Avis juridique important

|

31999L0012

Kommissionens direktiv 1999/12/EF af 8. marts 1999 om anden tilpasning til den tekniske udvikling af bilaget til Rådets direktiv 88/320/EØF om inspektion og verifikation af god laboratoriepraksis (GLP) (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 077 af 23/03/1999 s. 0022 - 0033

KOMMISSIONENS DIREKTIV 1999/12/EF af 8. marts 1999 om anden tilpasning til den tekniske udvikling af bilaget til Rådets direktiv 88/320/EØF om inspektion og verifikation af god laboratoriepraksis (GLP) (EØS-relevant tekst) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 88/320/EØF af 9. juni 1988 om inspektion og verifikation af god laboratoriepraksis (GLP) (1), ændret ved Kommissionens direktiv 90/18/EØF (2), særlig artikel 7, stk. 2, ogud fra følgende betragtninger:Den 9. marts 1995 vedtog OECD-Rådet en beslutning om at ændre bilagene til sin beslutning/henstilling om overholdelse af principperne for god laboratoriepraksis; dette berører teksten i bilaget til Rådets direktiv 88/320/EØF;det er nødvendigt på ny at tilpasse bilaget til direktiv 88/320/EØF for at tage hensyn til OECD-Rådets beslutning af 9. marts 1995 og for at fremme en ensartet fortolkning ved at offentliggøre den fulde ordlyd til bilagene om inspektion og verifikation af god laboratoriepraksis;bestemmelserne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Tilpasning til den Tekniske Udvikling af Direktiverne om Fjernelse af Tekniske Hindringer for Handel med Farlige Stoffer og Præparater -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 Bilaget til direktiv 88/320/EØF erstattes af bilaget til nærværende direktiv.Artikel 2 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. september 1999. De underretter straks Kommissionen herom.2. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 3 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 8. marts 1999.På Kommissionens vegneMartin BANGEMANNMedlem af Kommissionen(1) EFT L 145 af 11. 6. 1988, s. 35.(2) EFT L 11 af 13. 1. 1990, s. 37.BILAG Bestemmelserne for inspektion og verifikation af god laboratoriepraksis beskrevet i del A og B er de bestemmelser, der er indeholdt i henholdsvis bilag I (Retningslinier for kontrolprocedurer for god laboratoriepraksis) og II (Retningslinier for inspektion af forsøgslaboratorier og revision af undersøgelser) til OECD-Rådets beslutning/henstilling om overholdelse af principperne for god laboratoriepraksis [C(89)87(Final)] af 2. oktober 1989, som revideret af OECD-Rådets beslutning »Revidering af bilagene til OECD-Rådets beslutning/henstilling om overholdelse af principperne for god laboratoriepraksis« af 9. marts 1995 [C(95)8(Final)].DEL A REVIDEREDE RETNINGSLINIER FOR KONTROLPROCEDURER FOR GOD LABORATORIEPRAKSIS (GLP) For at fremme den gensidige anerkendelse af prøvningsdata, der er indsamlet til forelæggelse for de kompetente myndigheder i OECD-medlemslandene, er det væsentligt, dels at procedurerne til kontrol med GLP-principperne harmoniseres, dels at kvaliteten og strengheden af regler kan sammenlignes. Denne del af bilaget har til formål at give detaljerede praktiske retningslinier til medlemsstaterne vedrørende de strukturer, værktøjer og procedurer, de bør vedtage i forbindelse med oprettelsen af programmer til kontrol med GLP, således at programmerne kan anerkendes på internationalt plan.Det erkendes, at medlemsstaterne må vedtage GLP-principperne og indføre kontrolprocedurer i henhold til deres nationale, lovfæstede og administrative praksis og i henhold til deres prioritering af f.eks. omfanget af indledende og senere inddragning af kemikaliekategorier og prøvningstyper. Eftersom medlemsstaterne måske som følge af de lovgivningsmæssige rammer for kontrol med kemikalier vil oprette mere end én kontrolmyndighed, kan der være behov for indførelse af mere end ét program. Retningslinierne i de følgende afsnit vedrører således alt efter omstændighederne en eller flere myndigheder og et eller flere programmer.Definitioner af fagudtryk De definitioner af fagudtryk, der er givet i OECD-principperne for god laboratoriepraksis (artikel 1 i Rådets direktiv 87/18/EØF (1), gælder også for denne del af bilaget. Derudover gælder følgende definitioner:- GLP-principper: Principper for god laboratoriepraksis eller lignende principper, som stemmer overens med OECD-principper for god laboratoriepraksis som beskrevet i artikel 1 i direktiv 87/18/EØF.- GLP-kontrol: Periodisk inspektion af forsøgslaboratorier og/eller revision af forsøg med henblik på at kontrollere, om GLP-principperne overholdes.- GLP-kontrolprogrammer (nationale): Den særlige ordning, som en medlemsstat har indført ved hjælp af inspektion og revision af forsøg til at kontrollere, om forsøgslaboratorierne i dets område overholder GLP-principperne.- (National) GLP-kontrolmyndighed: Et forvaltningsorgan i en medlemsstat, der er ansvarlig for tilsyn med overholdelse af GLP i forsøgslaboratorier i dets område, og for udførelsen af andre opgaver vedrørende GLP, som er fastlagt på nationalt plan. Der kan oprettes mere end én sådan myndighed i hver medlemsstat.- Inspektion af forsøgslaboratorier: Undersøgelse på stedet af forsøgslaboratoriets procedurer og praksis med henblik på at vurdere graden af overholdelse af GLP-principperne. Under inspektionerne undersøges forsøgslaboratoriets ledelsesstrukturer og driftsmetoder, nøglepersoner blandt personalet interviewes, og kvaliteten og integriteten af de fundne data vurderes og rapporteres.- Revision af forsøg: Sammenligning af rådata og tilknyttede optegnelser med delrapporten eller den endelige rapport for at fastslå, om rådata er nedskrevet nøjagtigt i rapporten, om prøvningen er gennemført i overensstemmelse med forsøgsplanen og standardforskrifter, for at fremskaffe yderligere oplysninger, der ikke er angivet i rapporten, og fastslå, om der ved tilvejebringelsen af data blev anvendt metoder, som kan mindske validiteten af data.- Inspektør: En person, som gennemfører inspektionen af forsøgslaboratorier og revision af undersøgelser på vegne af den nationale GLP-myndighed.- GLP-status for overholdelse: Graden af et forsøgslaboratoriums overholdelse af GLP-principperne, således som den er vurderet af den nationale GLP-myndighed.- Kompetent myndighed: Et nationalt organ med retsligt ansvar for kontrollen med typen af kemikalier.Elementer i GLP-kontrolprocedurer Administration Ansvaret for gennemførelsen af et (nationalt) GLP-kontrolprogram skal ligge hos et korrekt oprettet og retsligt identificerbart forvaltningsorgan, der råder over passende personale, og som arbejder inden for rammerne af fastlagte administrative grænser.Medlemsstaterne skal:- sikre, at GLP-myndigheden er direkte ansvarlig for et passende »hold« af inspektører, der har den nødvendige tekniske og videnskabelige kunnen, eller er endeligt ansvarlige for et sådant »hold«- udsende dokumenter vedrørende vedtagelsen af GLP-principper i deres område- udsende dokumenter med nøjagtige oplysninger om GLP-programmet, herunder oplysninger om de juridiske eller administrative rammer for programmets gennemførelse, og henvisninger til offentliggjorte love, normgivende dokumenter (regler, kutymer), inspektionsmanualer, retningslinjer, inspektionshyppighed og/eller kriterier for inspektionstidsplaner osv.- føre bog over de inspicerede forsøgslaboratorier (og deres grad af overholdelse af GLP-principperne) og af de reviderede forsøg til både nationale og internationale formål.Fortrolighed GLP-myndigheder har adgang til kommercielt værdifulde oplysninger og kan undertiden have behov for at fjerne kommercielt følsomme dokumenter fra et forsøgslaboratorium og henvise til dem i detaljer i deres rapporter.Medlemsstaterne skal:- gennemføre foranstaltninger til sikring af fortrolighed, ikke kun i forbindelse med inspektører, men også alle andre personer, der får adgang til fortroligt materiale i forbindelse med aktiviteter vedrørende GLP-kontrol- sikre, at i de tilfælde, hvor ikke alt kommercielt følsomt og fortroligt materiale er fjernet, skal rapporter over forsøgslaboratorieinspektioner og forsøgsrevisioner kun stilles til rådighed for kompetente myndigheder og eventuelt de forsøgslaboratorier, der er inspiceret eller beskæftiget med revision af forsøg, og/eller til forsøgssponsorer.Personale og uddannelse GLP-kontrolmyndighederne skal:- sikre, at der findes et tilstrækkeligt stort antal inspektører.Behovet for inspektører afhænger af:a) antallet af forsøgslaboratorier, der er omfattet af det nationale GLP-kontrolprogramb) hyppigheden af undersøgelser af, hvorvidt forsøgslaboratorierne overholder GLP-princippernec) antallet og kompleksiteten af forsøg, der gennemføres af disse forsøgslaboratorierd) antallet af særlige inspektioner eller revisioner, som de kompetente myndigheder kræver- sikre, at inspektørerne besidder de nødvendige kvalifikationer og træning.Inspektørerne skal være i besiddelse af kvalifikationer og praktisk erfaring inden for de videnskabelige discipliner, der er relevante for prøvning af kemikalier. GLP-kontrolmyndighederne skal:a) sikre, at der tilrettelægges en passende træning for inspektører under hensyntagen til deres individuelle kvalifikationer og erfaringb) fremme samråd (herunder eventuelle fælles uddannelsesaktiviteter) med personalet i de nationale GLP-kontrolmyndigheder i andre OECD-medlemslande med henblik på at fremme international harmonisering af fortolkningen og anvendelsen af GLP-principper og af overholdelsen af sådanne principper- sikre, at inspektionspersonalet og herunder kontraktansatte eksperter ikke har økonomiske eller andre interesser i de forsøgslaboratorier, der tilses, i de reviderede forsøg eller i de firmaer, der sponsorerer sådanne undersøgelser- forsyne inspektørerne med identifikationspapirer (f.eks. identitetskort).Inspektørerne kan:- være fast ansat i den nationale GLP-myndighed- være fast ansat i et organ, der er adskilt fra den nationale GLP-kontrolmyndighed, eller- være kontraktansat eller på anden måde ansat af den nationale GLP-kontrolmyndighed, der skal udføre inspektionerne eller revidere forsøg.I de to sidste tilfælde skal den (nationale) GLP-kontrolmyndighed have det endelige ansvar for bestemmelsen af den grad, hvormed forsøgslaboratorierne overholder GLP-principperne og af kvaliteten/anerkendelsen af en revision af et forsøg samt for gennemførelsen af andre foranstaltninger, som resultaterne af inspektionerne eller revisionerne kan give anledning til.GLP-kontrolprogrammer (nationale) Formålet med GLP-kontrolprogrammer er at fastslå, om forsøgslaboratorierne har anvendt GLP-principperne ved udførelsen af forsøg og er i stand til at sikre, at resultaterne er af tilstrækkelig god kvalitet. Som nævnt ovenfor skal medlemsstaterne udsende detaljerede oplysninger om deres GLP-kontrolprogram. Oplysningerne skal bl.a. vedrøre:- definition af programmets anvendelsesområde og omfang.Et nationalt GLP-kontrolprogram kan omfatte en begrænset mængde kemikalier, f.eks. industrikemikalier, pesticider, lægemidler osv., eller kan omfatte samtlige kemikalier. Omfanget af kontrolprogrammet skal defineres, både for så vidt angår