50/EF af 17. januar 2005 om harmonisering af radiofrekvenser i 24 GHz-området til tidsbegrænset anvendelse til kortdistanceradarudstyr til køretøjer i Fællesskabet (4).

               (3)

               I henhold til beslutning 2005/50/EF er anvendelsen af kortdistanceradarudstyr til biler i 24 GHz-området tidsbegrænset, og medlemsstaterne skal etablere et overvågningssystem med det formål at sætte tal på det antal køretøjer, der er udstyret med kortdistanceradarudstyr i 24 GHz-området, og som er registreret på deres territorium.

               (4)

               Direktiv 72/245/EØF som ændret ved Kommissionens direktiv 2005/49/EF (5) gav medlemsstaterne passende midler til at gennemføre denne overvågning. Direktiv 70/156/EØF blev ændret i overensstemmelse hermed.

               (5)

               Siden da er det blevet klart, at måden, hvorpå disse oplysninger tilvejebringes, kan forenkles for kortdistanceradarudstyr i 24 GHz-området, og at det er unødvendigt af overvågningshensyn at kræve oplysninger i EF-overensstemmelseserklæringen om anvendelse af kortdistanceradarudstyr i 79 GHz-området ud over oplysninger om kortdistanceradarudstyr i 24 GHz-området, idet 79 GHz-frekvensbåndet ikke interfererer med andre applikationer, og dets anvendelse ikke er begrænset. Kravene i forbindelse med anvendelsen af kortdistanceradarudstyr i 24 GHz-området bør derfor ændres, og kravene til anvendelsen af kortdistanceradarudstyr i 79 GHz-området i direktiv 72/245/EØF bør derfor udgå. Dette direktiv har ingen indflydelse på eksisterende godkendelser af køretøjer uden kortdistanceradarudstyr i 24 GHz-området.

               (6)

               Det er kun de tekniske tjenester, der udsteder erklæringer i overensstemmelse med modellen i bilag III C til direktiv 72/245/EØF. Ingen yderligere myndighed eller administration er inddraget i denne proces. Følgelig er den yderligere stempling af erklæringen, som der i øjeblikket kræves, unødvendig og vil blive ophævet.

               (7)

               Direktiv 72/245/EØF bør følgelig ændres i overensstemmelse hermed.

               (8)

               Ændringerne af direktiv 72/245/EØF indvirker på direktiv 70/156/EØF. Direktiv 70/156/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (9)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg for tilpasning til den tekniske udvikling, som er nedsat i henhold til artikel 13 i direktiv 70/156/EØF —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Ændring af direktiv 72/245/EØF
   I direktiv 72/245/EØF foretages følgende ændringer:

               1)

               I bilag I udgår punkt 2.1.14.

               2)

               Bilag II A ændres således:

                           a)

                           Punkt 12.7.1. affattes således:

                                       »12.7.1.

                                       køretøj udstyret med 24 GHz-kortdistanceradarudstyr: Ja/nej/ekstraudstyr (overstreg det ikke gældende)«.

                           b)

                           Punkt 12.7.2. udgår.

               3)

               I tillæg til bilag III A foretages følgende ændringer:

                           a)

                           Punkt 1.3.1. affattes således:

                                       »1.3.1.

                                       køretøj udstyret med 24 GHz-kortdistanceradarudstyr: Ja/nej/ekstraudstyr (overstreg det ikke gældende)«.

                           b)

                           Punkt 1.3.2. udgår.

               4)

               I bilag III C udgår rubrikken »myndighedens stempel«.

         Artikel 2
   Ændring af direktiv 70/156/EØF
   I direktiv 70/156/EØF foretages følgende ændringer:

               1)

               I bilag I foretages følgende ændringer:

                           a)

                           Punkt 12.7.1. affattes således:

                                       »12.7.1.

                                       køretøj udstyret med 24 GHz-kortdistanceradarudstyr: Ja/nej/ekstraudstyr (overstreg det ikke gældende)«.

                           b)

                           Punkt 12.7.2. udgår.

               2)

               I bilag III, del I, A, foretages følgende ændringer:

                           a)

                           Punkt 12.7.1. affattes således:

                                       »12.7.1.

                                       køretøj udstyret med 24 GHz-kortdistanceradarudstyr: Ja/nej/ekstraudstyr (overstreg det ikke gældende)«.

                           b)

                           Punkt 12.7.2. udgår.

               3)

               I bilag IX, side 2 af alle EF-overensstemmelseserklæringer foretages følgende ændringer:

                           a)

                           Punkt 50. affattes således, og der indsættes samtidig en fodnote:

                                       »50.

                                       Bemærkninger (6)

                           b)

                           Punkt 50.1. 50.2. og 50.3. udgår.

         Artikel 3
   Gennemførelse
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 30. juni 2006 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser fra den 1. juli 2006.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 4
   Ikrafttræden
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 5
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 6. marts 2006.

            På Kommissionens vegne

         Günter VERHEUGEN

            Næstformand

      (1)  EFT L 42 af 23.2.1970, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/64/EF (EUT L 310 af 25.11.2005, s. 10).

      (2)  EFT L 152 af 6.7.1972, s. 15. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2005/83/EF (EUT L 305 af 24.11.2005, s. 32).

      (3)  EUT L 241 af 13.7.2004, s. 66.

      (4)  EUT L 21 af 25.1.2005, s. 15.

      (5)  EUT L 194 af 26.7.2005, s. 12.

      (6)  Hvis køretøjet er udstyret med 24 GHz-kortdistanceradarudstyr i henhold til beslutning 2005/50/EF, anfører fabrikanten her: »Køretøj udstyret med 24 GHz-kortdistanceradarudstyr«.«


Avis juridique important

|

31986L0188

Rådets direktiv 86/188/EØF af 12. maj 1986 om beskyttelse af arbejdstagere mod risici ved at være udsat for støj under arbejdet

EF-Tidende nr. L 137 af 24/05/1986 s. 0028 - 0034 den finske specialudgave: kapitel 5 bind 4 s. 0076  den svenske specialudgave: kapitel 5 bind 4 s. 0076

