title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/60/EU af 15. maj 2014 om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område og om ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012 (omarbejdning)

text:
               28.5.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 159/1

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2014/60/EU
   af 15. maj 2014
   om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område og om ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012 (omarbejdning)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
   efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådets direktiv 93/7/EØF (2) er blevet ændret væsentligt ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/100/EF (3) og 2001/38/EF (4). Da der skal foretages yderligere ændringer, bør direktivet af klarhedshensyn omarbejdes.

               (2)

               Det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital i overensstemmelse med traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). I henhold til traktatens artikel 36 i TEUF er de relevante bestemmelser om fri bevægelighed for varer ikke til hinder for forbud eller restriktioner vedrørende indførsel, udførsel eller transit, som er begrundet i hensynet til beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi.

               (3)

               Medlemsstaterne bevarer i medfør af og inden for rammerne af artikel 36 i TEUF retten til at definere deres nationale skatte og muligheden for at træffe de nødvendige foranstaltninger til beskyttelse af disse nationale skatte. Unionen spiller dog en værdifuld rolle ved at tilskynde til samarbejde mellem medlemsstaterne med henblik på at beskytte kulturarv af betydning for Europa, som omfatter sådanne nationale skatte.

               (4)

               Ved direktiv 93/7/EØF blev der indført en tilbageleveringsordning, således at medlemsstaterne kan opnå, at kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte i den i artikel 36 i TEUF anvendte betydning, som henhører under de i bilaget til direktivet anførte fælles kategorier af kulturgoder, og som er blevet fjernet fra deres område i strid med nationale bestemmelser eller Rådets forordning (EF) nr. 116/2009 (5), leveres tilbage til deres område. Direktivet omfatter også kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, og som indgår i offentlige samlinger eller tilhører gejstlige institutioner, men som ikke henhører under disse fælles kategorier.

               (5)

               Ved direktiv 93/7/EØF er der indført et administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne hvad angår deres nationale skatte i snæver tilknytning til deres samarbejde med Interpol og andre kompetente organer på området for stjålne kunstværker; dette samarbejde omfatter navnlig registrering af forsvundne, stjålne eller ulovligt fjernede kulturgoder, der er en del af deres nationale skatte og deres offentlige samlinger.

               (6)

               Proceduren i direktiv 93/7/EØF er et første skridt i retning af et samarbejde mellem medlemsstaterne på dette område inden for rammerne af det indre marked med henblik på en yderligere gensidig anerkendelse af relevante nationale lovgivninger.

               (7)

               Ved forordning (EF) nr. 116/2009 og ved direktiv 93/7/EØF blev der indført en EU-ordning for beskyttelse af medlemsstaternes kulturgoder.

               (8)

               Formålet med direktiv 93/7/EØF var at sikre den fysiske tilbagelevering af kulturgoderne til den medlemsstat, fra hvis område de ulovligt var fjernet, uanset hvem der havde ejendomsretten over sådanne goder. Anvendelsen af direktivet har dog vist de begrænsninger, der ligger i ordningerne med hensyn til at opnå tilbagelevering af sådanne kulturgoder. Rapporterne om anvendelsen af direktivet har peget på sjælden anvendelse af direktivet, især på grund af dets begrænsede anvendelsesområde, der fulgte af betingelserne i bilaget til direktivet, den korte frist for igangsættelse af tilbageleveringsprocedurer og omkostningerne forbundet med tilbageleveringsprocedurerne.

               (9)

               Nærværende direktiv bør udvides til at omfatte alle kulturgoder, som en medlemsstat ifølge national lovgivning eller nationale administrative procedurer har klassificeret eller defineret som en national skat af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi, som omhandlet i artikel 36 i TEUF. Dette direktiv bør således dække goder af historisk, palæontologisk, etnografisk eller numismatisk interesse eller af videnskabelig værdi, uanset om de indgår i en offentlig eller anden samling eller er enkeltgenstande, og uanset om de hidrører fra lovlige eller ulovlige udgravninger, forudsat at de er klassificeret eller defineret som nationale skatte. Endvidere behøver kulturgoder, der er klassificeret eller defineret som nationale skatte, ikke længere tilhøre kategorier eller opfylde tærskler for alder og/eller økonomisk værdi for at skulle tilbageleveres i henhold til dette direktiv.