kemikaliegrupper og typer af prøvninger, der skal gennemføres, f.eks. fysiske, kemiske, toksikologiske og/eller økotoksikologiske- opstilling af retningslinier for, hvornår forsøgslaboratorier er omfattet af GLP-kontrolprogrammer.Anvendelse af GLP-principperne på sundheds- og miljømæssige sikkerhedsundersøgelser, som er indsamlet til forelæggelse for de kompetente myndigheder, kan være obligatoriske. En mekanisme skal tilvejebringes, hvorved forsøgslaboratorier kan få deres overholdelse af GLP-principperne kontrolleret af den ansvarlige (nationale) GLP-kontrolmyndighed- tilvejebringelse af oplysninger om kategorier af forsøgslaboratorieinspektioner/revisioner af forsøg.Et nationalt GLP-kontrolprogram skal omfatte:a) bestemmelser for forsøgslaboratorieinspektioner. Sådanne tilsyn omfatter både generel inspektion af forsøgslaboratoriet og en revision af et eller flere igangværende eller afsluttede forsøgb) bestemmelser for særlige forsøgslaboratorieinspektioner/revisioner af forsøg efter anmodning fra den kompetente myndighed - dvs. inspektioner/revisioner, der er foranlediget af et spørgsmål i forbindelse med data, som er forelagt for den kompetente myndighed- definition af inspektørernes beføjelser ved besøg på laboratorier og adgang til data, som forsøgslaboratorierne ligger inde med (herunder prøveemner, standardforskrifter, anden dokumentation osv.).Selv om inspektører ikke normalt vil ønske at besøge forsøgslaboratorier mod laboratorieledelsens vilje, kan der være tilfælde, hvor det af hensyn til beskyttelsen af sundheden og miljøet er vigtigt at kunne aflægge besøg i et forsøgslaboratorium. Den nationale GLP-myndigheds beføjelser i sådanne tilfælde skal defineres- beskrivelse af procedurer for forsøgslaboratorieinspektion og revision med henblik på at bestemme, om GLP-principperne overholdes.Der skal anføres, hvilke procedurer der vil blive brugt ved inspektion, dels af de organisationsmæssige forhold, dels af betingelserne for planlægning, udførelse, kontrol og rapportering af forsøg. Retningslinjer for sådanne procedurer gives i del B af dette bilag.- beskrivelse af foranstaltninger, der kan træffes til opfølgning af forsøgslaboratorieinspektioner og revision af forsøg.Opfølgning af forsøgslaboratorieinspektioner og revision af forsøg Efter afslutningen af en forsøgslaboratorieinspektion eller revision af forsøg skal inspektøren udarbejde en skriftlig rapport over resultaterne.Hvis der under eller efter en forsøgslaboratorieinspektion eller revision findes afvigelser fra GLP-principperne, skal medlemsstaterne træffe passende foranstaltninger, som skal beskrives i materiale udsendt af den (nationale) GLP-kontrolmyndighed.Hvis der i forbindelse med en forsøgslaboratorieinspektion eller revision af forsøg kun findes mindre afvigelser fra GLP-principperne, skal forsøgslaboratoriet anmodes om at korrigere disse mindre afvigelser. Inspektøren vil eventuelt på passende tidspunkt atter besøge laboratoriet for at kontrollere, om korrektionerne er gennemført.Hvis ingen eller kun mindre afvigelser findes, kan den nationale GLP-kontrolmyndighed:- udsende en meddelelse om, at det efter inspektion er fundet, at laboratoriet arbejder i overensstemmelse med GLP-principperne. Der skal i denne forbindelse også oplyses, hvornår inspektionerne fandt sted, og eventuelt hvilke forsøgstyper der var genstand for inspektionen i forsøgslaboratoriet på det pågældende tidspunkt. Sådanne meddelelser kan bruges ved oplysning til de nationale GLP-kontrolmyndigheder i andre OECD-landeog/eller- forsyne den kompetente myndighed, der anmodede om, at der blev gennemført en revision af et forsøg, med en detaljeret rapport over resultaterne.I tilfælde af alvorlige afvigelser vil de foranstaltninger, den nationale GLP-kontrolmyndighed skal træffe, afhænge af de særlige forhold i hvert enkelt tilfælde og af de retslige eller administrative bestemmelser, hvorunder GLP-kontrollen gennemføres i de enkelte lande. Foranstaltninger kan f.eks. omfatte:- udsendelse af en meddelelse, hvori der gives detaljerede oplysninger om de fejl eller mangler, der er fundet, og som kan påvirke validiteten af forsøg, der gennemføres i forsøgslaboratoriet- udsendelse af en henstilling til den kompetente myndighed om at afvise et forsøg- midlertidig standsning af forsøgslaboratorieinspektioner eller revisioner af forsøg på et forsøgslaboratorium, og, hvis det er administrativt muligt, udelukkelse fra deltagelse i GLP-kontrolprogrammet eller fjernelse fra gældende lister eller registre over forsøgslaboratorier, der er underkastet GLP-inspektioner- krav om, at bestemte forsøg skal ledsages af detaljerede oplysninger om afvigelserne- anlæggelse af retssag i de tilfælde, hvor det er berettiget, og der er retsligt/administrativt grundlag herfor.Appelprocedure Problemer eller meningsforskelle mellem inspektører og forsøgslaboratoriets ledelse kan normalt løses i forbindelse med en forsøgslaboratorieinspektion eller revision. Det er imidlertid ikke altid muligt at nå til enighed. Der skal derfor fastlægges en procedure, hvorunder forsøgslaboratoriet kan gøre indsigelser mod resultaterne af forsøgslaboratorieinspektionen eller revisionen, og/eller mod de foranstaltninger, myndighederne agter at træffe i den forbindelse.DEL B REVIDEREDE RETNINGSLINJER FOR INSPEKTION AF FORSØGSLABORATORIER OG REVISION AF UNDERSØGELSER Indledning Formålet med denne del af bilaget er at opstille retningslinjer for gennemførelsen af forsøgslaboratorieinspektioner og revision af forsøg, således at de kan anerkendes gensidigt af OECD-medlemslandene. Det omhandler hovedsageligt forsøgslaboratorieinspektioner, som optager en stor del af GLP-inspektørernes tid. Forsøgslaboratorieinspektioner omfatter normalt en begrænset revision af forsøg, som en del af inspektionen, men revision af forsøg skal undertiden tillige gennemføres efter anmodning f.eks. fra en kompetent myndighed. Generelle retningslinjer for gennemførelsen af revision af forsøg gives i slutningen af dette bilag.Forsøgslaboratorieinspektioner gennemføres med henblik på at bestemme, i hvilket omfang forsøgslaboratorierne og deres forsøg er i overensstemmelse med GLP-principperne, og at bestemme datas troværdighed, således at det sikres, at de fundne data er af tilstrækkelig god kvalitet til, at den nationale kompetente myndighed kan anvende dem i forbindelse med vurdering og beslutningstagning. På grundlag af inspektionen skal der udarbejdes en rapport, der beskriver forsøgslaboratoriets overholdelse af GLP-principperne. Forsøgslaboratorieinspektioner skal gennemføres regelmæssigt og rutinemæssigt for til stadighed at registrere forsøgslaboratoriets grad af overholdelse af GLP-reglerne.Der kan findes yderligere oplysninger om mange af punkterne i denne del af bilaget i OECD's konsensusdokumenter om GLP-principperne (f.eks. om forsøgslederens rolle og ansvarsområde).Definitioner af fagudtryk De definitioner af fagudtryk, der er givet i OECD-principperne for god laboratoriepraksis (artikel 1 i direktiv 87/18/EØF) og i del A af bilaget til nærværende direktiv, gælder også for denne del af bilaget.Inspektion af forsøgslaboratorier Inspektioner til kontrol med overholdelsen af GLP-principper kan finde sted i alle forsøgslaboratorier, der tilvejebringer data vedrørende sundheds- eller miljømæssige sikkerhedsundersøgelser i henhold til gældende regler. Inspektørerne kan anmodes om at revidere data om fysiske, kemiske, toksikologiske eller økotoksikologiske egenskaber af stoffer eller præparater. Inspektørerne kan undertiden have behov for bistand fra særlige eksperter.Som følge dels af laboratoriernes forskelligartethed (både i henseende til fysisk indretning og ledelsesstruktur), dels af de mange forskellige typer af forsøg vil det betyde, at inspektørerne skal bruge deres egen bedømmelse ved vurdering af graden og omfanget af overholdelsen af GLP-principper. Inspektørerne bør dog tilstræbe, at der anlægges en konsekvent holdning ved vurdering af, hvorvidt en passende overholdelse af hvert af principperne er til stede i relation til et givet forsøgslaboratorium eller et givet forsøg.I det følgende afsnit fastlægges retningslinjer for de forskellige dele af forsøgslaboratoriet, dets personale, og de procedurer, som sandsynligvis vil indgå i inspektørernes undersøgelse. For hver del, der beskrives, angives inspektionens formål, og der gives ved hjælp af eksempler en fortegnelse over de særlige punkter, der kan indgå i en forsøgslaboratorieinspektion. Listerne er ikke og skal ikke betragtes som udtømmende.Inspektørerne skal ikke beskæftige sig med et forsøgs videnskabelige tilrettelæggelse eller med fortolkningen af forsøgsresultaterne med hensyn til sundheds- eller miljørisici. Ansvaret for sådanne vurderinger ligger hos de myndigheder, som modtager oplysningerne i henhold til gældende regler.Forsøgslaboratorieinspektioner og revision af forsøg kan ikke undgå at gribe forstyrrende ind i laboratoriets normale arbejdsgang. Inspektørerne skal derfor udføre deres arbejde efter en nøje fastlagt plan, og så vidt det er praktisk muligt respektere forsøgslaboratorieledelsens ønsker med hensyn til den tidsmæssige tilrettelæggelse af besøg i bestemte afdelinger i forsøgslaboratoriet.Under forsøgslaboratorieinspektioner og revision af forsøg vil inspektørerne få adgang til fortrolige og kommercielt værdifulde oplysninger. Det er vigtigt, at de sørger for, at sådanne oplysninger kun kommer i hænderne på dertil bemyndiget personale. Ansvaret for, at dette sker, skal fastlægges inden for rammerne af de nationale GLP-kontrolprocedurer.Inspektionsprocedurer Præ-inspektion Formål: at bibringe inspektøren kendskab til det laboratorium, der skal inspiceres, dvs. dets ledelsesstruktur, bygningernes fysiske indretning og arten af forsøg.Forud for gennemførelsen af forsøgslaboratorieinspektioner eller revision af forsøg skal inspektøren sætte sig ind i forholdene på det laboratorium, der skal besøges. Alle foreliggende oplysninger om forsøgslaboratoriet skal gennemgås, herunder inspektionsrapporter, forsøgslaboratoriets indretning, organisationsdiagrammer, forsøgsrapporter, forsøgsplaner og nøglepersoners curriculum vitae. Her kan der findes oplysninger om:- forsøgslaboratoriets art, størrelse og indretning- arten af forsøg, der er sandsynlige at ville indgå i inspektionen- forsøgslaboratoriets ledelsesstruktur.Inspektørerne bør navnlig mærke sig eventuelle mangler, der er konstateret under tidligere inspektioner. Hvis der ikke tidligere har været gennemført inspektioner, kan der foretages en præ-inspektion med det formål at indsamle relevante oplysninger.Forsøgslaboratorierne skal informeres om dato og tidspunkt for inspektørens besøg, formålet med besøget og det tidsrum, inspektøren agter at opholde sig på området. Herved kan forsøgslaboratoriet sørge for, at det nødvendige personale og den nødvendige dokumentation er til rådighed. Hvis det er bestemte dokumenter eller optegnelser, der skal undersøges, kan dette med fordel oplyses på forhånd til forsøgslaboratoriet, således at materialet er umiddelbart tilgængeligt ved inspektionen.Indledningsmøde Formål: at oplyse laboratoriets