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 12. maj 1986  om beskyttelse af arbejdstagere mod risici ved at vaere udsat for stoej under arbejdet  (86/188/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, udarbejdet efter hoering af Det raadgivende udvalg for sikkerhed, hygiejne og sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  I henhold til Raadets resolutioner af 29. juni 1978 og 27. februar 1984 om De europaeiske Faellesskabers handlingsprogrammer vedroerende sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen (4) skal der ivaerksaettes specifikke, harmoniserede foranstaltninger til beskyttelse af arbejdstagere mod stoej; de eksisterende foranstaltninger paa dette omraade afviger fra stat til stat, og der er et paatraengende behov for en indbyrdes tilnaermelse og forbedring af bestemmelserne;  i en lang raekke arbejdssituationer er der tale om udsaettelse for et hoejt stoejniveau, og talrige arbejdstagere udsaettes derved for en potentiel risiko for deres sundhed og sikkerhed;  en begraensing af stoejbelastningen vil navnlig reducere risikoen for hoereskader foraarsaget af stoej;  naar stoejniveauet paa arbejdspladsen medfoerer en risiko for arbejdstagernes helbred og sikkerhed, vil en begraensning af stoejbelastningen nedsaette denne risiko, uden at dette dog beroerer de bestemmelser, der gaelder for begraensning af lydemissionen;  en nedsaettelse af stoejniveauet under arbejdet gennemfoeres mest effektivt ved indfoerelse af forebyggende foranstaltninger allerede fra installationernes planlaegning, samt ved valg af mindre stoejende materiel, arbejdsgang og arbejdsmetoder; denne nedsaettelse boer fortrinsvis ske ved stoejkilden;  anskaffelse og brug af individuelle hoerevaern er en noedvendig supplerende foranstaltning ud over at reducere stoejen ved stoejkilden, naar det ikke med rimelighed paa anden maade kan undgaas, at arbejdstageren udsaettes for stoej;  stoej er en agens, der er omfattet af Raadets direktiv 80/1107/EOEF af 27. november 1980 om beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved at vaere udsat for kemiske, fysiske og biologiske agenser under arbejdet (5); artikel 3 og 4 i naevnte direktiv aabner mulighed for at fastsaette graensevaerdier og andre saerlige bestemmelser for de omhandlede agenser;  en raekke tekniske aspekter boer praeciseres og kan tages op til revision paa baggrund af erfaringer og fremskridt paa det tekniske og videnskabelige omraade;  den nu foreliggende situation i medlemsstaterne goer det ikke muligt at fastsaette noget niveau for stoejbelastning, under hvilket der ikke laengere bestaar nogen risiko for arbejdstagernes hoerelse;  den foreliggende videnskabelige erfaring med virkningerne paa helbredet af stoejbelastning, bortset fra virkningerne for hoerelsen, goer det ikke muligt at fastsaette noejagtige sikkerhedsniveauer; stoejnedsaettelse formindsker imidlertid risikoen for sygdomme, som ikke staar i forbindelse med en paavirkning af hoerelsen; dette direktiv omfatter bestemmelser, som boer behandles igen paa grundlag af den indvundne erfaring og udviklingen i den videnskabelige og tekniske viden paa dette omraade -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  1. Dette direktiv, som er tredje saerdirektiv i henhold til direktiv 80/1107/EOEF, har til formaal at beskytte arbejdstagerne mod risici for deres hoerelse og, i det omfang det udtrykkeligt fastsaettes i direktivet, mod risici for deres helbred og sikkerhed, herunder at forebygge saadanne risici, som skyldes eller kan skyldes, at de er udsat for stoej under arbejdet.  2. Dette direktiv gaelder for alle arbejdstagere, herunder arbejdstagere, som er udsat for bestraaling fra materiale, der henhoerer under Euratom-traktaten, men ikke for arbejdstagere inden for soefart og luftfart.  I dette direktiv forstaas ved »arbejdstagere inden for soefart og luftfart« besaetningen om bord.  Paa forslag af Kommissionen undersoeger Raadet inden den 1. januar 1990 muligheden for at anvende dette direktiv paa arbejdstagere inden for soefart og luftfart.  3. Dette direktiv indskraenker ikke medlemsstaternes ret til under overholdelse af traktaten at anvende eller indfoere love eller administrative bestemmelser, der, naar dette er muligt, sikrer en mere vidtgaaende beskyttelse af arbejdstagerene og/eller tilsigter at nedbringe det stoejniveau, de er udsat for under arbejdet, gennem indgriben ved stoejkilden, navnlig med henblik paa et naa stoejvaerdier, hvorved unoedvendige gener undgaas.  Artikel 2  I dette direktiv forstaas foelgende udtryk paa den anfoerte maade:  1. En arbejdstagers daglige personlige stoejbelastning L EP, d  En arbejdstagers daglige stoejbelastning udtrykkes i dB (A) ved hjaelp af foelgende formel:  1.2.3 // L EP, d = LAeq, Te + 10 log10   // Te To   // hvor:  1.2.3.4.5.6.7.8.9.10.11.12 // LAeq, Te = 10 log10   // {  // 1 Te  // l   // Te o   // [   // pA (t ) po  // ]   // 2  // dt   // }   //  1.2 // Te =   // den daglige varighed af en arbejdstagers personlige stoejbelastning.   // To =   // 8 h = 28 800 s.   // po =   // 20 mPa.   // pA =   // oejebliksvaerdien af det A-vaegtede lydtrykniveau i pascal, som en person, der eventuelt bevaeger sig fra sted til sted under arbejdet, er udsat for i luften ved almindeligt lufttryk; den bestemmes, fortrinsvis i personens fravaer, ud fra maalinger, der foretages paa de steder, ud for hvilke personens oerer befinder sig under arbejdet, ved hjaelp af en teknik, der reducerer indflydelsen paa lydfeltet mest muligt.   //   // Saafremt mikrofonen skal anbringes meget naer ved kroppen, boer der foretages passende justeringer for at muliggoere bestemmelse af et aekvivalent, neutralt lydtryksfelt.  Ved maalingen af den daglige personlige stoejbelastning tages der ikke hensyn til eventuel individuel anvendelse af hoerevaern.  2. Det ugentlige gennemsnit af dagvaerdierne L EP, w  Det ugentlige gennemsnit af dagvaerdierne beregnes efter ligningen:  1.2.3.4.5.6.7 // L EP, w = 10 log10   // [   // 1 5   // m S  k=1  // 100,1 ( L EP, d ) k   // ]    //  hvor (L EP, d ) k er vaerdierne for L EP, d for hver af de m arbejdsdage i den paagaeldende uge.  Artikel 3  1. Stoejen under arbejdet skal vurderes og om noedvendigt maales med henblik paa at identificere de i dette direktiv omhandlede arbejdstagere og arbejdssteder og at fastlaegge de forhold, hvorunder de specifikke bestemmelser i direktivet finder anvendelse.  2. Den i stk. 1 omhandlede vurdering og maaling skal paa arbejdsgivernes ansvar med passende mellemrum tilrettelaegges og gennemfoeres med kompetence.  Hver enkelt vurdering/maaling skal vaere repraesentativ for arbejdstagerens daglige personlige stoejbelastning.  De metoder og det apparatur, der benyttes, skal vaere tilpasset de bestaaende forhold, idet der navnlig tages hensyn til den stoej, der skal maales, belastningens varighed, omgivelserne og maaleapparaturets saerlige beskaffenhed.  Metoderne og apparaturet skal goere det muligt at bestemme de i artikel 2 definerede stoerrelser og afgoere, om de i dette direktiv fastsatte vaerdier er overskredet i det enkelte tilfaelde. 3. Medlemsstaterne kan bestemme, at den personlige stoejbelastning skal erstattes af stoejen registreret paa arbejdsstedet. I saa fald erstattes kriteriet om personlig stoejbelastning, for saa vidt angaar artikel 4-10, af kriteriet om belastning over den daglige arbejdstid, men mindst for 8 timer, paa de steder hvor arbejdstagerne befinder sig.  Medlemsstaterne kan endvidere bestemme, at der ved maalingen af stoejen saerligt skal tages hensyn til impulsstoej.  4. Arbejdstagerne og/eller disses repraesentanter i virksomheden eller anlaegget medvirker i overensstemmelse med national lovgivning og praksis ved vurdering og maaling i henhold til stk. 1. Resultaterne skal tages op til revision, naar der er grund til at formode, at de er ukorrekte, eller hvis der er indfoert en reel aendring i arbejdet.  5. Registreringen og opbevaringen af de oplysninger, der opnaas ved anvendelse af denne artikel, sikres i en passende form i overensstemmelse med national lovgivning og praksis.  Den ansvarlige laege og/eller myndighed samt arbejdstagerne og/eller deres repraesentanter i virksomheden har adgang til disse oplysninger i overensstemmelse med national lovgivning og praksis.  