               (10)

               I artikel 36 i TEUF anerkendes det, at der er forskellige nationale ordninger for beskyttelse af nationale skatte. For at fremme gensidig tillid, samarbejdsvilje og gensidig forståelse medlemsstaterne imellem bør anvendelsesområdet for termen »national skat« fastsættes inden for rammerne af artikel 36 i TEUF. Medlemsstaterne bør også lette tilbageleveringen af kulturgoder til den medlemsstat, fra hvis område disse goder ulovligt er fjernet, uanset datoen for den pågældende medlemsstats tiltrædelse, og de bør sikre, at tilbageleveringen af sådanne goder ikke giver anledning til urimelige omkostninger. Det bør være muligt for medlemsstaterne at tilbagelevere andre kulturgoder end dem, der er klassificeret eller defineret som nationale skatte, forudsat at de overholder de relevante bestemmelser i TEUF, samt kulturgoder, som ulovligt er fjernet inden den 1. januar 1993.

               (11)

               Det administrative samarbejde mellem medlemsstaterne bør intensiveres for at befordre en mere effektiv og ensartet gennemførelse af dette direktiv. Med henblik herpå bør det fastsættes, at de centrale myndigheder skal samarbejde effektivt med hinanden og udveksle oplysninger om kulturgoder, som ulovligt er fjernet, ved anvendelse af informationssystemet for det indre marked (»IMI«), jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 (6). For at forbedre gennemførelsen af dette direktiv bør der oprettes et modul i IMI-systemet, der er skræddersyet til kulturgoder. Herudover er det ønskeligt, at medlemsstaternes øvrige kompetente myndigheder anvender det samme system, når det er hensigtsmæssigt.

               (12)

               Af hensyn til beskyttelsen af personoplysninger bør det administrative samarbejde og informationsudvekslingen mellem de kompetente myndigheder finde sted under overholdelse af reglerne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (7), og, hvis de anvender IMI, i forordning (EU) nr. 1024/2012. De definitioner, der er anvendt i direktiv 95/46/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (8), bør også finde anvendelse i forbindelse med nærværende direktiv.

               (13)

               Det er konstateret, at fristen til at undersøge, om et kulturgode, der er fundet i en anden medlemsstat, er et kulturgode i henhold til direktiv 93/7/EØF, er for kort i praksis. Den bør derfor forlænges til seks måneder. En længere frist bør gøre det muligt for medlemsstaterne at træffe de nødvendige foranstaltninger til at bevare kulturgodet og i givet fald undgå, at det unddrages tilbageleveringsproceduren.

               (14)

               Fristen for adgang til at anlægge sag om tilbagelevering bør også forlænges til tre år efter den dato, hvor den medlemsstat, fra hvis område kulturgodet ulovligt er fjernet, får kendskab til, hvor kulturgodet befinder sig, og til besidderens eller indehaverens identitet. Forlængelsen af fristen bør lette tilbageleveringen og medvirke til at forhindre ulovlig fjernelse af nationale skatte. Det bør af klarhedshensyn præciseres, at fristen for sagsanlæg begynder at løbe fra den dato, hvor den centrale myndighed i den medlemsstat, fra hvis område kulturgodet er ulovligt fjernet, får kendskab til oplysningen.

               (15)

               I henhold til direktiv 93/7/EØF forældes adgangen til at anlægge sag om tilbagelevering 30 år efter den dato, hvor kulturgodet ulovligt blev fjernet fra medlemsstatens område. Når det drejer sig om goder, der er en del af offentlige samlinger, og goder, der er opført på gejstlige institutioners inventarlister i medlemsstater, hvori de er undergivet særlig beskyttelse i henhold til national lovgivning, er adgangen til at anlægge sag om tilbagelevering dog under særlige omstændigheder omfattet af en længere tidsfrist. Grundet det forhold, at medlemsstaterne kan have særlige beskyttelsesordninger i henhold til national lovgivning med andre religiøse institutioner end gejstlige institutioner, bør dette direktiv udvides til også at omfatte disse andre religiøse institutioner.