ledelse og medarbejdere om årsagen til, at der skal gennemføres en forsøgslaboratorieinspektion eller en revision af forsøg, og at oplyse, hvilke laboratorieområder, forsøg, dokumenter og personale, der vil blive inddraget i inspektionen eller revisionen.Ved besøgets begyndelse bør forsøgslaboratorieinspektionens eller revisionens administrative og praktiske detaljer drøftes med laboratoriets ledelse. På indledningsmødet skal inspektørerne:- gennemgå besøgets formål og omfang- beskrive, hvilken dokumentation der er behov for under inspektionen, såsom lister over igangværende og afsluttede forsøg, forsøgsplaner, standardforskrifter, rapporter osv. I den forbindelse skal det aftales, hvilke dokumenter der skal være adgang til, og hvis det er nødvendigt, hvordan relevante dokumenter skal kopieres- præcisere eller anmode om oplysninger vedrørende ledelsesstrukturen (organisationen) og laboratoriets medarbejdere- anmode om oplysninger vedrørende gennemførelse af forsøg, for hvilke GLP-principperne ikke gælder, i laboratorieområder, hvor der gennemføres forsøg underlagt GLP-principperne- træffe foreløbig beslutning om, hvilke dele af forsøgslaboratoriet, der skal indgå i inspektionen- beskrive de dokumenter og prøveemner, der er behov for i forbindelse med igangværende eller afsluttede forsøg, der skal indgå i revisionen- meddele, at der afholdes et afsluttende møde efter endt inspektion.Inden inspektionen gennemføres, bør inspektøren sætte sig i kontakt med laboratoriets afdeling for kvalitetssikring.I almindelighed vil det være en hjælp for inspektørerne under inspektionen at være ledsaget af en medarbejder fra laboratoriets afdeling for kvalitetssikring.Inspektørerne kan eventuelt anmode om at måtte få stillet et særligt rum til rådighed til undersøgelse af dokumenter og andre aktiviteter.Organisation og personale Formål: at afgøre, om forsøgslaboratoriet råder over tilstrækkeligt kvalificeret personale, medarbejderressourcer og servicefunktioner til det antal og de forskelligartede forsøg, som gennemføres; om organisationsstrukturen er passende, og om ledelsen har opstillet en politik for træning og sundhedskontrol af medarbejderne, som er passende i forhold til de forsøg, der udføres på laboratoriet.Ledelsen skal anmodes om at fremlægge materiale som f.eks.:- lokaleplaner- diagrammer over ledelsesforhold og videnskabelig organisation- curriculum vitae for nøglepersoner, der arbejder med den type (de typer) af forsøg, der er udvalgt til revision- lister over igangværende og afsluttede forsøg med oplysning om forsøgstype, dato for påbegyndelse/afslutning, forsøgssystem, teststoffernes anvendelsesmåde samt navnet på forsøgslederen- politik vedrørende overvågning af personalets sundhed- stillingsbeskrivelser og træningsprogrammer for personalet samt personalekartoteker- indeks over laboratoriets standardforskrifter- specifikke standardforskrifter for de forsøg eller procedurer, der skal inspiceres eller revideres- lister over forsøgsledere og sponsorer for forsøgene, som skal revideres.Inspektøren skal navnlig kontrollere:- lister over igangværende og afsluttede forsøg for at fastslå omfanget af arbejdet på forsøgslaboratoriet- identifikation af og kvalifikationer hos forsøgslederne, lederen af afdelingen for kvalitetssikring og andet personale- om der foreligger standardforskrifter for alle relevante forsøgstyper.Kvalitetssikringsprogram Formål: at fastslå, om de mekanismer, der anvendes til at sikre over for ledelsen, at laboratorieforsøgene gennemføres i overensstemmelse med GLP-principperne, er tilstrækkelige.Lederen af kvalitetssikringsafdelingen skal anmodes om at fremvise de metoder og systemer, der anvendes ved kvalitetssikringsinspektion og overvågning af forsøg, og de systemer, der anvendes ved registrering af observationer foretaget i forbindelse hermed. Inspektøren skal kontrollere:- kvalifikationerne hos lederen af kvalitetssikringsafdelingen og hos samtlige afdelingens ansatte- at kvalitetssikringen gennemføres uafhængigt af det personale, der arbejder med forsøgene- hvorledes kvalitetssikringsafdelingen planlægger tidspunkt og gennemfører inspektioner, overvåger forsøgenes kritiske faser, og hvilke ressourcer der er til rådighed for kvalitetssikringsinspektion og -overvågning- at der, i de tilfælde, hvor forsøgene varer så kort tid, at det ikke er praktisk muligt at overvåge hvert enkelt, er en ordning med stikprøvevis overvågning- omfanget og graden af kvalitetssikringsovervågning i forsøgets praktiske faser- omfanget og graden af kvalitetssikringsovervågning af forsøgslaboratoriets rutinearbejde- de kvalitetssikringsprocedurer, der anvendes til at sikre, at den endelige rapport er i overensstemmelse med rådata- at ledelsen modtager rapporter fra kvalitetssikringsafdelingen vedrørende de problemer, der vil kunne påvirke en undersøgelses kvalitet eller integritet- de foranstaltninger, kvalitetssikringsafdelingen gennemfører, når der konstateres afvigelser- kvalitetssikringens rolle i de tilfælde, hvor forsøg eller dele deraf udføres i kontraktlaboratorier- den rolle, som kvalitetssikringsafdelingen eventuelt spiller i forbindelse med gennemgang, revision og opdatering af standardforskrifter.Faciliteter Formål: at afgøre, om forsøgslaboratoriets størrelse, indretning og beliggenhed er egnet til at opfylde de krav, der stilles ved gennemførelse af forsøgene, hvad enten de gennemføres indenfor eller udenfor.Inspektøren skal kontrollere, at:- indretningen tillader en passende grad af adskillelse, således at f.eks. teststoffer, dyr, foder, patologiske prøver osv. fra ét forsøg ikke sammenblandes med tilsvarende fra et andet forsøg- der findes procedurer for miljøkontrol og overvågning, som fungerer tilfredsstillende i risikoområder, f.eks. rum til forsøgsdyr og andre biologiske testsystemer, lokaler hvor teststoffer opbevares, eller hvor laboratoriearbejdet foregår- den generelle arbejdsgang er passende til de forskellige enheder, og at der, om nødvendigt, findes kontrol med forekomst af skadedyr.Anbringelse og isolering af biologiske testsystemer Formål: at afgøre, om forsøgslaboratoriet arbejder med forsøg, hvori indgår dyr eller andre biologiske testsystemer, råder over passende faciliteter og forhold, hvor de kan plejes, anbringes og isoleres på passende vis, således at man undgår stress og andre problemer, der kan påvirke testsystemet, og dermed resultaternes kvalitet.Et forsøgslaboratorium kan gennemføre forsøg, der kræver en række forskellige dyre- eller plantearter samt mikrobielle eller andre cellulære eller subcellulære systemer. Arten af testsystemer, der anvendes, er afgørende for, hvilke aspekter vedrørende pleje, anbringelse eller isolering inspektøren ønsker at undersøge. På dette grundlag skal inspektøren alt efter testsystemet kontrollere, at:- der findes faciliteter, som er egnede for det anvendte testsystem og imødekommer forsøgskravene- der er mulighed for at sætte dyr og planter, der introduceres i enheden, i karantæne, og at disse foranstaltninger virker tilfredsstillende- der er foranstaltninger til isolering af dyr (eller eventuelt andre dele i testsystemet), der vides at være ramt af sygdom eller sygdomsbærere, eller mistænkes herfor- der gennemføres tilstrækkelig overvågning og rapportering af sundhed, adfærd eller lignende, afhængig af testsystemet- udstyr til opretholdelse af de nødvendige miljømæssige betingelser for hvert testsystem er velegnet, vel vedligeholdt og effektivt- bure, reoler, beholdere eller lignende til dyr, og dertil hørende udstyr, holdes tilstrækkeligt rent- der gennemføres den fornødne kontrol med miljøforhold og støttesystemer- der er anlæg til fjernelse og bortskaffelse af affald fra dyrene og fra testsystemerne, og at de sikrer mindst muligt angreb af skadedyr, mindst mulig lugt, og mindst mulig risiko for sygdom og kontaminering af miljøet- der er lagerområder til dyrefoder eller tilsvarende materiale for alle testsystemer, at disse områder ikke anvendes til opbevaring af andre materialer, som f.eks. teststoffer, pesticider eller desinficerende midler, og at de holdes adskilt fra områder, hvor der holdes dyr eller opbevares andre biologiske testsystemer- oplagret foder og strøelse beskyttes mod ødelæggelse som følge af ugunstige miljøforhold, skadedyrsangreb eller kontaminering.Apparatur, materialer, reagenser og prøveemner Formål: at fastslå, at der i forsøgslaboratoriet er passende placering af driftsklart udstyr, i tilstrækkelige mængder og med tilstrækkelig kapacitet til de forsøg, der udføres i laboratoriet, og om materialer, reagenser og prøveemner mærkes, anvendes og opbevares korrekt.Inspektøren skal kontrollere, at:- apparaterne er rene og funktionsdygtige- der er ført bog over måleudstyrets og apparaternes drift, vedligeholdelse verifikation, kalibrering og validering (herunder også computersystemer)- materialer og kemiske reagenser mærkes og opbevares korrekt, ved passende temperaturer, og at udløbsdatoer overholdes. Etiketter på reagenser skal indeholde oplysninger om leverandør, identitet og koncentration og/eller andre relevante oplysninger- prøver identificeres på passende måde, efter testsystem, forsøg, art og indsamlingsdato- anvendte apparater og materialer ikke påvirker testsystemet i nævneværdigt omfang.Testsystemer Formål: at kontrollere, at der er passende procedurer for håndtering af og kontrol med de forskellige testsystemer, der er nødvendige for at gennemføre forsøgene på laboratoriet, f.eks. kemiske og fysiske systemer, cellulære og mikrobielle systemer, planter eller dyr.Fysiske og kemiske systemer Inspektøren skal kontrollere, at:- der, når det er anført i forsøgsplanerne, er undersøgt stabiliteten af test- og referencestoffer, og at de referencestoffer, der er anført i forsøgsplanerne, er anvendt- der i tilfælde af automatiske systemer sørges for, at data i form af diagrammer, kurver eller computerudskrifter dokumenteres som rådata og arkiveres.Biologiske testsystemer Under hensyntagen til forhold omkring pleje, anbringelse og isolering af biologiske testsystemer som ovenfor nævnt skal inspektøren kontrollere, at:- testsystemerne svarer til beskrivelsen i forsøgsplaner- testsystemerne er identificeret på passende måde og om nødvendigt og muligt entydigt gennem hele forsøget; at der er optegnelser over modtagelsen af testsystemerne og skabt fuld klarhed over antallet af modtagne, anvendte, erstattede eller bortskaffede testsystemer- bure eller beholdere hørende til testsystemet identificeres korrekt med alle nødvendige oplysninger- der sørges for passende adskillelse af forsøg, der gennemføres på de samme dyrearter (eller de samme biologiske testsystemer), men med forskellige stoffer- der sørges for passende adskillelse af dyrearter (og andre biologiske testsystemer), enten i tid eller rum- miljøet i det biologiske testsystem svarer til specifikationerne i forsøgsplanen eller i standardforskrifterne, for så vidt angår temperatur og lys-mørkeperioder- optegnelser af modtagelse, håndtering, anbringelse eller isolering, pleje og sundhedsvurdering er passende i forhold til testsystemet- der findes skriftlige registreringer af