Artikel 4  1. Kan en arbejdstagers daglige personlige stoejbelastning eller den maksimale vaerdi af det oejeblikkelige, ikke-vaegtede lydtryk forventes at overstige henholdsvis 85 dB (A) og 200 Pa (1), traeffes der passende foranstaltninger med henblik paa at sikre:  a) at arbejdstagerne og/eller disses repraesentanter i virksomheden eller anlaegget modtager fyldestgoerende oplysninger og, naar det er relevant, fyldestgoerende oplaering for saa vidt angaar:  - de potentielle risici for hoereskader som foelge af udsaettelse for stoej,  - de foranstaltninger, der er truffet i medfoer af dette direktiv,  - pligten til at overholde forebyggelses- og beskyttelsesforanstaltninger i overensstemmelse med den nationale lovgivning,  - brugen af individuelle hoerevaern og betydningen af kontrollen af hoereevnen i overensstemmelse med artikel 7;  b) at arbejdstagerne og/eller disses repraesentanter i virksomheden eller anlaegget har adgang til resultaterne af den stoejvurdering og -maaling, der er udfoert i henhold til artikel 3, og kan faa betydningen af disse resultater forklaret.  2. Paa arbejdssteder, hvor arbejdstagerens daglige personlige stoejbelastning kan overstige 85 dB (A), underrettes arbejdstagerne paa passende maade om, hvor og hvornaar bestemmelserne i artikel 6 skal anvendes.  Paa arbejdssteder, hvor arbejdstagerens daglige stoejbelastning kan overstige 90 dB (A) eller den maksimale vaerdi af det oejeblikkelige, ikke-vaegtede lydtryk kan overstige 200 Pa, gives den i foerste afsnit naevnte underretning, naar dette med rimelighed kan gennemfoeres, ved en hensigtsmaessig afmaerkning. Saadanne steder afgraenses endvidere og undergives adgangsbegraensning, hvis belastningsrisikoen berettiger hertil, og hvis disse foranstaltninger med rimelighed kan gennemfoeres.  Artikel 5  1. Risici ved stoejbelastning skal nedsaettes til det laveste niveau, der med rimelighed kan opnaas under hensyn til den tekniske udvikling og til de foranstaltninger, der er til raadighed for at faa stoejen under kontrol, navnlig ved kilden.  2. Naar arbejdstagerens daglige personlige stoejbelastning eller den maksimale vaerdi af det oejeblikkelige, ikke-vaegtede lydtryk overstiger henholdsvis 90 dB (A) og 200 Pa:  a) fastslaas grundene til disse overskridelser, og arbejdsgiveren udarbejder og ivaerksaetter et program for foranstaltninger af teknisk art og/eller vedroerende tilrettelaeggelsen af arbejdet med henblik paa at begraense arbejdstagernes stoejbelastning, hvis dette med rimelighed kan gennemfoeres;  b) skal arbejdstagerne og disses repraesentanter i virksomheden eller anlaegget have fyldestgoerende oplysninger om disse overskridelser og om de foranstaltninger, der er truffet i medfoer af litra a).  Artikel 6  1. Med forbehold af artikel 5 skal der, naar en arbejdstagers daglige personlige stoejbelastning eller den maksimale vaerdi af det oejeblikkelige, ikke-vaegtede lydtryk overstiger henholdsvis 90 dB (A) og 200 Pa, anvendes individuelle hoerevaern.  2. Naar den i stk. 1 omhandlede stoejbelastning kan forventes at overstige 85 dB (A), skal arbejdstagerne have stillet individuelle hoerevaern til raadighed.  3. Individuelle hoerevaern skal stilles til raadighed af arbejdsgiveren i tilstraekkeligt antal, og modellerne skal vaelges under medvirken af de paagaeldende arbejdstagere i overensstemmelse med national lovgivning og praksis.  Hoerevaernene skal tilpasses efter den enkelte arbejdstagers behov og svare til dennes arbejdsforhold under hensyn til hans sikkerhed og helbred. De anses, for saa vidt angaar dette direktiv, som passende og tilstraekkelige, hvis det, naar de baeres korrekt, med rimelighed kan antages, at risikoen for hoerelsen holdes paa et niveau, der ligger under det i stk. 1 omhandlede stoejbelastningsniveau.  4. Saafremt gennemfoerelsen af denne artikel medfoerer en risiko for ulykker, skal denne risiko begraenses ved egnede foranstaltninger i det omfang, det med rimelighed kan gennemfoeres.  Artikel 7  1. Naar det ikke med rimelighed er muligt at nedbringe en arbejdstagers daglige personlige stoejbelastning til under 85 dB (A), har arbejdstageren ret til at faa hoereevnen kontrolleret af en laege eller under en laeges ansvar og, hvis laegen finder det noedvendigt, af en specialist.  Bestemmelserne for ivaerksaettelsen af denne kontrol fastsaettes af medlemsstaterne i overensstemmelse med deres lovgivning og praksis.  2. Formaalet med kontrollen er at konstatere enhver hoerenedsaettelse, som skyldes stoej, og at bevare hoereevnen.  3. Resultaterne af kontrollen opbevares i overensstemmelse med national lovgivning og praksis.  Arbejdstagerne har adgang til de resultater, der vedroerer dem selv, for saa vidt national lovgivning og praksis tillader det.  4. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa, at laegen og/eller den ansvarlige myndighed som led i kontrollen giver passende vejledning om de individuelle foranstaltninger til beskyttelse eller forebyggelse, der eventuelt skal traeffes.  Artikel 8  1. Medlemsstaterne traeffer passende foranstaltninger med henblik paa at sikre foelgende:  a) ved planlaegningen, opfoerelsen og/eller opstillingen af nye installationer (nye fabriksbygninger, installationer eller maskiner, udvidelse eller vaesentlig aendring af eksisterende fabrikker eller installationer, udskiftning af installationer eller maskiner) skal bestemmelserne i artikel 5, stk. 1. overholdes;  b) naar nyt materiel (vaerktoej, maskiner, apparater osv.), der skal benyttes under arbejdet, vil kunne udsaette en arbejdstager, som anvender det paa korrekt maade i en arbejdstid paa 8 timer, for en daglig personlig stoejbelastning paa 85 dB (A) eller derover eller et oejeblikkeligt, ikke-vaegtet lydtryk, hvis maksimale vaerdi er paa 200 Pa eller derover, skal der stilles fyldestgoerende oplysninger til raadighed om den stoej, der frembringes under naermere bestemte anvendelsesforhold.  2. Raadet udsteder paa forslag af Kommissionen forskrifter, i henhold til hvilke det i stk. 1, litra b), omhandlede materiel ved hensigtsmaessig anvendelse ikke frembringer stoej, der kan indebaere risiko for hoerelsen, naar dette med rimelighed kan gennemfoeres.  Artikel 9  1. Saafremt forholdene paa en arbejdsplads medfoerer en betydelig variation fra den ene arbejdsdag til den anden i en arbejdstagers daglige personlige stoejbelastning, kan medlemsstaterne undtagelsesvis for arbejdstagere, der udfoerer saerlige arbejdsopgaver, fravige artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, men kun paa betingelse af, at en fyldestgoerende kontrol viser, at arbejdstagerens gennemsnitlige, ugentlige stoejbelastning ikke overskrider den i de naevnte bestemmelser fastsatte vaerdi.  2. a) I undtagelsestilfaelde, hvor det ved hjaelp af foranstaltninger af teknisk art eller vedroerende arbejdets tilrettelaeggelse ikke med rimelighed er muligt at nedbringe en arbejdstagers daglige personlige stoejbelastning til under 90 dB (A), og det ikke kan sikres, at de i artikel 6 foreskrevne individuelle hoerevaern er passende og tilstraekkelige i henhold til stk. 3, andet afsnit, i samme artikel, kan medlemsstaterne fravige denne bestemmelse for begraensede tidsrum, idet disse fravigelser kan forlaenges.  I saa fald skal der dog benyttes hoerevaern, der giver den bedst mulige beskyttelse, som med rimelighed kan gennemfoeres.  b) Endvidere kan medlemsstaterne for arbejdstagere, der udfoerer saerlige arbejdsopgaver, undtagelsesvis fravige artikel 6, stk. 1, hvis gennemfoerelsen af denne bestemmelse foerer til en foroegelse af den samlede risiko for de paagaeldende arbejdstageres helbred og/eller sikkerhed, og der ikke med rimelighed kan opnaas en mindskelse af denne risiko paa anden maade.  c) Til de i litra a) og b) omhandlede fravigelser skal knyttes betingelser, der under hensyn til de saerlige forhold sikrer, at de dermed forbundne risici holdes paa det lavest mulige niveau. Fravigelserne skal regelmaessigt tages op til fornyet overvejelse og traekkes tilbage, naar dette med rimelighed kan gennemfoeres.  d) Medlemsstaterne fremsender til Kommissionen hvert andet aar en fyldestgoerende oversigt over de i litra a) og b) omhandlede fravigelser. Kommissionen underretter medlemsstaterne herom paa passende maade.  Artikel 10  Raadet tager dette direktiv op til fornyet behandling paa forslag af Kommissionen senest den 1. januar 1994, navnlig under hensyn til den videnskabelige og teknologiske udvikling og paa beggrund af de indvundne erfaringer i forbindelse med gennemfoerelsen af dette direktiv, med henblik paa at nedsaette de risici, der er forbundet med stoejbelastning.  I forbindelse med denne fornyede behandling bestraeber Raadet sig paa, efter forslag fra Kommissionen, at udarbejde en vejledning for maaling af stoej, der er mere praecis end den i bilag I anfoerte.  Artikel 11  Medlemsstaterne drager omsorg for, at arbejdstager- og arbejdsgiverorganisationerne hoeres inden vedtagelsen af foranstaltningerne om gennemfoerelsen af dette direktiv, og at arbejdstagerrepraesentanterne paa de virksomheder eller anlaeg, hvor saadanne findes, kan sikre sig, at de paagaeldende foranstaltninger finder anvendelse, eller medvirke ved deres anvendelse. Artikel 12  1. Maaling af stoej og kontrol af arbejdstagernes hoereevne gennemfoeres efter metoder, der som et minimum opfylder betingelserne i henholdsvis artikel 3 og 7.  2. Bilag I og II indeholder vejledning vedroerende maaling af stoej og vedroerende kontrol af arbejdstagernes hoereevne.  Disse bilag tilpasses til den tekniske udvikling i overensstemmelse med direktiv 80/1107/EOEF og efter fremgangsmaaden i artikel 10 i dette direktiv.  Artikel 13  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for senest den 1. januar 1990 at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.  For saa vidt angaar Den hellenske Republik og republikken Portugal er den gaeldende dato dog den 1. januar 1991.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom.  Artikel 14  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. maj 1986.  Paa Raadets vegne  W. F. van EEKELEN  Formand  (1) EFT nr. C 289 af 5. 11. 1982, s. 1 og EFT nr. C 214 af 14. 8. 1984, s. 11.  (2) EFT nr. C 46 af 20. 2. 1984, s. 130 og EFT nr. C 117 af 30. 4. 1984, s. 5.  (3) EFT nr. C 23 af 30. 1. 1984, s. 36.  (4) EFT nr. C 165 af 11. 7. 1978, s. 1 og EFT nr. C 67 af 8. 3. 1984, s. 2.  (5) EFT nr. L 327 af 3. 12. 1980, s. 8.  (1) 140 dB i forhold til 20 mPa.  Saafremt den maksimale vaerdi af det A-vaegtede lydtryk, maalt med en lydtrykmaaler, der anvender tidsvaegtningen I (ifoelge IEC 651), ikke overstiger 130 dB (AI), kan det antages, at den maksimale vaerdi af det oejeblikkelige, ikke-vaegtede lydtryk ikke overstiger 200 Pa.  BILAG I  VEJLEDNING VEDROERENDE MAALING AF STOEJ  A. 1. Generelt  De i artikel 2 definerede stoerrelser skal:  i) enten maales direkte ved hjaelp af integrerende lydtrykmaalere,  ii) eller beregnes ud fra maalinger af lydtrykket og belastningens varighed.  Maalingerne kan foretages paa det eller de arbejdssteder, hvor arbejdstagerne er beskaeftiget, eller ved hjaelp af instrumenter, der er fastgjort til en person.  Maalingerne skal placeres saaledes og vaere af en saadan varighed, at stoejbelastningen i loebet af den daglige arbejdsperiode kan bestemmes.  2. Udstyr  2.1. Hvis der anvendes integrerende lydtrykmaalere til at bestemme gennemsnittet, skal de opfylde forskrifterne i IEC-norm 804.  Hvis der anvendes lydtrykmaalere, skal de opfylde forskrifterne i IEC-norm 651. Der foretraekkes instrumenter, som er forsynet med en overbelastningsindikator.  Hvis maalemetoderne som et mellemstadium omfatter optagelse af signaler paa baand, skal der ved analysen af oplysningerne tages hensyn til potentielle fejl, der skyldes optagelses- og afspilningsprocessen.  2.2. Et apparat, der anvendes til direkte maaling af den maksimale spidsvaerdi af det oejeblikkelige, ikke-vaegtede lydtryk, skal have en stigningstid, der ikke overstiger 100 ms.  2.3. Alt udstyr skal underkastes en justering i et laboratorium med regelmaessige mellemrum.  3. Maaling  3.1. Kontrollen paa stedet foretages ved hver maaledags begyndelse og afslutning.  3.2. Maalingen af lydtrykket boer fortrinsvis foretages i et neutralt lydfelt paa arbejdsstedet (dvs. i den paagaeldende persons fravaer), idet mikrofonen anbringes paa de steder, hvor det mest stoejudsatte oere normalt befinder sig.  Saafremt den paagaeldende persons tilstedevaerelse er noedvendig:  i) boer mikrofonen anbringes i en afstand fra hovedet, der reducerer brydningens og afstandens virkninger paa den maalte vaerdi mest muligt (0,1 m er en passende afstand);  ii) saafremt mikrofonen skal anbringes meget naer ved kroppen, boer der foretages passende justeringer for at bestemme et aekvivalent neutralt lydtryksfelt.  3.3. Tidsvaegtningerne »S« og »F« er i almindelighed paalidelige, saa laenge maaletidsintervallet er stort i forhold til den valgte vaegtnings tidskonstant, men kan ikke anvendes til at bestemme LAeq, Te naar stoejniveauet svinger meget hurtigt.  3.4. Indirekte maaling af belastningen:  Resultatet af den direkte maaling LAeq, Te kan tilnaermes takket vaere kendskabet til belastningens varighed og maalingen af de forskellige stoejniveauer, der tydeligt kan paavises; en stikproevemetode og en statistisk fordeling kan vise sig nyttige.  4. Stoejmaalingens praecision og bestemmelse af belastningen  Udstyrstypen og resultaternes standardafvigelse fra hinanden paavirker maalingens praecision. Naar der foretages en sammenligning med en stoejgraense, er maalepraecisionen afgoerende for, om det ved aflaesningen af vaerdierne kan konstateres, om graensen er overskredet eller ikke; hvis dette ikke er muligt, skal maalingen gentages med en bedre praecision.  De mest praecise maalinger goer det muligt at traeffe en afgoerelse i alle tilfaelde. B. Kortvarige maalinger, der foretages ved hjaelp af enkle lydtrykmaalere, er fuldt ud tilfredsstillende paa arbejdspladser, hvor arbejdstagerne har et fast arbejdssted og gentager den samme form for arbejde, som i det store og hele frembringer den samme bredbaandsstoej hele dagen. Men naar det lydtryk, som en arbejdstager udsaettes for, har store svingninger over et bredt niveauomraade, og/eller dets tidskarakteristika er uregelmaessige, bliver det mere og mere indviklet at bestemme en arbejdstagers daglige personlige stoejbelastning; den mest noejagtige metode bestaar saa i at iagttage belastningen under hele arbejdsperioden ved hjaelp af en integrerende lydtrykmaaler til bestemmelse af gennemsnittet.  Naar en integrerende lydmaaler til bestemmelse af gennemsnittet, som opfylder forskrifterne i IEC-norm 804 (og som er velegnet til maaling af impulsholdig stoejs energiaekvivalente lydtrykniveau), mindst overholder forskrifterne i klasse 1 og er blevet underkastet en passende justering i et laboratorium, og naar mikrofonen er rigtigt anbragt (jf. punkt 3.2), goer resultaterne det med visse undtagelser muligt at afgoere, om belastningen er overskredet (jf. punkt 4), selv i komplicerede situationer; denne metode finder foelgelig generel anvendelse og er velegnet som referencegrundlag.  BILAG II  VEJLEDNING VEDROERENDE KONTROL AF ARBEJDSTAGERNES HOEREEVNE  Ved kontrollen af arbejdstagernes hoereevne skal foelgende faktorer tages i betragtning:  1. Kontrollen boer foretages i overensstemmelse med arbejdsmedicinsk praksis og omfatte:  - i paakommende tilfaelde, en foerste undersoegelse, der foretages inden arbejdstageren udsaettes for stoej, eller i begyndelsen af denne periode,  - regelmaessige undersoegelser, hvis hyppighed afpasses efter risikoens omfang og fastlaegges af laegen.  2. Hver undersoegelse boer mindst bestaa af en otoskopi i forbindelse med en audiometrisk undersoegelse, der omfatter en bestemmelse af hoeretaerskelen for rene toner via luftledning i overensstemmelse med punkt 6.  3. Foerste undersoegelse boer omfatte anamnese; den foerste otoskopi og den audiometriske undersoegelse boer gentages inden for en 12-maaneders periode.  4. Rutinemaessige undersoegelser boer finde sted mindst hvert femte aar, hvis arbejdstagernes daglige personlige stoejbelastning ikke overstiger 90 dB (A).  5. Undersoegelserne boer foretages af kompetente personer paa omraadet i overensstemmelse med national lovgivning og praksis, og de kan finde sted i etaper (forebyggende undersoegelse, undersoegelse hos specialist).  6. Den audiometriske undersoegelse boer opfylde forskrifterne i ISO-norm 6189-1983, suppleret som foelger:  Audiometeret skal ogsaa daekke frekvensen 8 000 Hz; det omgivende stoejniveau skal goere det muligt at maale et hoeretaerskelniveau lig med 0 dB i forhold til ISO-norm 389-1975.  Andre metoder kan dog ogsaa anvendes, hvis de giver sammenlignelige resultater.