undersøgelse, karantæne, dødelighed, sygelighed, adfærd, diagnose og behandling af dyre- og plantetestsystemer eller af andre tilsvarende parametre, alt efter det biologiske system, der er tale om- der er sørget for passende bortskaffelse af testsystemer ved prøvningens afslutning.Test- og referencestoffer Formål: at fastslå, om forsøgslaboratoriet råder over procedurer i) til sikring af, at test- og referencestoffers identitet, styrke, mængde og sammensætning svarer til deres specifikationer, og ii) til passende modtagelse og opbevaring af test- og referencestoffer.Inspektøren skal kontrollere, at:- der findes skriftlige registreringer af modtagelsen (herunder identifikation af den ansvarlige person) og for håndteringen, prøveudtagningen, anvendelsen og opbevaringen af test- og referencestoffer- test- og referencestoffer mærkes på passende vis- opbevaringsforholdene er således, at test- og referencestoffernes koncentration, renhed og stabilitet bevares- der findes skriftlige registreringer vedrørende bestemmelse af identitet, renhed, sammensætning, stabilitet og til forebyggelse af eventuel kontaminering af test- og referencestoffer- der er procedurer til bestemmelse af homogenitet og stabilitet af blandinger, der indeholder test- og referencestoffer- beholdere med blandinger (eller fortyndinger) af test- og referencestoffer mærkes, og der opbevares dokumentation om homogeniteten og stabiliteten af indholdet i det omfang, det er relevant- der, hvis prøvningen varer over fire uger, tages prøver af hver batch af test- og referencestofferne med henblik på analyse, og at de opbevares i en passende periode- der findes procedurer for opblanding af stoffer, som sikrer, at der ikke sker fejl af identifikation eller krydskontaminering.Standardforskrifter Formål: at fastslå, om forsøgslaboratoriet har skriftlige standardforskrifter for alle væsentlige dele af dets drift, idet anvendelsen af sådanne skriftlige standardforskrifter er et af de vigtigste ledelsesværktøjer ved kontrollen med forsøgslaboratoriernes arbejde. Forskrifterne vedrører rutinemæssige elementer af forsøg, der udføres på forsøgslaboratoriet.Inspektøren skal kontrollere, at:- der i hvert af forsøgslaboratoriets områder findes umiddelbart tilgængelige autoriserede genparter af standardforskrifterne- der er procedurer for revision og opdatering af standardforskrifterne- alle ændringer i standardforskrifter er autoriserede og daterede- der holdes arkiv over alle standardforskrifter, nuværende og tidligere udgaver- der findes standardforskrifter for følgende og eventuelt andre aktiviteter:i) modtagelse; bestemmelse af identitet, renhed, sammensætning og stabilitet; mærkning, håndtering, prøveudtagning, brug og opbevaring af test- og referencestofferii) anvendelse, vedligeholdelse, rengøring, kalibrering og validering af måleudstyr, computerudstyr og miljøkontroludstyriii) fremstilling af reagenser og doserede præparateriv) registrering, rapportering, arkivering og genfinding af optegnelser og rapporterv) klargøring af og miljøkontrol i områder, der indeholder testsystemernevi) modtagelse, overførsel, placering, karakterisiering, identifikation og pleje af testsystemervii) håndtering af testsystemer forud for, under og ved afslutningen af forsøgetviii) bortskaffelse af testsystemerix) anvendelse af midler til skadedyrskontrol og rengøring, ogx) aktiviteter i forbindelse med kvalitetssikringsprogrammer.Forsøgets gennemførelse Formål: at kontrollere, om der findes skriftlige forsøgsplaner, og om planerne og forsøgets gennemførelse er i overensstemmelse med GLP-principperne.Inspektøren skal kontrollere, at:- forsøgsplanen er underskrevet af forsøgslederen- alle tillæg til forsøgsplanen er underskrevne og daterede af forsøgslederen- datoen for aftalen om forsøgsplanen, der er indgået med sponsor, er registreret- målinger, iagttagelser og undersøgelser er i overensstemmelse med forsøgsplanen og de relevante standardforskrifter- resultater af sådanne målinger, iagttagelser og undersøgelser blev nedskrevet direkte, hurtigt, nøjagtigt og læseligt, og blev forsynet med underskrift (initialer) og dato- alle ændringer i rådata, herunder data lagret i computere, ikke tilslører tidligere optegnelser, er begrundet, dateret, og at personen med ansvar for ændringen er identificeret- data indsamlet på eller oplagret i computer identificeres, og om der er passende procedurer til at sikre, at der ikke sker uautoriserede ændringer eller tab- computersystemerne, der anvendes under forsøget, er pålidelige, nøjagtige og er blevet valideret- alle uforudsete hændelser, der er optegnet i rådata, er undersøgt og vurderet- resultaterne i forsøgsrapporterne (delrapporter eller endelige rapporter) er konsistente og fuldstændige, og afspejler rådata korrekt.Rapportering af forsøgsresultater Formål: at fastslå, om de endelige rapporter er udarbejdet i overensstemmelse med GLP-principperne.Ved gennemgangen af den endelige rapport skal inspektøren kontrollere, at:- den er dateret og underskrevet af forsøgslederen med en erklæring om, at han påtager sig ansvaret for validitet, og bekræfter, at forsøget er udført under overholdelse af GLP-principperne- den er dateret og underskrevet af andre hovedmedarbejdere, hvis den indeholder rapporter fra andre videnskabelige discipliner- rapporten indeholder en erklæring om kvalitetssikring, og at den er underskrevet og dateret- eventuelle ændringer blev foretaget af ansvarligt personale- der findes fortegnelser over, hvor alle teststofprøver, øvrige prøver og rådata er arkiveret.Arkivering og opbevaring af optegnelser Formål: at fastslå, om laboratoriet har fremstillet passende optegnelser og rapporter, og om der er truffet passende foranstaltninger til sikker arkivering og opbevaring af optegnelser og materialerInspektøren skal kontrollere:- at der er udpeget en person med ansvar for arkivet- arkiveringsfaciliteter for opbevaring af forsøgsplaner, rådata (indbefattet data fra afbrudte forsøg) endelige rapporter, teststofprøver og øvrige prøver samt optegnelser over undervisning og træning af personalet- proceduren for genfinding af arkiveret materiale- proceduren, hvormed adgangen til arkiverne er begrænset til dertil bemyndiget personale, og at man har en fortegnelse over de medarbejdere, der har adgang til rådata, histologiske snit osv.- at der findes en liste over materialer, der fjernes fra og tilbageleveres til arkiverne- at optegnelser og materialer opbevares i det foreskrevne eller hensigtsmæssige tidsrum og beskyttes mod tab eller skade som følge af brand, ugunstige miljøforhold osv.Revision af undersøgelser Forsøgslaboratorieinspektionerne vil bl.a. omfatte revisioner, som gennemgår igangværende eller afsluttede forsøg. Særlige revisioner af forsøg foregår ofte på anmodning af de kompetente myndigher, og de kan gennemføres uafhængig af forsøgslaboratorieinspektioner. Som følge af de mange forskelligartede forsøgstyper, som kan revideres, kan der kun gives generelle retningslinjer, og inspektører og andre, der deltager i revision af forsøg, må til stadighed bruge skøn vedrørende arten og omfanget af deres undersøgelser. Målet skal være at rekonstruere forsøget ved at sammenligne den endelige rapport med forsøgsplanen, relevante standardforskrifter, rådata og andet arkiveret materiale.I nogle tilfælde har inspektørerne måske behov for bistand fra andre eksperter for at kunne gennemføre en effektiv revision af et forsøg, f.eks. når der er behov for mikroskopisk undersøgelse af vævssnit.I forbindelse med revision af forsøg skal inspektøren:- indhente oplysning om navn, jobbeskrivelse og oversigter over efteruddannelse og erfaring vedrørende udvalgt personale, der deltager i forsøget, som f.eks. forsøgslederen og de vigtigste videnskabelige medarbejdere- kontrollere, at der er tilstrækkeligt personale uddannet på områder, der er relevante for de forsøg, der gennemføres- finde frem til bestemte apparater eller særligt udstyr, der blev anvendt til forsøget, og undersøge optegnelser vedrørende kalibrering, vedligeholdelse og service af udstyret- gennemse optegnelser vedrørende teststoffernes stabilitet, analyser af teststoffer og præparater, analyser af foder osv.- om muligt ved hjælp af interviews finde ud af, hvilke arbejdsopgaver udvalgte personer, der deltog i forsøget, havde på tidspunktet for forsøgets gennemførelse med henblik på at bestemme, om disse personer havde den fornødne tid til rådighed til udførelse af opgaver specificeret i forsøgsplanen eller rapporten- erhverve genparter af al dokumentation, som vedrører kontrolprocedurer, eller som udgør en integreret del af forsøget, herunder:i) forsøgsplanenii) standardforskrifteriii) logbøger, laboratoriets notesbøger, arkiver, arbejdspapirer, udskrifter af computerdata osv., kontrolberegninger, hvor det skønnes nødvendigtiv) den endelige rapport.For forsøg, hvor der anvendes dyr (gnavere eller andre pattedyr), skal inspektøren følge en vis procentdel af de enkelte dyr, fra de ankommer til forsøgslaboratoriet, til de obduceres. Der skal da lægges særlig vægt på oplysninger om:- dyrenes legemsvægt, indtag af foder/vand, dosisformulering og -indgivelse- kliniske iagttagelser og obduktionsresultater- klinisk kemi- patologi.Afslutning af inspektion eller revision af forsøg Efter afslutningen af en forsøgslaboratorieinspektion eller revision af forsøg skal inspektøren være rede til at drøfte sine resultater med repræsentanter for forsøgslaboratoriet på et afsluttende møde, og han skal udarbejde en skriftlig rapport kaldet inspektionsrapporten.Ved inspektion af større forsøgslaboratorier vil der sandsynligvis afsløres en række mindre afvigelser fra GLP-principperne, men de vil normalt ikke være alvorlige nok til at nedsætte validiteten af forsøg, der udføres på forsøgslaboratoriet. I sådanne tilfælde er det rimeligt, hvis inspektøren i rapporten anfører, at laboratoriet arbejder i overensstemmelse med GLP-principperne efter de kriterier, der er opstillet af den nationale GLP-kontrolmyndighed. Der skal dog gives detaljerede oplysninger om fundne mangler til forsøgslaboratoriet, og ledelsen skal give tilsagn om, at der vil blive truffet afhjælpende foranstaltninger.Inspektøren skal eventuelt besøge forsøgslaboratoriet igen efter nogen tid for at kontrollere, at de nødvendige foranstaltninger er truffet.Hvis det under inspektion eller revision konstateres, at der sker alvorlige afvigelser fra GLP-principperne, som efter inspektørens mening påvirker validiteten af den bestemte undersøgelse eller generelt af forsøg, der udføres på laboratoriet, skal inspektøren aflægge rapport til den nationale GLP-kontrolmyndighed. Hvilke forholdsregler, denne myndighed og/eller den kompetente myndighed så træffer, afhænger af arten og omfanget af afvigelserne, og af de lovfæstede og/eller administrative bestemmelser, der findes vedrørende GLP-kontrolprogrammet.Når en revision af forsøg er foretaget på anmodning af en kompetent myndighed, skal der udarbejdes en fyldestgørende skriftlig rapport over resultaterne. Rapporten tilsendes den kompetente myndighed via den nationale GLP-myndighed.(1) EFT L 15 af 17. 1. 1987, s. 29.