Avis juridique important

|

31976L0762

Rådets direktiv 76/762/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tågeforlygter på motordrevne køretøjer samt om lamper til disse lygter

EF-Tidende nr. L 262 af 27/09/1976 s. 0122 - 0134 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 5 s. 0151  den græske specialudgave: Kapitel 13 bind 4 s. 0097  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 5 s. 0151  den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 5 s. 0161  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 5 s. 0161

++++  RAADETS DIREKTIV  af 27 . juli 1976  om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om taageforlygter paa motordrevne koeretoejer samt om lamper til disse lygter   ( 76/762/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  De tekniske forskrifter , som motordrevne koeretoejer skal opfylde i henhold til de enkelte staters lovgivning , omfatter blandt andet taageforlygter ;  disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat ; det er derfor paakraevet , at ensartede forskrifter vedtages af samtlige medlemsstater enten som tillaeg til eller i stedet for deres nugaeldende bestemmelser saerlig med henblik paa , at fremgangsmaaden for EOEF-standardtypegodkendelse , i henhold til Raadets direktiv 70/156/EOEF af 6 . februar 1970 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne koeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil ( 3 ) kan anvendes for alle koeretoejstyper ;  faelles forskrifter for montering af lygter og lyssignalapparater paa motordrevne koeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil er fastsat ved direktiv 76/756/EOEF ( 4 ) ;  gennem en harmoniseret fremgangsmaade ved typegodkendelse for taageforlygter kan den enkelte medlemsstat kontrollere , om de faelles forskrifter for fremstilling og afproevninger er overholdt , og underrette de oevrige medlemsstater herom ved fremsendelse af en kopi af det typegodkendelsesskema , der udstedes for hver type taageforlygte ; anbringelse af et EOEF-godkendelsesmaerke paa alle lygter , der er fremstillet i overensstemmelse med den godkendte type , overfloediggoer en teknisk kontrol med disse lygter i de oevrige medlemsstater ;  det er vigtigt , at der tages hensyn til de tekniske forskrifter , der paa dette omraade er vedtaget af FN-organet Den oekonomiske kommission for Europa i dets regulativ nr . 19 ( Uniform provisions concerning the approval of motor vehicle fog lights ) ( 5 ) , der som bilag er knyttet til Agreement of 20 March 1958 concerning the adoption of uniform conditions for approval and reciprocal recognition of approval for motor vehicle equipment and parts ;  indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om motordrevne koeretoejer indebaerer en gensidig anerkendelse medlemsstaterne imellem af den kontrol , som hver af dem udoever paa grundlag af de faelles forskrifter -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  1 . Den enkelte medlemsstat meddeler EOEF-typegodkendelse for enhver type taageforlygte , der er i overensstemmelse med fremstillings - og afproevningsforskrifterne i bilag 0 , II , III , IV og V .  2 . Den medlemsstat , der har meddelt EOEF-typegodkendelsen , traeffer - om fornoedent i samarbejde med de kompetente myndigheder i de oevrige medlemsstater - de noedvendige foranstaltninger til i paakraevet omfang at kontrollere , at produktionen er i overensstemmelse med den godkendte type . Kontrollen udoeves ved stikproever .  Artikel 2  Medlemsstaterne tildeler fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede et EOEF-godkendelsesmaerke som vist i bilag II for hver type taageforlygte , som de godkender i medfoer af artikel 1 .  Medlemsstaterne traeffer alle hensigtsmaessige foranstaltninger for at hindre , at der anvendes maerker , som kan medfoere , at taageforlygter , for hvilke der er meddelt typegodkendelse i medfoer af artikel 1 , forveksles med andre anordninger .  Artikel 3  1 . Medlemsstaterne kan ikke af grunde , der vedroerer taageforlygters udfoerelse eller funktion , forbyde markedsfoering af disse , naar de er forsynet med EOEF-godkendelsesmaerke .  2 . En medlemsstat kan dog forbyde markedsfoering af taageforlygter , som er forsynet med EOEF-godkendelsesmaerke , men som systematisk afviger fra den godkendte prototype .  Den paagaeldende medlemsstat underretter omgaaende de oevrige medlemsstater og Kommissionen om de trufne foranstaltninger og begrunder samtidig sin beslutning .  Artikel 4  De kompetente myndigheder i den enkelte medlemsstat tilsender inden en maaned de kompetente myndigheder i de oevrige medlemsstater kopi af de godkendelsesskemaer , hvoraf en model er vist i bilag I , hver type taageforlygte , for hvilke de meddeler eller naegter typegodkendelse .  Artikel 5  1 . Konstaterer en medlemsstat , der har meddelt en EOEF-typegodkendelse , at flere med samme EOEF-typegodkendelsesmaerke forsynede taageforlygter ikke svarer til den type , som den har typegodkendt , traeffer den de noedvendige foranstaltninger for at sikre at produktionen bringes i overensstemmelse med den godkendte type . De kompetente myndigheder i den paagaeldende medlemsstat underretter de kompetente myndigheder i de oevrige medlemsstater om de trufne foranstaltninger , der , hvis uoverensstemmelsen er systematisk , vil kunne medfoere inddragelse af EOEF-typegodkendelsen . Disse myndigheder traeffer de samme foranstaltninger , naar de af de kompetente myndigheder i en anden medlemsstat underrettes om saadan manglende overensstemmelse .  2 . De kompetente myndigheder i medlemsstaterne underretter inden en maaned hinanden om inddragelse af en meddelt EOEF-typegodkendelse og om grundene hertil .  Artikel 6  Enhver afgoerelse truffet paa grundlag af de til gennemfoerelse af dette direktiv udstedte bestemmelser , hvorved en typegodkendelse naegtes eller inddrages , eller hvorved der udstedes forbud mod salg eller brug , skal noeje begrundes . Saadanne afgoerelser skal meddeles de paagaeldende med oplysning om de i henhold til medlemsstaternes lovgivning , foreliggende retsmidler og om fristerne for disses anvendelse .  Artikel 7  Medlemsstaterne kan ikke naegte EOEF-standardtypegodkendelse eller national godkendelse af et koeretoej af grunde , som vedroerer tageforlygter , naar disse er forsynet med EOEF-typegodkendelsesmaerke og monteret som foreskrevet i direktiv 76/756/EOEF .  Artikel 8  Medlemsstaterne kan ikke naegte eller forbyde salg , registrering , ibrugtagen eller brug af koeretoejer af grunde , som vedroerer taageforlygter , dersom disse er forsynet med EOEF-typegodkendelsesmaerke og monteret som foreskrevet i direktiv 76/756/EOEF .  Artikel 9  Ved koeretoejer forstaas i dette direktiv alle motordrevne koeretoejer med eller uden karosseri , der er bestemt til faerdsel paa vej , og som har mindst 4 hjul og en konstruktivt bestemt maksimalhastighed over 25 km/t , med undtagelse af skinnekoeretoejer , landbrugstraktorer og -maskiner samt entreprenoermateriel .  Artikel 10  AEndringer , der er noedvendige for at tilpasse forskrifterne i bilagene til den tekniske udvikling , gennemfoeres i overensstemmelse med den i artikel 13 i direktiv 70/156/EOEF fastsatte fremgangsmaade .  Artikel 11  1 . Medlemsstaterne vedtager og offentliggoer inden den 1 . juli 1977 de bestemmelser , der er noedvendige for at efterkomme dette direktiv , og underretter straks Kommissionen herom . De saetter disse bestemmelser i kraft senest fra den 1 . oktober 1977 .  2 . Efter meddelelsen af dette direktiv drager medlemsstaterne desuden omsorg for at Kommissionen underrettes i saa god tid , at den kan fremsaette sine eventuelle bemaerkninger om ethvert udkast til bestemmelser af administrativ eller lovmaessig karakter , som medlemsstaterne har til hensigt at udstede paa det af dette direktiv omfattede omraade .  Artikel 12  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 27 . juli 1976 .  Paa Raadets vegne  M . van der STOEL  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 55 af 13 . 5 . 1974 , s . 14 .  ( 2 ) EFT nr . C 109 af 19 . 9 . 1974 , s . 24 .  ( 3 ) EFT nr . L 42 af 23 . 2 . 1970 , s . 1 .  ( 4 ) Se side 1 i denne Tidende .  ( 5 ) Dokument fra Den oekonomiske kommission for Europa  E/ECE/324 Rev . 1/Add , 18 rev . 1 af 22 . 8 . 1974 .  E/ECE/TRANS/505 Rev . 1/Add , 18 rev . 1 af 22 . 8 . 1974 .  Bilagsfortegnelse  Bilag 0 (*)  Definitioner , almindelige forskrifter , belysning , produktionens overenstemmelse .  Bilag I  Model af EOEF-godkendelsesskema .  Bilag II  Forskrifter for EOEF-typegodkendelse og maerkning .   - Tillaeg : Eksempel paa EOEF-typegodkendelsesmaerke .  Bilag III (*)  Lamper .  Bilag IV (*)  Standardlamper til taageforlygter .  Bilag V (*)  Maaleskaerm .  (*) De tekniske krav i bilagene er de samme som kravene i regulativ nr . 19 , rev . 1 , fra Den oekonomiske kommission for Europa ; isaer er opdelingen i punkter den samme ; dette er grunden til , at hvis der for et punkt i regulativ nr . 19 , rev . 1 , ikke findes noget tilsvarende punkt i dette direktiv , er dets nummer angivet i parentes til orientering .  BILAG 0  DEFINITIONER , ALMINDELIGE FORSKRIFTER , BELYSNING , PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE  1 . DEFINITIONER  1.1 . " Taageforlygte "  Ved " taageforlygte " , den lygte , som tjener til at forbedre belysningen af vejen i tilfaelde af taage , snefald , uvejr eller stoevskyer ;  1.2 . " Typer af taageforlygter "  Ved " type af taageforlygter " saadanne , som ikke udviser vaesentlige indbyrdes forskelle , som isaer kan vedroere :  1.2.1 . fabriksmaerke eller firmamaerke ;  1.2.2 . det optiske systems kendetegn ;  1.2.3 . bestanddele , som kan aendre den optiske virkning gennem refleksion , refraktion eller absorption ;  1.2.4 . lampetype .   ( 2 . )   ( 3 . )   ( 4 . )  5 . ALMINDELIGE FORSKRIFTER  5.1 . Ethvert proeveeksemplar som indgives i overensstemmelse med punkt 1.2.3 i bilag II , skal efterkomme de i punkterne 6 og 7 angivne forskrifter .  5.2 . Taageforlygterne skal vaere konstrueret og fremstillet saaledes , at de ved normalt brug og til trods for de rystelser , de derved kan blive udsat for , forbliver funktionssikre og bevarer de i dette direktiv paabudte kendetegn . Lygteglassenes rigtige stilling skal vaere tydeligt angivet , og lygteglas og reflektor skal vaere fastgjort paa en maade , som hindrer enhver drejning under brug .  5.3 . Kontrol af overensstemmelse med forskrifterne i punkt 5 gennemfoeres ved visuel inspektion og om fornoedent ved en proeveopstilling .  6 . BELYSNING  6.1 . Taageforlygter skal vaere udfoert paa en saadan maade , at de giver belysning med begraenset blaendvirkning .  6.2 . Til kontrol af den belysning , som taageforlygterne afgiver , benyttes en skaerm anbragt lodret 25 m foran lygteglasset og vinkelret paa taageforlygternes akse . HV er punktet , hvor den vinkelrette linje fra lygtens centrum skaerer skaermen . Linjen hh er den vandrette linje igennem HV ( se bilag V ) .  6.3 . Hvor der ikke er tale om en forseglet  ( sealed-beam ) konstruktion , bruges en proevelampe med ufarvet lampe af den af fabrikanten i overensstemmelse med forskrifterne i bilag IV angivne type , fremstillet til en nominel spaending af 12 V og leveret af fabrikanten ; denne lampe tilfoeres stroem med den spaending , som giver den lysstroem , som er fastsat for de afproevninger , der svarer til dens type . I tilfaelde af en type af forseglet ( sealed-beam ) konstruktion , sker stroemforsyningen ved afproevningsspaendingen ( 6 V , 12 V eller 24 V efter det foreliggende tilfaelde ) .  6.4 . Lyskeglen skal paa skaermen i en bredde af mindst 225 cm paa hver side af linjen vv frembringe en symmetrisk lysmoerke graense , der er tilstraekkelig klar til , at en justering ved dennes hjaelp er mulig .  6.5 . Taageforlygten indstilles paa en saadan maade , at lys-moerke graensen befinder sig 50 cm under linjen hh paa skaermen .  6.6 . Indstillet paa denne maade skal taageforlygten opfylde de krav , som er naevnt i punkt 6.7 .  6.7 . Den paa skaermen projicerede lysstyrke ( se bilag V ) skal overholde forskrifterne i foelgende skema :  Felt pa maaleskaermen * Feltets graense * Kraevet lysstyrke i lux *  A * 225 cm paa hver side af linjen vv og 75 cm over hh . * * 0,15 og * 1 *  B * 1 250 cm paa hver side af linjen vv og 150 cm over hh - indbefattet ( undtagen felt A ) . * * 1 *  C * 1 250 cm paa hver side af linjen vv og fra 150 cm over hh og opefter . * * 0,5 *   * I alle retninger , der danner en opadvendt vinkel med det vandrette plan paa over 15 * , skal lysstyrken fra lygten begraenses til 200 cd . * *  D * 450 cm paa hver side af linjen vv og imellem to linjer parallelt med og placeret henholdsvis 75 og 150 cm under hh . * Paa hver lodret linje i dette felt skal findes mindst ét punkt ( a , b , c ) med lysstyrke * 1,5 *  E * Fra 450 cm til 1 000 cm paa hver side af felt D og imellem to linjer parallelt med og placeret henholdsvis 75 og 150 cm under hh . * Paa hver lodret linje i dette felt skal der findes mindst ét punkt med lysstyrke * 0,5 *  Anmaerkning : Belysningsforskrifterne finder ligeledes anvendelse paa de rette linjer , der afgraenser felterne . Paa de rette linjer , der graenser op til to felter anvendes den strengeste forskrift .  Belysningen maales enten i hvidt lys eller i farvet lys , saaledes som det er foreskrevet af fabrikanten for normal brug af taageforlygten . Der maa i ingen af felterne B og C vaere saadanne variationer i belysningen , at god sigtbarhed haemmes .  6.8 . Belysning af den i punkt 6.7 ovenfor omtalte skaerm maales ved hjaelp af en foto-elektrisk celle , hvis effektive overflade ligger inden for et kvadrat med 65 mm sidelaengde .  7 . LYSETS FARVE  EOEF-typegodkendelse kan opnaas for en taageforlygtetype , som udsender enten hvidt eller gult lys (*) . Den eventuelle farvning af lyskeglen kan fremkaldes enten af lampen , af taageforlygtens glas eller af ethvert andet egnet middel .   ( 8 . )   ( 9 . )  10 . PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE  Enhver taageforlygte , som er forsynet med EOEF-godkendelsesmaerke , skal vaere i overensstemmelse med den godkendte type og opfylde de i pkt . 6 anfoerte fotometriske krav .   ( 11 . )   ( 12 . )  (*) Samme definition som for selektiv gul men med forskellig renhedsfaktor . Graensen mod hvidt er : y * - x + 0,940 og y * 0,440 i stedet for y * - z + 0,966 som for selektiv gul .  BILAG I  MODEL AF EOEF-GODKENDELSESSKEMA ( Maksimalt format : A 4 ( 210 gange 297 mm ) )  Myndighedens navn  Oplysninger vedroerende meddelelse , naegtelse , inddragelse af EOEF-typegodkendelse eller meddelelse , naegtelse , inddragelse af udvidelse af EOEF-typegodkendelse for en taageforlygtetype  Typegodkendelsesnummer ...  1 . Taageforlygte beregnet til at udsende hvidt/gult lys (*) ...  2 . Taageforlygte , hvortil bruges en lampe af type F1 , F2 , F3 , H1 , H2 , H3 (*) ...  3 . Nominel spaending ( hvis det drejer sig om en forseglet ( sealed-beam)lygte ) ... volt  4 . Fabriks - eller firmamaerke ...  5 . Fabrikantens navn og adresse ...  6 . Eventuelt navn og adresse paa fabrikantens befuldmaegtigede ...  7 . Indgivet til EOEF-typegodkendelse den ...  8 . Teknisk tjeneste , som varetager afproevningen i forbindelse med typegodkendelse ...  9 . Afproevningsrapportens dato ...  10 . Afproevningsrapportens nummer ...  11 . Udvidelse af typegodkendelsen : gult/hvidt (*) ...  12 . Dato for meddelelse/naegtelse/inddragelse af EOEF-typegodkendelse (*) ...  13 . Dato for udvidelse/naegtelse/inddragelse af udvidet EOEF-typegodkendelse (*) ...  14 . Faelles-typegodkendelse , meddelt paa grundlag af punkt 3.3 i bilag II til lygte - og lyssignalenhed , som omfatter flere lygter og saerlig : ...  15 . Dato for naegtelse/inddragelse (*) af faelles EOEF-typegodkendelse ...  16 . Sted ...  17 . Dato ...  18 . Underskrift ...  19 . Vedlagte tegning nr . ... viser lygten set forfra med riflet lygteglas og i tvaersnit .  20 . Eventuelle bemaerkninger ...  (*) Det ikke gaeldende overstreges .  BILAG II  FORSKRIFTER FOR EOEF-TYPEGODKENDELSE OG MAERKNING  1 . BEGAERING OM EOEF-TYPEGODKENDELSE  1.1 . Begaering om EOEF-typegodkendelse indgives af indehaveren af fabriksmaerket eller firmamaerket eller af dennes befuldmaegtigede .  1.2 . For hver type taageforlygte skal begaeringen vaere ledsaget af :  1.2.1 . en kortfattet teknisk beskrivelse . Saafremt lygten ikke er af forseglet ( sealed-beam ) type , skal lampetypen angives ; denne lampetype skal vaere en af dem , hvis kendetegn er angivet i bilag III ;  1.2.2 . tilstraekkeligt detaljerede tegninger , i tre eksemplarer til at typen kan identificeres , og som skal vise lygten i tvaersnit ( aksialt ) og set forfra , eventuelt med enkelthederne i lygteglassets rifling . Tegningerne skal vise den paataenkte placering af EOEF-godkendelsesnummeret og af det supplerende symbol i forhold til EOEF-godkendelsesmaerkets rektangel ;  1.2.3 . to proeveeksemplarer af taageforlygtetypen .  2 . PAASKRIFTER  2.1 . Proeveeksemplarerne af en taageforlygtetype , som indgives til EOEF-typegodkendelse , skal vaere forsynet med ansoegernes fabriks - eller firmamaerke ; dette maerke skal vaere let laeseligt og maa ikke kunne udslettes .  2.2 . Der skal paa hver lygte , baade paa lygteglasset og paa hoveddelen , findes en plads af tilstraekkelig stoerrelse til EOEF-godkendelsesmaerket . Denne plads skal angives paa de under punkt 1.2.2 naevnte tegninger .  3 . EOEF-Typegodkendelse  3.1 . Saafremt samtlige de i henhold til punkt 1 indgivne proeveeksemplarer opfylder bestemmelserne i punkt 5 , 6 og 7 i bilag 0 , meddeles EOEF-typegodkendelse , og der tildeles et godkendelsesnummer .  3.2 . Dette nummer tildeles ikke nogen anden type taageforlygte , medmindre EOEF-typegodkendelsen udvides til at gaelde en anden type taageforlygte , der kun afviger fra den foerste for saa vidt angaar lysets farve .  3.3 . Naar EOEF-typegodkendelse begaeres for en lygte - og lyssignalenhed , der omfatter en taageforlygte og andre lygter og lamper , kan et faelles EOEF-typegodkendelsesmaerke tildeles under den forudsaetning , at taageforlygten svarer til forskrifterne i dette direktiv , og at hver af de andre lygter og lamper , som indgaar i den lygte - og lyssignalenhed , for hvilken EOEF-godkendelse er begaeret , svarer til det saerdirektiv , der gaelder for dem .  4 . MAERKNING  4.1 . Enhver taageforlygte , der er i overensstemmelse med en godkendt type i henhold til dette direktiv , skal vaere forsynet med et EOEF-typegodkendelsesmaerke .  4.2 . Dette maerke bestaar af et rektangel , inden i hvilket er anfoert bogstavet " e " , skrevet med lille , efterfulgt af kendingsnummer eller kendingsbogstav(er ) for den medlemsstat , som har meddelt typegodkendelsen :  1 for Tyskland ,  2 for Frankrig ,  3 for Italien ,  4 for Nederlandene ,  6 for Belgien ,  11 for Det forenede Kongerige ,  13 for Luxembourg ,  DK for Danmark ,  IRL for Irland ,  Samt af et EOEF-godkendelsesnummer svarende til nummeret paa det EOEF-godkendelsesskema , der er udstedt for typen .  4.3 . EOEF-godkendelsesmaerket suppleres med symbolet " B " .  4.4 . EOEF-godkendelsesnummeret skal vaere anbragt et vilkaarligt sted i naerheden af rektanglet , der omslutter bogstavet " e " .  4.5 . EOEF-godkendelsesmaerket og de supplerende symboler skal vaere anbragt paa lygteglasset eller et af lygteglassene , saaledes at de ikke kan udslettes og er let laeselige , ogsaa naar taageforlygten er monteret paa koeretoejet .  4.6 . Et eksempel paa et EOEF-godkendelsesmaerke suppleret med symboler er vist i tillaegget .  4.7 . I tilfaelde af tildeling af et faelles EOEF-godkendelsesnummer som fastsat under punkt 3.3 for en type lygte - og lyssignalenhed , der omfatter en taageforlygte og andre lygter kan der anbringes et faelles EOEF-godkendelsesmaerke som omfatter :   - et rektangel , hvori er anbragt bogstavet  " e " efterfulgt af kendingsnummer eller kendingsbogstaver for den medlemsstat , som har meddelt typegodkendelse ,   - et EOEF-godkendelsesnummer ,   - de yderligere symboler , der er foreskrevet i de forskellige direktiver , i medfoer at hvilke EOEF-typegodkendelse er meddelt .  4.8 . Dimensionerne af de forskellige enkeltheder i dette maerke maa ikke vaere mindre end den stoerste minimumsdimension , som er foreskrevet i de direktiver , i medfoer af hvilke der er meddelt EOEF-typegodtgoerelse .  Tillaeg  EKSEMPEL PAA EOEF-GODKENDELSESMAERKE : JFR . EFT  BILAG III  LAMPER : JFR . EFT  BILAG IV  Standardlamper  Typer * F1 * F2 * F3 * H1 *  dimensioner ( mm ) * * * * *  D * 29 maks . * 36 maks . * 41 maks . * 10 maks . *  b * 46 maks . * 50 maks . * 45 maks . * 49 maks . *  c * 21,5 mere eller mindre 0,15 * 30 mere eller mindre 0,15 * 28,5 mere eller mindre 0,15 * 25 mere eller mindre 0,15 *  d1 * mere eller mindre 0,2 * mere eller mindre 0,2 * mere eller mindre 0,2 * mere eller mindre 0,2 *  d2 * mere eller mindre 0,2 * mere eller mindre 0,2 * mere eller mindre 0,2 * mere eller mindre 0,25 *  f * fra 6 til 7,5 * fra 4 til 7 (*) * 5 mere eller mindre 1 * 5,5 mere eller mindre 0,5 *  b * 90 * mere eller mindre 3 * * 90 * mere eller mindre 3 * * * *  Afproevningspaending * 13,2 V * 13,5 V * 13,2 V * 13,2 V *  Effekt ved afproevningsspaending * 55,5 W mere eller mindre 10 % * 35 W mere eller mindre 10 % * 45 W mere eller mindre 10 % * 62 W mere eller mindre 7,5 % *  Lysstroem ved afproevning af taagelygterne * 800 lm * 540 lm * 650 lm * 1 150 lm *  (*) Afstanden fra gloedetraadens yderpunkt til lampens reference-akse skal vaere 2,5 mere eller mindre 0,2 .  BILAG V  MAALESKAERM ( 25 METER ) : JFR . EFT