title: Rådets direktiv 2006/69/EF af 24. juli 2006 om ændring af direktiv 77/388/EØF med hensyn til visse foranstaltninger, der skal forenkle momsopkrævningen og bidrage til at bekæmpe svig eller unddragelse og om ophævelse af visse beslutninger om at tillade fravigelser

text:
               12.8.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 221/9

      RÅDETS DIREKTIV 2006/69/EF
   af 24. juli 2006
   om ændring af direktiv 77/388/EØF med hensyn til visse foranstaltninger, der skal forenkle momsopkrævningen og bidrage til at bekæmpe svig eller unddragelse og om ophævelse af visse beslutninger om at tillade fravigelser
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               For at bekæmpe momssvig eller momsunddragelse og forenkle momsopkrævningsproceduren er der under forskellige betingelser indrømmet individuelle medlemsstater visse fravigelser i forbindelse med lignende problemer i medfør af artikel 27, stk. 1, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (3). Løsningen af disse problemer bør gøres tilgængelig for alle medlemsstater ved indarbejdelse af tilsvarende foranstaltninger i dette direktiv. Disse foranstaltninger bør stå i rimeligt forhold til og være begrænset til at afhjælpe det pågældende problem. I betragtning af at medlemsstaterne har forskellige behov, bør indarbejdelsen være begrænset til, at muligheden for at vedtage de pågældende regler udvides til at omfatte alle medlemsstater, når behovet opstår.

               (2)

               Medlemsstaterne bør kunne gøre noget for at sikre, at de foranstaltninger, der gælder ifølge direktiv 77/388/EØF, og som vedrører afgiftspligtige personer og overdragelse af en virksomhed som en going concern, ikke udnyttes til momssvig og momsunddragelse.

               (3)

               Det bør være muligt for medlemsstaterne at gribe ind i forbindelse med værdien af leveringer og erhvervelser under specifikke, begrænsede omstændigheder for at sikre, at der ikke bliver noget afgiftstab, fordi der benyttes forbundne parter til at opnå afgiftsfordele.

               (4)

               Det bør være muligt for medlemsstaterne i beskatningsgrundlaget for en transaktion, der indebærer forarbejdning af investeringsguld, som stilles til rådighed af en kunde, at indregne værdien af dette investeringsguld, hvor guldet som følge af forarbejdningen mister sin status som investeringsguld.

               (5)

               Det bør understreges, at ydelser, der har karakter af investeringsgoder, kan indgå i den ordning, der tillader regulering af fradrag for investeringsgoder i hele deres levetid på grundlag af den faktiske brug heraf.

               (6)

               Medlemsstaterne bør i særlige tilfælde kunne gøre modtageren af leveringer ansvarlig for betaling og bogføring af merværdiafgiften. Det skulle hjælpe medlemsstaterne med at forenkle reglerne og modvirke momssvig og momsunddragelse i nærmere bestemte sektorer og for en række transaktionstypers vedkommende.

               (7)

               Direktiv 77/388/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (8)

               Medlemsstaterne bør således ikke længere kunne gøre brug af individuelle fravigelser, som de er blevet indrømmet ved bestemte rådsbeslutninger i henhold til artikel 27, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF, og som er omfattet af bestemmelserne i nærværende direktiv. De pågældende beslutninger bør derfor udtrykkeligt ophæves. Dette direktiv bør ikke berøre foranstaltninger, som medlemsstaterne anvender i medfør af artikel 27, stk. 5, i direktiv 77/388/EØF; det bør heller ikke berøre fravigelser, som er blevet indrømmet i medfør af artikel 27, stk. 1, i nævnte direktiv, og som ikke ophæves ved nærværende direktiv.

               (9)

               Visse foranstaltninger i dette direktiv bør kunne anvendes valgfrit og bør give medlemsstaterne et vist spillerum. Af hensyn til gennemsigtigheden bør det fastsættes, at medlemsstaterne via Det Rådgivende Udvalg for Merværdiafgift, der er nedsat i henhold til artikel 29 i direktiv 77/388/EØF, underretter hinanden om nationale bestemmelser, som de vedtager til gennemførelse af sådanne foranstaltninger. Denne underretning bør ikke være nødvendig, når det drejer sig om nationale foranstaltninger truffet i medfør af en beslutning, der ophæves ved dette direktiv, eller som udløber ved dette direktivs ikrafttræden, selv om medlemsstaten fortsat anvender denne foranstaltning efter bestemmelserne i dette direktiv —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   I direktiv 77/388/EØF foretages følgende ændringer:

               1)

               I artikel 4, stk. 4, indsættes følgende afsnit:
               »En medlemsstat, som gør brug af den i andet afsnit omhandlede mulighed, kan træffe de nødvendige foranstaltninger for at forebygge momssvig eller momsunddragelse ved anvendelsen af denne bestemmelse.«

               2)

               Artikel 5, stk. 8, andet punktum, affattes således:
               »Medlemsstaterne træffer, når modtageren ikke er en fuldt afgiftspligtig person, i givet fald de nødvendige foranstaltninger for at undgå konkurrenceforvridning. De kan også træffe de nødvendige foranstaltninger for at forebygge momssvig eller momsunddragelse ved anvendelsen af denne bestemmelse.«

               3)

               I artikel 11, punkt A, foretages følgende ændringer:

                           a)

                           I stk. 1, litra d), udgår andet afsnit.

                           b)

                           Følgende stykker indsættes:
                           »5.   Medlemsstaterne kan i forbindelse med levering af varer og ydelser vælge i beskatningsgrundlaget at medregne værdien af afgiftsfritaget investeringsguld, jf. artikel 26b, der er stillet til rådighed af kunden for at blive anvendt til forarbejdning, og som derfor mister sin status som afgiftsfritaget investeringsguld, når sådanne varer og ydelser leveres. Den værdi, der skal anvendes, er investeringsgulds normalværdi på det tidspunkt, hvor disse varer og ydelser leveres.
                           6.   For at forebygge momssvig eller momsunddragelse kan medlemsstaterne træffe foranstaltninger for at sikre, at beskatningsgrundlaget ved en levering af varer og ydelser svarer til normalværdien. Denne mulighed må kun anvendes i forbindelse med levering af varer og ydelser til modtagere, til hvem der findes familiemæssige eller andre nære personlige, ledelsesmæssige eller medlemsmæssige bindinger samt ejendomsretlige, finansielle eller retlige bindinger som fastsat af medlemsstaten. I denne forbindelse kan retlige bindinger også omfatte forholdet mellem arbejdsgiver og arbejdstager eller arbejdstagerens familie eller andre nært forbundne personer.
                           Første afsnits anvendelsesområde omfatter kun følgende tilfælde:

                                       a)

                                       hvis modværdien er lavere end normalværdien, og modtageren af leveringen ikke har fuld fradragsret i henhold til artikel 17

                                       b)

                                       hvis modværdien er lavere end normalværdien, og leverandøren ikke har fuld fradragsret i henhold til artikel 17, og leveringen er omfattet af fritagelse i henhold til artikel 13 eller artikel 28, stk. 3, litra b)

                                       c)

                                       hvis modværdien er højere end normalværdien, og leverandøren ikke har fuld fradragsret i henhold til artikel 17.

                                 Med henblik på første og andet afsnit kan medlemsstaterne fastsætte, for hvilke kategorier af leverandører og modtagere de anvender disse foranstaltninger.
                           Medlemsstaterne underretter det i henhold til artikel 29 nedsatte udvalg om enhver ny national foranstaltning, der træffes til gennemførelse af bestemmelserne i dette stykke.
                           7.   I dette direktiv forstås ved »normalværdi« hele det beløb, som en kunde i samme omsætningsled som det, hvori leveringen af varer og ydelser finder sted, på det pågældende tidspunkt skulle have betalt for de pågældende varer eller ydelser i fri konkurrence til en selvstændig leverandør i den medlemsstat, hvor transaktionen pålægges afgift.
                           Hvis der ikke kan fastslås nogen sammenlignelig levering af varer og ydelser, fastsættes normalværdien til ikke under indkøbsprisen for varerne eller for lignende varer, eller, hvis der ikke foreligger nogen indkøbspris, ikke under kostprisen og altid til de priser, der konstateres på tidspunktet for transaktionen, eller, når der er tale om ydelser, ikke under beløbet for den afgiftspligtiges udgifter til levering af ydelsen.«

               4)

               I artikel 17, stk. 4, i den version, der fremgår af artikel 28f, stk. 1, foretages følgende ændringer:

                           a)

                           I litra a), andet afsnit, ændres »artikel 21, stk. 1), litra a) og c),« til »artikel 21, stk. 1), litra a), c), eller f), eller artikel 21, stk. 2, litra c)«.

                           b)

                           I litra b), andet afsnit, ændres »artikel 21, stk. 1, litra a),« til »artikel 21, stk. 1, litra a) eller f), eller artikel 21, stk. 2, litra c),«.

               5)

               I artikel 18, stk. 1, litra d), i den version, der fremgår af artikel 28f, stk. 2, ændres »artikel 21, stk. 1,« til »artikel 21, stk. 1, eller artikel 21, stk. 2, litra c),«.

               6)

               I artikel 20, stk. 4, indsættes følgende afsnit:
               »Medlemsstaterne kan også anvende stk. 2 og 3 på ydelser med egenskaber svarende til dem, der normalt tilskrives investeringsgoder.«

               7)

               I artikel 21, stk. 2, i den version, der fremgår af artikel 28g, indsættes følgende litra:

                           »c)

                           Ved nedennævnte former for levering af varer eller ydelser kan medlemsstaterne bestemme, at det er den afgiftspligtige modtager, der hæfter for afgiften:

                                       i)

                                       bygningsarbejde, herunder reparation, rengøring, vedligeholdelse, ombygnings- og nedrivningsarbejde i forbindelse med fast ejendom samt aflevering af byggearbejde, der anses som levering af varer jf. artikel 5, stk. 5

                                       ii)

                                       levering af personale til de under nr. i) omhandlede aktiviteter

                                       iii)

                                       levering af fast ejendom som omhandlet i artikel 13, punkt B, litra g) og h), hvis leverandøren har valgt at erlægge afgift for ydelsen i henhold til punkt C, litra b), i samme artikel

                                       iv)

                                       levering af brugt materiale, også brugt materiale, som ikke kan genanvendes i uforandret stand, skrot, industriaffald og andet affald, genbrugsaffald, delvis forarbejdet affald og visse varer og ydelser opført i bilag M

                                       v)

                                       levering af varer, som en afgiftspligtig person har stillet som garanti til fordel for en anden afgiftspligtig person med henblik på opfyldelse af denne garanti

                                       vi)

                                       levering af varer efter afståelsen af ejendomsforbehold til en rettighedserhverver og dennes udøvelse af denne ret

                                       vii)

                                       levering af fast ejendom, der bliver solgt af domsskyldneren som led i en tvangsauktion.

                                 Medlemsstaterne kan for så vidt angår dette litra fastsætte, at en afgiftspligtig person, der også udfører aktiviteter eller transaktioner, som ikke anses for at være afgiftspligtige leveringer af varer eller ydelser i medfør af artikel 2, for så vidt angår de i første afsnit nævnte leveringer af varer eller ydelser, som han modtager, skal anses for at være en afgiftspligtig person. Et ikke-afgiftspligtigt offentligt organ kan anses for at være en afgiftspligtig person for så vidt angår de i nr. v), vi) og vii), nævnte leveringer.
                           Medlemsstaterne kan for så vidt angår dette litra fastsætte, hvilke former for levering af varer og ydelser samt hvilke leverandør- og kundekategorier de vil anvende disse foranstaltninger på. De kan også begrænse anvendelsen af denne foranstaltning til nogle af de i bilag M opførte leveringer af varer og ydelser.
                           Medlemsstaterne underretter det i henhold til artikel 29 nedsatte udvalg om enhver ny national foranstaltning, der træffes til gennemførelse af bestemmelserne i dette litra.«

               8)

               Bilag M, der findes i bilag I til dette direktiv, indsættes.

         Artikel 2
   Beslutninger anført i bilag II til dette direktiv ophæves med virkning fra den 1. januar 2008.
   Artikel 3
   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv.
   De anvender senest den 1. januar 2008 de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme artikel 1, nr. 3, for så vidt angår den nye artikel 11, punkt A, stk. 7, i direktiv 77/388/EØF, og for at efterkomme artikel 1, nr. 4, for så vidt angår henvisningen i artikel 17, stk. 4, litra a) og b), som affattet i artikel 28f, stk. 1, til artikel 21, stk. 1, litra f), i direktiv 77/388/EØF.
   Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen teksten til de bestemmelser, som de vedtager i medfør af dette direktiv. Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Artikel 4
   Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 5
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. juli 2006.

            På Rådets vegne

         K. RAJAMÄKI

            Formand

      (1)  Udtalelse af 6. juli 2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EUT C 65 af 17.3.2006, s. 103.

      (3)  EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2006/18/EF (EUT L 51 af 22.2.2006, s. 12).

      BILAG I

            »BILAG M
            Liste over levering af varer og ydelser, jf. artikel 21, stk. 2, litra c), nr. iv)

                        a)

                        levering af jernholdigt og ikke-jernholdigt affald, skrot og brugte materialer, herunder af halvfabrikata stammende fra forarbejdning, fremstilling eller udsmeltning af jernholdige eller ikke-jernholdige metaller eller legeringer heraf

                        b)

                        levering af jernholdige og ikke-jernholdige halvforarbejdede produkter og visse hertil knyttede forarbejdningsydelser

                        c)

                        levering af rester og andre genbrugsmaterialer bestående af jernholdige og ikke-jernholdige metaller, legeringer heraf, slagger, aske, hammerskæl og industriaffald indeholdende metaller eller metallegeringer, og levering af ydelser i forbindelse med udvælgelse, skæring, fragmentering og presning af sådanne materialer

                        d)

                        levering af og visse forarbejdningsydelser i tilknytning til jernholdigt og ikke-jernholdigt affald samt afklip, skrot, affald og brugte materialer samt genbrugsmateriale bestående af glasaffald, glas, papir, pap og karton, klude, ben, læder, kunstlæder, pergament, rå huder og skind, sener, sejlgarn, reb og tovværk, kabler, gummi og plast

                        e)

                        levering af de i dette bilag omhandlede materialer efter forarbejdning i form af rengøring, polering, sortering, tilskæring, fragmentering, presning eller støbning i blokke

                        f)

                        levering af skrot og affald hidrørende fra arbejde med basismaterialer.«

      BILAG II
      Liste over beslutninger i henhold til artikel 27 i direktiv 77/388/EØF, som ophæves ved nærværende direktiv

                  Rådets beslutning, der anses som vedtaget den 15. april 1984, om bemyndigelse af Det Forenede Kongerige til at indføre en foranstaltning, der fraviger bestemmelserne i sjette direktiv, og som ved indførelsen af en særlig ordning for opkrævning af merværdiafgiften tager sigte på at undgå visse bedragerier eller afgiftsunddragelser vedrørende leverancer af guld, guldmønter samt guldrester, der foretages mellem afgiftspligtige (1).

                  Rådets beslutning, der anses som vedtaget den 11. april 1987, om bemyndigelse af Det Forenede Kongerige til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 11 i direktiv 77/388/EØF (2).

                  Rådets beslutning 88/498/EØF (3) om bemyndigelse af Kongeriget Nederlandene til at anvende en foranstaltning, der fraviger bestemmelserne i artikel 21, stk. 1, litra a), i direktiv 77/388/EØF.

                  En rådsbeslutning, der anses som vedtaget den 18. februar 1997 i henhold til proceduren i artikel 27, stk. 4, i direktiv 77/388/EØF i udgaven fra 17. maj 1977 om bemyndigelse af Den Franske Republik til at anvende en foranstaltning, der fraviger bestemmelserne i artikel 2 og 10 i direktiv 77/388/EØF. Denne beslutning blev truffet, efter at medlemsstaterne havde fået meddelelse om anmodningen den 18. december 1996.

                  Rådets beslutning 98/23/EF (4) om bemyndigelse af Det Forenede Kongerige til at forlænge anvendelsen af en foranstaltning, der fraviger artikel 28e, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF.

                  Rådets beslutning 2002/439/EF (5) om bemyndigelse af Tyskland til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 21 i direktiv 77/388/EØF.

                  Rådets beslutning 2002/880/EF (6) om bemyndigelse af Østrig til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 21 i direktiv 77/388/EØF.

                  Rådets beslutning 2004/290/EF (7) om bemyndigelse af Tyskland til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 21 i direktiv 77/388/EØF.

                  Rådets beslutning 2004/736/EF (8) om bemyndigelse af Det Forenede Kongerige til at anvende en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 11 i direktiv 77/388/EØF.

                  Rådets beslutning 2004/758/EF (9) om bemyndigelse af Østrig til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 21 i direktiv 77/388/EØF.

         (1)  EFT L 264 af 5.10.1984, s. 27.

         (2)  EFT L 132 af 21.5.1987, s. 22.

         (3)  EFT L 269 af 29.9.1988, s. 54.

         (4)  EFT L 8 af 14.1.1998, s. 24. Senest ændret ved beslutning 2003/909/EF (EUT L 342 af 30.12.2003, s. 49).

         (5)  EFT L 151 af 11.6.2002, s. 12.

         (6)  EFT L 306 af 8.11.2002, s. 24.

         (7)  EUT L 94 af 31.3.2004, s. 59.

         (8)  EUT L 325 af 28.10.2004, s. 58.

         (9)  EUT L 336 af 12.11.2004, s. 38.