Avis juridique important

|

31992L0102

Rådets direktiv 92/102/EØF af 27. november 1992 om identifikation og registrering af dyr

EF-Tidende nr. L 355 af 05/12/1992 s. 0032 - 0036 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 46 s. 0090  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 46 s. 0090

RAADETS DIREKTIV 92/102/EOEF  af 27. november 1992  om identifikation og registrering af dyr  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og  ud fra foelgende betragtninger:  Det bestemmes i artikel 3, stk. 1, litra c), i Raadets direktiv 90/425/EOEF af 26. juni 1990 om veterinaerkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelse af det indre marked  (3), at dyr, som indgaar i samhandelen mellem medlemsstaterne, skal vaere identificeret i overensstemmelse med kravene i faellesskabsbestemmelserne og registreret paa en saadan maade, at de kan spores tilbage til de bedrifter, centre eller organer, hvor de  har deres oprindelse, eller som de har passeret igennem, og at disse identifikations- og registreringsordninger inden den 1. januar 1993 skal udvides til ogsaa at omfatte flytning af dyr inden for de enkelte medlemsstaters omraader;  efter artikel 14 i Raadets direktiv 91/496/EOEF af 15. juli 1991 om fastsaettelse af principperne for tilrettelaeggelse af veterinaerkontrollen for dyr, der foeres ind i Faellesskabet fra tredjelande, og om aendring af direktiv 89/662/EOEF, 90/425/EOEF og  90/675/EOEF (4), skal den i artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 90/425/EOEF naevnte identifikation og registrering af disse dyr undtagen for slagtedyr og registrerede enhovede dyr finde sted efter naevnte kontrol;  forvaltningen af visse EF-stoetteordninger paa landbrugsomraadet forudsaetter, at bestemte slags husdyr maerkes enkeltvis; identifikations- og registreringsordningen maa derfor ikke vaere til hinder for gennemfoerelse og kontrol af saadanne ordninger;  det maa sikres, at oplysninger udveksles hurtigt og effektivt mellem medlemsstaterne, saaledes at dette direktiv kan gennemfoeres korrekt; der er vedtaget faellesskabsbestemmelser herom dels ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1468/81 af 19. maj 1981 om  gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik paa at sikre den rette anvendelse af told- og landbrugsbestemmelserne (5), dels ved Raadets direktiv 89/608/EOEF af 21. november  1989 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik paa at sikre den rette anvendelse af de veterinaere og zootekniske bestemmelser (6);  brugerne af dyr skal til stadighed have ajourfoerte registre over dyrene paa deres bedrift; personer, som driver handel med dyr, skal foere registre over deres handel; den paagaeldende myndighed skal efter anmodning have adgang til disse registre;  for hurtigt og praecist at kunne foelge dyr, som er flyttet, skal disse kunne identificeres ved et maerke; for saa vidt angaar kvaeg skal maerkets form og indhold fastlaegges paa faellesskabsplan; for saa vidt angaar svin, faar og geder boer afgoerelsen om maerkets art  henvises til en senere afgoerelse, og saa laenge en saadan ikke foreligger, boer de nationale identifikationsordninger opretholdes for flytninger, der er begraenset til det nationale marked;  der boer vaere mulighed for at fravige kravet om maerker i forbindelse med dyr, som transporteres direkte fra en bedrift til et slagteri; dyrene skal dog under alle omstaendigheder vaere identificeret saaledes, at oprindelsesbedriften kan spores;  der boer kunne fraviges fra pligten til at foere en fortegnelse over brugere af dyr, der holdes som hobbydyr, og, for at tage hensyn til visse saerlige tilfaelde, fra enkeltheder i forbindelse med foeringen af fortegnelser;  dyr, hvis maerke er blevet ulaeseligt eller gaaet tabt, skal forsynes med et nyt maerke, som goer det muligt at knytte en forbindelse til det tidligere maerke;  dette direktiv maa ikke beroere de specifikke krav i Kommissionens beslutning 89/153/EOEF af 13. februar 1989 om korrelation mellem proever taget med henblik paa undersoegelse for restkoncentrationer og dyrene og deres oprindelsesbedrifter (7) eller de  relevante gennemfoerelsesbestemmelser i henhold til direktiv 91/496/EOEF;  der maa fastlaegges en forvaltningsprocedure til vedtagelse af de bestemmelser, der er noedvendige til gennemfoerelsen af dette direktiv -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I dette direktiv fastsaettes minimumskravene til identifikation og registrering af dyr, med forbehold af mere detaljerede faellesskabsregler, som vil kunne fastlaegges med henblik paa at udrydde eller kontrollere sygdomme.  Dette direktiv anvendes med forbehold af beslutning 89/153/EOEF og de gennemfoerelsesbestemmelser, der er vedtaget i overensstemmelse med direktiv 91/496/EOEF, samt under hensyn til artikel 5 i Raadets forordning (EOEF) nr. 3508/92 af 27. november 1992 om et  integreret system for forvaltning af og kontrol med visse EF-stoetteordninger (8).  Artikel 2  I dette direktiv forstaas ved:  a) dyr: alle dyr som omhandlet i direktiv 64/432/EOEF (9) og 91/68/EOEF (10)  b) bedrift: enhver virksomhed, enhver bygning eller, i tilfaelde af frilandsopdraet, ethvert sted, hvor dyr holdes, opdraettes eller behandles  c) bruger: enhver fysisk eller juridisk person, som er ansvarlig for dyr, ogsaa midlertidigt  d) kompetent myndighed: en medlemsstats centrale myndighed, der er kompetent til at udfoere veterinaerkontrol, eller enhver myndighed, som den har overdraget denne kompetence med henblik paa gennemfoerelsen af dette direktiv  e) samhandel: handel som defineret i artikel 2 i direktiv 90/425/EOEF.  Artikel 3  1. Medlemsstaterne paaser:  a) at den kompetente myndighed er i besiddelse af en ajourfoert fortegnelse over samtlige bedrifter, hvorpaa der holdes dyr, der er omfattet af dette direktiv, og som er beliggende paa dens omraade, med angivelse af arten af de holdte dyr og deres brugere;  bedrifterne skal figurere paa fortegnelsen i tre aar efter, at der ikke laengere holdes dyr paa bedriften. Fortegnelsen skal ogsaa indeholde det eller de maerker, der bruges til identifikation af bedriften i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, litra a),  artikel 5, stk. 2, litra c), andet afsnit, artikel 5, stk. 3, foerste afsnit, og artikel 8  b) at Kommissionen, den kompetente myndighed samt enhver myndighed, der er ansvarlig for kontrol med gennemfoerelsen af forordning (EOEF) nr. 3508/92, kan faa adgang til alle oplysninger, som indhentes i henhold til dette direktiv.  2. Medlemsstaterne kan efter fremgangsmaaden i artikel 18 i direktiv 90/425/EOEF faa tilladelse til i den i stk. 1, litra a), naevnte fortegnelse at undlade at medtage fysiske personer, der holder hoejst tre faar og/eller geder, hvor hvilke der ikke modtages  nogen praemie, eller, for at tage hensyn til saerlige omstaendigheder, ét svin, og som er bestemt til eget brug eller konsum, saafremt hvert enkelt dyr, inden det flyttes, underkastes kontrolforanstaltningerne i dette direktiv.  Artikel 4  1. Medlemsstaterne paaser:  a) at enhver bruger af kvaeg eller svin, som er omfattet af direktiv 64/432/EOEF og opfoert paa den i artikel 3, stk. 1, litra a), omhandlede fortegnelse, foerer et register over antallet af dyr paa bedriften.  Registret skal indeholde ajourfoerte oplysninger om alle foedsler, doedsfald og flytninger (antal dyr, der er omfattet af hver flytning til eller fra bedriften), mindst paa grundlag af til- og afgang med angivelse af henholdsvis dyrenes oprindelses-  og/eller bestemmelsessted og datoen for disse til- og afgange.  Det efter artikel 5 og 8 anvendte identifikationsmaerke skal anfoeres i samtlige tilfaelde.  For saa vidt angaar svin er det dog ikke obligatorisk at medtage oplysninger om foedsler og doedsfald.  For racerene svin og hybridsvin, der er registreret i en avlsbog i henhold til direktiv 88/661/EOEF (11), kan en alternativ registreringsordning, der bygger paa individuel identifikation af dyrene, imidlertid anerkendes efter fremgangsmaaden i artikel 18 i  direktiv 90/425/EOEF, hvis den giver samme garantier som et register  b) at enhver bruger af faar og geder, hvis bedrift er registreret i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, litra a), foerer et register over mindst det samlede antal faar og geder, der hvert aar befinder sig paa bedriften paa en dato, der fastsaettes af den  kompetente myndighed.  Registret skal ligeledes omfatte:  - en ajourfoert liste over antallet paa bedriften af levende hundyr, som er over tolv maaneder gamle, eller som har laemmet eller faaet kid inden denne alder  - flytninger (antal dyr, der er omfattet af hver flytning til eller fra bedriften) af faar og geder, mindst paa grundlag af til- og afgange med angivelse af henholdsvis dyrenes oprindelses- og/eller bestemmelsessted, deres maerke og datoen for disse til-  og afgange.  2. Der skal dog efter fremgangsmaaden i artikel 18 i direktiv 90/425/EOEF inden den 1. januar 1993 fastlaegges en forenklet procedure for registrering af boefler og inden den 1. oktober 1994 for registrering af faar og geder, der skifter graesgange, og for  alle naevnte dyr, der holdes paa faelles graesgange eller opdraettes i geografisk isolerede omraader.  3. Medlemsstaterne paaser:  a) at enhver bruger af dyr paa den kompetente myndigheds forlangende giver denne alle oplysninger om oprindelsessted, identifikation og i givet fald bestemmelsessted for dyr, som han har ejet, holdt, transporteret, afsat eller slagtet  b) at enhver bruger af dyr, der flyttes til eller fra et marked eller en samlestation, forelaegger den handlende, som paa markedet eller samlestationen er dyrenes midlertidige bruger, et dokument med naermere oplysninger om dyrene, herunder  identifikationsnumrene eller -maerkerne for kvaeg.  Den ansvarlige kan anvende de dokumenter, der er forelagt i overensstemmelse med foerste afsnit, til at opfylde forpligtelserne i henhold til stk. 1, litra a), tredje afsnit  c) at registrene og oplysningerne foreligger paa bedriften og paa forlangende stilles til raadighed for den kompetente myndighed i en af denne fastsat minimumsperiode paa ikke under tre aar.  Artikel 5  1. Medlemsstaterne paaser, at foelgende generelle principper overholdes:  a) identifikationsmaerkerne skal anbringes paa dyrene, inden de flyttes fra den bedrift, hvor de er foedt  b) intet maerke maa fjernes eller erstattes uden den kompetente myndigheds tilladelse.  