Avis juridique important

|

31989L0369

Rådets direktiv 89/369/EØF af 8. juni 1989 om forebyggelse af luftforurening fra nye kommunale affaldsforbrændingsanlæg

EF-Tidende nr. L 163 af 14/06/1989 s. 0032 - 0036 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 9 s. 0061  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 9 s. 0061

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 8. juni 1989  om forebyggelse af luftforurening fra nye kommunale affaldsforbraendingsanlaeg  (89/369/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 130 S,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  I De Europaeiske Faellesskabers handlingsprogrammer paa miljoeomraadet fra 1973 (4), 1977 (5), 1983 (6) og 1987 (7) understreges det, at det er vigtigt at forebygge og nedbringe luftforureningen;  Raadet erklaerede i sin resolution af 19. oktober 1987 om handlingsprogrammet paa miljoeomraadet for 1987-1992 (8), at det er vigtigt at koncentrere Faellesskabets indsats om gennemfoerelse af passende normer, saaledes at der sikres en effektiv beskyttelse af folkesundheden og af miljoeet;  i Raadets direktiv 75/442/EOEF af 15. juli 1975 om affald (9) er det fastsat, at affald skal bortskaffes, uden at menneskets sundhed bringes i fare, og uden at miljoeet skades; med henblik herpaa er det i samme direktiv fastsat, at ethvert anlaeg eller enhver virksomhed, der varetager bortskaffelse af affald, skal indhente tilladelse hertil hos de kompetente myndigheder, og i tilladelsen skal det bl.a. anfoeres, hvilke forholdsregler der skal traeffes;  i Raadets direktiv 84/360/EOEF af 28. juni 1984 om bekaempelse af luftforurening fra industrianlaeg (10) er det fastsat, at der til drift af nye industrianlaeg, herunder affaldsforbraendingsanlaeg, skal indhentes forudgaaende godkendelse; denne godkendelse maa kun meddeles, saafremt der er truffet de noedvendige foranstaltninger til forebyggelse af luftforurening, herunder anvendelse af den bedst tilgaengelige teknologi, som ikke medfoerer uforholdsmaessigt store omkostninger;  i direktiv 84/360/EOEF er det endvidere fastsat, at Raadet med enstemmighed og paa forslag fra Kommissionen om noedvendigt fastsaetter graensevaerdier for emission baseret paa den bedst tilgaengelige teknologi, som ikke medfoerer uforholdsmaessigt store omkostninger, og paa de hertil svarende maaleteknikker og -metoder;  forbraending af kommunalt affald medfoerer emission af stoffer, der kan foraarsage luftforurening og dermed skade menneskets sundhed og miljoeet; i visse tilfaelde kan denne forurening vaere graenseoverskridende;  teknikkerne til nedbringelse af visse forurenende emissioner fra kommunale affaldsforbraendingsanlaeg er godt gennemproevede; de kan anvendes i nye forbraendingsanlaeg paa rimelige oekonomiske vilkaar; der kan med disse teknikker opnaas koncentrationer af forurenende stoffer i roeggassen, der ikke overstiger bestemte graensevaerdier;  der boer fastsaettes faellesskabsgraensevaerdier for dioxiner og furaner hurtigst muligt;  der findes i alle medlemsstaterne love og administrative bestemmelser om bekaempelse af luftforurening fra faste anlaeg, og i adskillige medlemsstater findes der saerlige bestemmelser for kommunale affaldsforbraendingsanlaeg;  ved at fastsaette graensevaerdier for emission og andre normer for forureningsforebyggelse bidrager Faellesskabet til at effektivisere medlemsstaternes bekaempelse af luftforurening fra kommunale affaldsforbraendingsanlaeg;  for at sikre en effektiv miljoebeskyttelse er det hensigtsmaessigt, at der fastsaettes krav og betingelser for godkendelse af ethvert nyt kommunalt affalds- forbraedingsanlaeg; disse krav skal omfatte forpligtelse til baade at overholde graensevaerdier for emission af visse forurenende stoffer og opfylde hensigtsmaessige forbraendingsbetingelser, idet der tages hensyn til anlaeggets tekniske karakter og driftsbetingelser;  der boer fastsaettes passende foranstaltninger og efterproevninger paa forbraendingsanlaeggene, og offentligheden boer informeres om de paalagte betingelser og de opnaaede resultater;  udover at fastsaette graensevaerdier for emission er det vigtigt, at der tilskyndes til udvikling og udbredelse af viden om renere teknologi og til anvendelse af saadan teknologi som en del af den forebyggende indsats, der goeres for at bekaempe miljoeforurening inden for Faellesskabet, navnlig med hensyn til bortskaffelse af affald;  i henhold til Traktatens artikel 130 T er vedtagelsen af saadanne faellesskabsbestemmelser ikke til hinder for, at de enkelte medlemsstater opretholder eller indfoerer strengere miljoebeskyttelsesforanstaltninger, som er forenelige med Traktaten -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I dette direktiv forstaas ved:  1) »luftforurening«: menneskets direkte eller indirekte udledning i luften af stoffer eller energi, der har saadanne skadevirkninger, at de vil kunne udgoere en fare for menneskers sundhed, nedbryde levende ressourcer, oekosystemer og ejendomsvaerdier og forringe eller forstyrre naturvaerdier og andre retmaessige anvendelser af miljoeet  2) »graensevaerdi for emission«: den koncentration og/eller den masse af forurenende stoffer i emissioner fra anlaeg i et bestemt tidsrum, som ikke maa overskrides  3) »kommunalt affald«: husholdningsaffald, affald fra forretninger, kontorer og virksomheder samt andet affald, som ifoelge sin natur kan sidestilles med husholdningsaffald  4) »kommunalt affaldsforbraendingsanlaeg«: alt teknisk udstyr, der anvendes til behandling af kommunalt affald ved forbraending, med eller uden varmegenvinding, undtagen anlaeg til lands eller til vands, der er specielt indrettet til forbraending af slam fra rensningsanlaeg, kemisk, giftigt eller farligt affald, medicinaffald fra hospitaler eller andet saerligt affald, uanset om disse anlaeg ligeledes kan forbraende kommunalt affald.  Denne definition daekker hele anlaegget og det hertil hoerende omraade, herunder bl.a. braenderen og tilfoerselssystemerne for affald, braendstoffer og luft, samt apparater og anordninger til kontrol med forbraendingsprocessen og til loebende registrering og overvaagning af forbraendingsbetingelserne  5) »nyt kommunalt affaldsforbraendingsanlaeg«: et kommunalt affaldsforbraendingsanlaeg, hvortil der er udstedt driftstilladelse efter den i artikel 12, stk. 1, fastsatte dato  6) »forbraendingsanlaeggets nominelle kapacitet«: den samlede forbraendingskapacitet for de ovne, der udgoer anlaegget, som fastlagt af konstruktoeren og bekraeftet af brugeren under hensyn til navnlig affaldets braendvaerdi udtrykt som den maengde affald, der kan forbraendes pr. time.  Artikel 2  Med forbehold af artikel 4 i direktiv 84/360/EOEF traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger, for at den forudgaaende godkendelse af driften af ethvert nyt kommunalt affaldsforbraendingsanlaeg, som kraeves i henhold til artikel 3 i naevnte direktiv og til artikel 8 i direktiv 75/442/EOEF, omfatter de i artikel 3 til 10 i naervaerende direktiv fastsatte betingelser.  Artikel 3  1. Nedenstaaende graensevaerdier for emission, der henfoeres til foelgende betingelser: temperatur 273 K, tryk 101,3 kPa, 11 % oxygen eller 9 % Co2, toer gas, gaelder for nye kommunale affaldsforbraendingsanlaeg.  Graensevaerdi for emissionen (mg/Nm3) afhaengigt af forbraendingsanlaeggets nominelle kapacitet  1.2.3.4 //  //  //  //  // Forurenende stof  // under 1 ton pr. time   // fra 1 til under 3 tons pr. time   // 3 tons pr. time og derover   //    //   //   //   // Totalstoev   // 200  // 100   // 30   //    //   //   //   // Tungmetaller   //  //   //   // - Pb+Cr+Cu+Mn   // -   // 5   // 5   // - Ni+As  // -   // 1   // 1   // - Cd og Hg   // -   // 0,2   // 0,2  //    //   //   //   // Hydrogenchlorid (HCl)   // 250  // 100   // 50   //    //   //   //   // Hydrogenfluorid (HF)  // -   // 4   // 2   //    //   //   //   // Svovldioxid (SO2)   // -   // 300   // 300   //    //   //   //  2. For forbraendingsanlaeg med en kapacitet paa under 1 ton pr. time kan graensevaerdierne for emissionen svare til et oxygenindhold paa 17 %. I saa fald maa koncentrationsvaerdierne ikke overstige de i stk. 1 fastsatte vaerdier, divideret med 2,5.  3. Uanset stk. 1 kan en medlemsstats kompetente myndigheder godkende anlaeg med en nominel kapacitet paa under 1 ton pr. time, hvis saerlige stedlige forhold goer det paakraevet, paa betingelse af, at en graensevaerdi paa 500 mg/Nm3 totalstoev og alle bestemmelserne i direktiv 84/360/EOEF overholdes. I saadanne tilfaelde underretter og hoerer den paagaeldende medlemsstat Kommissionen. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom.  4. De kompetente myndigheder fastsaetter graensevaerdier for emission af andre forurenende stoffer end de i stk. 1 i denne artikel naevnte, hvis de anser dette for hensigtsmaessigt paa grund af sammensaetningen af det affald, der skal forbraendes, og forbraendingsanlaeggets karakteristika. Ved fastsaettelsen af disse graensevaerdier for emission skal myndighederne tage hensyn til de paagaeldende forurenende stoffers potentielle skadelige virkninger for miljoeet og menneskers sundhed samt den bedst tilgaengelige teknologi, som ikke medfoerer uforholdsmaessigt store omkostninger. De kompetente myndigheder kan navnlig fastsaette graensevaerdier for emmission af dioxiner og furaner, indtil der vedtages et faellesskabsdirektiv herom.  Artikel 4  1. Ethvert nyt kommunalt affaldsforbraendingsanlaeg skal konstrueres, udstyres og drives saaledes, at roeggas fra affaldsforbraendingen efter sidste injektion af forbraendingsluft paa kontrolleret og homogen vis selv under de mest ugunstige forhold bringes op paa en temperatur paa mindst 850° C i mindst to sekunder under tilstedevaerelse af mindst 6 % oxygen.  