Hvis et maerke er blevet ulaeseligt eller gaaet tabt, anbringes der et nyt maerke i overensstemmelse med denne artikel  c) brugeren anfoerer ethvert nyt maerke i det i artikel 4 naevnte register, saaledes at der etableres en forbindelse til dyrets tidligere maerke  d) det i stk. 2, litra a), naevnte oeremaerke skal godkendes af den kompetente myndighed, vaere umuligt at forfalske og vaere laeseligt i hele dyrets levetid. Det maa ikke kunne bruges mere end én gang og skal vaere af en saadan beskaffenhed, at det kan blive  siddende paa dyret uden at genere det.  2. Medlemsstaterne paaser for saa vidt angaar kvaeg:  a) at alle dyr, der er omhandlet i artikel 2 i direktiv 64/432/EOEF og findes paa en bedrift, identificeres ved hjaelp af et oeremaerke med en alfanumerisk kode paa hoejst 14 bogstaver/tal, der goer det muligt at identificere hvert enkelt dyr samt den bedrift,  hvor det er foedt, eller, for saa vidt angaar tyre der er bestemt til kulturelle begivenheder eller sportsbegivenheder, bortset fra messer og udstillinger, ved hjaelp af en identifikationsordning, der giver tilsvarende garantier og er godkendt af  Kommissionen.   De i foerste afsnit naevnte oeremaerker skal anbringes senest ni maaneder efter, at der efter fremgangsmaaden i artikel 18 i direktiv 90/425/EOEF er vedtaget foranstaltninger med henblik paa identifikation af medlemsstaten og oprindelsesbedriften. Dyr, der  identificeres inden udloebet af denne periode paa ni maaneder, skal maerkes enten efter de i tredje afsnit naevnte nationale ordninger eller med det i foerste afsnit naevnte maerke.  Efter fremgangsmaaden i artikel 18 i direktiv 90/425/EOEF kan denne periode paa ni maaneder paa anmodning af en medlemsstat forlaenges til den 1. juli 1994.  Dyr, der inden udloebet af ovennaevnte perioder er identificeret efter gaeldende nationale identifikationsordninger og anmeldt til Kommissionen, skal dog fortsat kontrolleres paa dette grundlag  b) at identifikationsmaerkerne tildeles bedriften, uddeles og anbringes paa dyrene efter anvisning fra den kompetente myndighed  c) at identifikationsmaerkerne anbringes paa dyrene senest 30 dage efter foedslen.  Den kompetente myndighed kan dog udsaette denne anbringelse af maerket, indtil dyret er hoejst seks maaneder gammelt, dersom brugeren, inden dyret er 30 dage gammelt, forsyner det med et midlertidigt maerke, der er godkendt af naevnte myndighed og goer det  muligt at identificere oprindelsesbedriften, saafremt dyret kun forlader bedriften med henblik paa slagtning i et slagteri, der er beliggende paa naevnte kompetente myndigheds omraade, uden at passere igennem en anden bedrift.  Den kompetente myndighed kan dog give tilladelse til, at kalve, der skal slagtes inden de er seks maaneder gamle, og som, inden de er 30 dage gamle, flyttes i overensstemmelse med en national flytningsordning, der er godkendt efter fremgangsmaaden i  artikel 18 i direktiv 90/425/EOEF og goer det muligt mindst at henfoere dyrene til oprindelsesbedriften, maerkes paa opfedningsbedriften, forudsat at kalvene er flyttet direkte til den paagaeldende bedrift fra oprindelsesbedriften, og at der ikke ydes praemie  for dyr, der er omfattet af saadanne ordninger.  3. Andre dyr end kvaeg skal maerkes snarest muligt, og under alle omstaendigheder inden de forlader bedriften, med en oeremaerkning eller tatovering, hvorved dyret kan henfoeres til den bedrift, det kommer fra, og som muliggoer reference til fortegnelsen i  artikel 3, stk. 1, litra a), idet dette maerke skal vaere anfoert i ethvert ledsagedokument.  Uanset artikel 3, stk. 1, litra c), andet afsnit, i direktiv 90/425/EOEF kan medlemsstaterne, indtil afgoerelsen efter artikel 10 i naervaerende direktiv er truffet, anvende deres nationale ordning for saa vidt angaar flytning af dyr med undtagelse af kvaeg  inden for deres eget omraade. Denne ordning skal goere det muligt at henfoere dyret til den bedrift, det kommer fra, og at efterspore den bedrift, hvor det er foedt. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke ordninger de agter at indfoere i dette oejemed  fra 1. juli 1993 for svin og fra 1. juli 1994 for faar og geder. Efter fremgangsmaaden i artikel 18 i direktiv 90/425/EOEF kan en medlemsstat opfordres til at foretage de noedvendige aendringer i sin ordning, hvis den ikke opfylder betingelsen i andet  punktum.  Dyr med et midlertidigt maerke, der identificerer en sending, skal under hele flytningen ledsages af et dokument, som goer det muligt at fastslaa dyrenes oprindelse, ejer, afsendelses- og bestemmelsessted.  Den kompetente myndighed kan dog tillade flytning af faar og geder uden maerke mellem bedrifter med samme sundhedsstatus, der har samme ejer, og som er beliggende paa myndighedens omraade, forudsat at denne flytning finder sted inden for rammerne af en  national ordning, der goer det muligt at henfoere dyret til den bedrift, hvor det er foedt. Medlemsstaterne skal inden den 1. juli 1994 meddele Kommissionen, hvilke ordninger de agter at indfoere i dette oejemed. Efter fremgangsmaaden i artikel 18 i direktiv  90/425/EOEF kan en medlemsstat anmodes om at aendre denne ordning, hvis den ikke opfylder ovennaevnte betingelse.  4. Artikel 3, stk. 2, litra e), i direktiv 64/432/EOEF affattes saaledes:  »e) vaere identificeret i overensstemmelse med artikel 5 i Raadets direktiv 92/102/EOEF af 27. november 1992 om identifikation og registrering af dyr (*).   (*) EFT nr. L 355 af 5. 12. 1992, s. 32.«  Artikel 6  1. Hvis den kompetente myndighed i bestemmelsesmedlemsstaten beslutter ikke at bevare det identifikationsmaerke, som dyret har faaet tildelt paa den bedrift, det oprindelig tilhoerte, skal den afholde alle omkostninger i forbindelse med  udskiftning af maerket. Naar maerket er udskiftet saaledes, skal der etableres en forbindelse mellem den identifikation, der var tildelt af den kompetente myndighed i afsendelsesmedlemsstaten, og den nye identifikation, der tildeles af  bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndighed, og denne forbindelse skal anfoeres i det i artikel 4 naevnte register.  Muligheden i foerste afsnit gaelder ikke for dyr til slagtning, der indfoeres i overensstemmelse med artikel 8 uden at vaere forsynet med et nyt maerke i overensstemmelse med artikel 5.  2. Naar dyrene har vaeret genstand for samhandel, kan den kompetente myndighed i bestemmelsesmedlemsstaten til gennemfoerelse af artikel 5 i direktiv 90/425/EOEF paaberaabe sig bestemmelserne i artikel 4 i direktiv 89/608/EOEF for at faa oplysninger om dyrene,  den besaetning, de oprindelig tilhoerte, samt deres eventuelle flytning.  Artikel 7  Medlemsstaterne paaser, at enhver oplysning om flytning af dyr, med hvilke der ikke foelger et certifikat eller et dokument, der er paakraevet efter veterinaerlovgivningen eller den zootekniske lovgivning, opbevares for paa den kompetente  myndigheds forlangende at kunne forevises denne i en af den fastsat minimumsperiode.  Artikel 8  Dyr indfoert fra tredjelande, som er godkendt ved kontrollen efter direktiv 91/496/EOEF, og som forbliver paa Faellesskabets omraade, skal inden tredive dage efter naevnte kontrol, og under alle omstaendigheder inden de flyttes, forsynes med  identifikation ved hjaelp af et maerke i overensstemmelse med artikel 5, medmindre bestemmelsesbedriften er et slagteri, der er beliggende paa den myndigheds omraade, som er ansvarlig for veterinaerkontrollen, og dyrene faktisk slagtes inden for denne frist  paa tredive dage.  Der skal etableres en forbindelse mellem den identifikation, der anvendes i tredjelandet, og den, der tildeles dyret af bestemmelsesmedlemsstaten. Denne forbindelse skal anfoeres i det i artikel 4 naevnte register.  Artikel 9  Medlemsstaterne traeffer administrative og/eller strafferetlige foranstaltninger for at gribe ind over for enhver tilsidesaettelse af Faellesskabets veterinaerbestemmelser, hvis det konstateres, at maerkningen eller identifikationen af dyrene  eller foerelsen af det i artikel 4 naevnte register ikke har fundet sted under overholdelse af dette direktivs krav.  Artikel 10  Senest den 31. december 1996 skal Raadet paa grundlag af en rapport fra Kommissionen med eventuelle forslag, som det skal tage stilling til med kvalificeret flertal, samt i lyset af de indvundne erfaringer, tage direktivet op til revision med  henblik paa at fastlaegge et ensartet faellesskabssystem for identifikation og registrering og traeffe afgoerelse om en eventuel indfoerelse af en edb-baseret identifikationsmetode paa grundlag af de fremskridt, Den Internationale Standardiseringsorganisation  (ISO) har gjort paa omraadet.  Artikel 11  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv:  - for saa vidt angaar kravene til kvaeg saaledes at:  i) kvaeg fra 1. februar 1993 skal registreres efter gaeldende nationale regler, som er i overensstemmelse med kravene i artikel 4, og identificeres efter de gaeldende bestemmelser, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, litra a), andet og tredje afsnit  ii) faellesskabsordningen for registrering og identifikation i dette direktiv indfoeres fra den 1. oktober 1993  - inden den 1. januar 1994 for saa vidt angaar kravene til svin  - inden den 1. januar 1995 for saa vidt angaar kravene til faar og geder.  De underretter straks Kommissionen herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af  medlemsstaterne.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette dirketiv.  3. Fastsaettelsen af gennemfoerelsesfristen til 1. januar 1994 og 1. januar 1995 beroerer ikke afskaffelsen af veterinaerkontrol ved graenserne efter direktiv 90/425/EOEF.  Artikel 12  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Bruxelles, den 27. november 1992. Paa Raadets vegne  J. PATTEN  Formand   (1) EFT nr. C 137 af 27. 5. 1992, s. 7. (2) Udtalelse afgivet den 19. november 1992 (endnu ikke offentliggjort i Tidende). (3) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 29. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/496/EOEF (EFT nr. L 268 af 24. 9.  1991, s. 56). (4) EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 56. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/628/EOEF (EFT nr. L 340 af 11. 12. 1991, s. 17). (5) EFT nr. L 144 af 2. 6. 1981, s. 1. Forordningen er aendret ved forordning (EOEF) nr. 945/87 (EFT nr. L  90 af 2. 4. 1987, s. 3). (6) EFT nr. L 351 af 2. 12. 1989, s. 34. (7) EFT nr. L 59 af 2. 3. 1989, s. 33. (8) Se side 1 i denne Tidende. (9) Raadets direktiv 64/432/EOEF af 26. juni 1964 om veterinaerpolitimaessige problemer ved handel inden for Faellesskabet  med kvaeg og svin (EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 1977/64). Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/687/EOEF (EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 16). (10) Raadets direktiv 91/68/EOEF af 28. januar 1991 om dyresundhedsmaessige betingelser for samhandelen  med faar og geder inden for Faellesskabet (EFT nr. L 46 af 19. 2. 1991, s. 19). (11) Raadets direktiv 88/661/EOEF af 19. december 1988 om zootekniske normer for avlssvin (EFT nr. L 382 af 31. 12. 1988, s. 36).