2. Under driften af ethvert nyt kommunalt affaldsforbraendingsanlaeg skal foelgende betingelser overholdes:  a) koncentrationen af carbonmonoxid (CO) i roeggasserne maa ikke overstige 100 mg/Nm3  b) koncentrationen af organiske forbindelser (udtrykt i samlet maengde kulstof) i roeggasserne maa ikke overstige 20 mg/Nm3.  Graensevaerdierne under a) og b) henfoeres til foelgende betingelser: temperatur 273 K, tryk 101,3 kPa, 11 % oxygen eller 9 % CO2, toer gas.  3. Der kan tillades andre betingelser end de i stk. 1 fastsatte, naar der anvendes hensigtsmaessige teknikker i forbindelse med forbraendingsovnene eller udstyret til behandling af roeggasserne, saafremt de kompetente myndigheder har sikret sig, at det ved anvendelse af saadanne teknikker er muligt at overholde emissionsniveauer for polychlorodibenzodioxiner (PCDD) og polychlorodibenzofuraner (PCDF), der svarer til eller som ligger under dem, der opnaas under de i stk. 1 fastsatte tekniske betingelser.  De afgoerelser, der traeffes i henhold til dette stykke, og resultaterne af kontrollen skal meddeles Kommissionen af de hertil af medlemsstaterne udpegede kompetente myndigheder.  4. Ethvert nyt kommunalt affaldsforbraendingsanlaeg skal konstrueres, udstyres og drives saaledes, at man forhindrer emissioner i luften, som kan foraarsage maerkbar luftforurening ved jorden; navnlig skal gasformige emissioner udledes paa kontrolleret maade gennem en skorsten.  De kompetente myndigheder skal sikre, at skorstenens hoejde beregnes under hensyn til beskyttelsen af menneskers sundhed og miljoeet.  Artikel 5  1. Temperatur og oxygenindhold som fastsat i artikel 4 er mindstevaerdier, der skal overholdes konstant under anlaeggets drift.  2. Koncentrationen af carbonmonoxid (CO) som fastsat i artikel 4, stk. 2, litra a), udgoer graensevaerdien for timegennemsnittet for alle anlaeg. I forbindelse med anlaeg, hvis nominelle kapacitet er paa 1 ton pr. time eller mere, skal desuden mindst 90 % af alle maalinger, der er foretaget i en hvilken som helst 24-timers periode, vaere paa under 150 mg/Nm3. Disse gennemsnit er udelukkende beregnet paa grundlag af anlaeggets effektive driftstimer, herunder ovnenes start- og slukningsfaser.  3. Med hensyn til andre stoffer, for hvilke der i henhold til artikel 6 kraeves kontinuerlig maaling:  a) maa intet loebende gennemsnit for syv dage af de maalte koncentrationsvaerdier overskride den tilsvarende graensevaerdi  b) maa intet dagsgennemsnit af de maalte koncentrationsvaerdier overskride den tilsvarende graensevaerdi med mere end 30 %.  Til beregning af ovennaevnte gennemsnitsvaerdier tages der kun hensyn til anlaeggets effektive driftsperioder, herunder ovnenes start- og slukningsfaser.  4. I tilfaelde hvor der kun kraeves stikproevemaalinger, anses emissionsgraensevaerdierne for overholdt, hvis resultaterne af hver serie maalinger, som er defineret og fastlagt som naermere beskrevet af de kompetente myndigheder i henhold til artikel 6, stk. 3, 4 og 5, ikke overskrider emissionsgraensevaerdien. Artikel 6  1. Foelgende maalinger skal udfoeres ved nye kommunale affaldsforbraendingsanlaeg:  a) Maaling af koncentrationen af visse stoffer i roeggassen:  i) kontinuerlig maaling og registrering af koncentrationerne af totalstoev, CO, oxygen og HCl i anlaeg med en nominel kapacitet stoerre end eller lig med 1 ton pr. time  ii) regelmaessig maaling af:  - koncentrationerne af tungmetaller som omhandlet i artikel 3, stk. 1, samt af HF og SO2, for anlaeg med en nominel kapacitet stoerre end eller lig med 1 ton pr. time  - koncentrationerne af totalstoev og af HCl, CO og oxygen, for anlaeg med en nominel kapacitet paa under 1 ton pr. time  - koncentrationerne af organiske forbindelser (udtrykt i samlet maengde kulstof) generelt.  b) Maaling af parametre vedroerende driften:  i) kontinuerlig maaling og registrering af gassernes temperatur i det omraade, hvor de i artikel 4, stk. 1, kraevede betingelser er til stede, og af roeggassernes indhold af vanddamp. Kontinuerlig maaling af indholdet af vanddamp er ikke noedvendig, saafremt roeggassen toerres inden analysen af emissionerne  ii) passende efterproevning mindst en gang i forbindelse med den foerste ibrugtagning af et forbraendingsanlaeg og under de for anlaegget mest ugunstige driftsforhold af roeggassens opholdstid ved mindstetemperaturen paa 850 °C som fastsat i artikel 4, stk. 1.  2. Resultaterne af de i stk. 1 kraevede maalinger henfoeres til foelgende betingelser:  - temperatur 273 K, tryk 101,3 KPa, 11 % oxygen eller 9 % CO2, toer gas.  Resultaterne kan dog i tilfaelde af anvendelse af artikel 3, stk. 2, henfoeres til foelgende betingelser:  - temperatur 273 K, tryk 101,3 kPa, 17 % oxygen, toer gas.  3. For at myndighederne kan efterproeve, om kravene overholdes, registreres, bearbejdes og fremlaegges alle maaleresultater i henhold til de naermere bestemmelser, som de kompetente myndigheder har fastlagt.  4. De proeveudtagnings- og maalemetoder, der anvendes for at opfylde de i stk. 1 fastsatte betingelser, saavel som proeveudtagnings- eller maalestederne, skal godkendes paa forhaand af myndighederne.  5. Med hensyn til de regelmaessige maalinger opstiller de kompetente myndigheder passende maaleprogrammer, saaledes at der garanteres repraesentative resultater for de paagaeldende stoffers normale emissionsniveau.  Maaleresultaterne skal vaere egnet til efterproevning af, om de gaeldende graensevaerdier overholdes.  Artikel 7  Alle nye kommunale affaldsforbraendingsanlaeg skal vaere udstyret med hjaelpebraendere. Disse braendere skal traede i kraft automatisk, saa snart roeggastemperaturen falder til under 850 °C. Hjaelpebraenderne anvendes ligeledes i anlaeggets start- og stopfaser for permanent at sikre ovennaevnte mindstetemperatur i disse faser, og saa laenge der er affald i forbraendingskammeret.  Artikel 8  1. Saafremt maalingerne viser, at de i dette direktiv fastsatte graensevaerdier er overskredet, underrettes de kompetente myndigheder herom hurtigst muligt. Disse drager omsorg for, at driften af anlaegget ikke fortsaettes, saa laenge det ikke opfylder emissionsnormerne, og traeffer de fornoedne foranstaltninger til, enten at anlaegget aendres, eller at driften indstilles.  2. De kompetente myndigheder fastsaetter de maksimalt tilladte tidsrum for teknisk set uundgaaelige driftsstop i rensningsanordningerne, hvorunder udledningernes indhold af luftforurenende stoffer, som disse anordninger skal reducere, overskrider de fastsatte graensevaerdier. I tilfaelde af driftsstop i rensningsanordningerne skal driftslederen nedsaette eller indstille driften af anlaegget saa hurtigt, som det er gennemfoerligt, og indtil den normale drift kan genoprettes. Anlaegget maa under ingen omstaendigheder fortsaette driften uafbrudt i mere end otte timer; endvidere skal den kumulative varighed over et aar af drift under saadanne forhold vaere paa mindre end 96 timer.  Udledningernes indhold af stoev i de i foregaaende afsnit naevnte tidsrum maa under ingen omstaendigheder overstige 600 mg/Nm3, og alle de andre betingelser, navnlig forbraendingsbetingelserne, skal overholdes.  Artikel 9  Med forbehold af bestemmelserne vedroerende forretningshemmeligheder skal de oplysninger, der kraeves i henhold til artikel 9 i direktiv 84/360/EOEF, stilles til raadighed for offentligheden. I henhold til passende procedurer og i en form, som fastlaegges af de kompetente myndigheder, gaelder dette ogsaa for resultaterne af de i artikel 5 og 6 foreskrevne kontrolmaalinger.  Artikel 10  Medlemsstaterne kan undtagelsesvis fravige visse af bestemmelserne i dette direktiv i forbindelse med anlaeg, der er specielt konstrueret til forbraending af braendsel, som er udledt af affald, dvs. braendsel fremstillet af den braendbare del af kommunalt affald ved saerlige mekaniske metoder, der tager sigte paa at maksimere affal dets genanvendelsespotentiel, og som ikke indeholder mere end 15 % aske inden enhver tilsaetning af stoffer specielt beregnet til at oege forbraendingsegenskaberne; denne fravigelse er kun tilladt, saafremt overholdelse af de paagaeldende bestemmelser ville medfoere urimelige omkostninger, eller disse bestemmelser paa grund af et anlaegs saerlige tekniske karakteristika er uhensigtsmaessige i teknisk henseende, idet dog:  - saadanne anlaeg udelukkende maa anvendes til forbraending af affald som ovenfor anfoert (bortset fra reservebraendsel, der benyttes ved startoperationer)  - direktiv 84/360/EOEF skal overholdes.  Artikel 11  1. I forbindelse med den kontrol, der er foreskrevet i artikel 11 i direktiv 84/360/EOEF, og ligeledes under hensyn til artikel 4 i samme direktiv, traeffer medlemsstaterne de fornoedne foranstaltninger til, at de kompetente myndigheder efterproever, om kravene til nye forbraendingsanlaeg i henhold til naervaerende direktiv overholdes.  2. Dette direktiv fritager ikke medlemsstaterne for forpligtelsen til, i henhold til artikel 12 i direktiv 84/360/EOEF, i givet fald at revidere betingelserne for godkendelse af forbraendingsanlaeg.  Artikel 12  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for inden den 1. december 1990 at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen ordlyden af de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 13  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 8. juni 1989.  Paa Raadets vegne  J. L. SAENZ COSCULLUELA  Formand  (1) EFT nr. C 75 af 23. 3. 1988, s. 4.  (2) EFT nr. C 69 af 20. 3. 1989, s. 219.  (3) EFT nr. C 318 af 12. 12. 1988, s. 3.  (4) EFT nr. C 112 af 20. 12. 1973, s. 1.  (5) EFT nr. C 139 af 13. 6. 1977, s. 1.  (6) EFT nr. C 46 af 17. 2. 1983, s. 1.  (7) EFT nr. C 328 af 7. 12. 1987, s. 1.  (8) EFT nr. C 328 af 7. 12. 1987, s. 1.  (9) EFT nr. L 194 af 25. 7. 1975, s. 39.  (10) EFT nr. L 188 af 16. 7. 1984, s. 20.