               (16)

               I sine konklusioner af 13.-14. december 2011 om forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig handel med kulturgoder erkendte Rådet nødvendigheden af at træffe foranstaltninger med henblik på en mere effektiv forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet, der involverer kulturgoder. Det anbefalede Kommissionen at støtte medlemsstaterne i en effektiv beskyttelse af kulturgoder med henblik på at forebygge og bekæmpe ulovlig handel med kulturgoder og fremme supplerende foranstaltninger, hvor det er hensigtsmæssigt. Desuden anbefalede Rådet, at medlemsstaterne overvejer at ratificere UNESCO-konventionen om midlerne til at forbyde og forhindre ulovlig import, eksport og ejendomsoverdragelse af kulturgenstande, der blev undertegnet i Paris den 17. november 1970, og UNIDROIT-konventionen om stjålne eller ulovligt udførte kulturgenstande, der blev undertegnet i Rom den 24. juni 1995.

               (17)

               Det er ønskeligt at sikre sig, at alle aktører på markedet udviser fornøden omhu og agtpågivenhed i forbindelse med transaktioner, der involverer kulturgoder. Konsekvenserne af at erhverve et ulovligt tilvejebragt kulturgode vil kun være reelt afskrækkende, hvis der til betalingen af en erstatning knyttes en forpligtelse for besidderen af godet til at bevise, at der er udvist den fornødne omhu og agtpågivenhed. Med henblik på at virkeliggøre Unionens mål om forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig handel med kulturgoder bør dette direktiv derfor fastsætte, at besidderen med henblik på erstatning skal bevise, at han har udvist den fornødne omhu og agtpågivenhed ved erhvervelsen af godet.

               (18)

               I denne forbindelse vil det endvidere være nyttigt, at enhver, og især dem, der opererer på markedet, har nem adgang til offentlige oplysninger om kulturgoder, der af medlemsstaterne er klassificeret eller defineret som nationale skatte. Medlemsstaterne bør forsøge at lette adgangen til disse offentlige oplysninger.

               (19)

               For at lette en ensartet fortolkning af begrebet fornøden omhu og agtpågivenhed bør der i dette direktiv fastsættes ikkeudtømmende kriterier, der skal tages i betragtning, når det skal afgøres, om besidderen har udvist den fornødne omhu og agtpågivenhed ved erhvervelsen af kulturgodet.

               (20)

               Da målet for dette direktiv, nemlig at muliggøre tilbagelevering af kulturgoder, der er klassificeret eller defineret som nationale skatte, og som ulovligt er fjernet fra medlemsstaters område, ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne, men på grund af dets omfang og virkninger bedre kan nås på EU-plan, kan Unionen vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

               (21)

               Da det ved forordning (EF) nr. 116/2009 nedsatte udvalgs opgaver ikke længere er relevante, idet bilaget til direktiv 93/7/EØF udgår, bør henvisningerne til udvalget følgelig slettes. For imidlertid at bevare platformen for udveksling af erfaringer og god praksis mellem medlemsstaterne om gennemførelsen af dette direktiv bør Kommissionen nedsætte en ekspertgruppe bestående af eksperter fra medlemsstaternes centrale myndigheder med ansvar for gennemførelsen af direktivet, der bl.a. bør inddrages i processen med at skræddersy et modul i IMI-systemet til kulturgoder.

               (22)

               Da bilaget til forordning (EU) nr. 1024/2012 indeholder en liste over bestemmelser om administrativt samarbejde i EU-retsakter, der gennemføres ved hjælp af IMI, bør nævnte bilag ændres med henblik på at tilføje dette direktiv.

               (23)

               Forpligtelsen til at gennemføre nærværende direktiv i national ret bør kun omfatte de bestemmelser, der udgør indholdsmæssige ændringer i forhold til de tidligere direktiver. Forpligtelsen til at gennemføre de bestemmelser, der er uændrede, følger af de tidligere direktiver.

               (24)

               Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for direktivernes gennemførelse i national ret —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Dette direktiv finder anvendelse på tilbagelevering af kulturgoder, som en medlemsstat har klassificeret eller defineret som nationale skatte, jf. artikel 2, nr. 1), og som ulovligt er fjernet fra denne medlemsstats område.
   Artikel 2
   I dette direktiv forstås ved:
   1)   »kulturgode«: et gode, som en medlemsstat, før eller efter at det ulovligt er fjernet fra denne medlemsstats område, ifølge national lovgivning eller nationale administrative procedurer har klassificeret eller defineret som »national skat af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi« som omhandlet i artikel 36 i TEUF
   2)   »ulovligt fjernet fra en medlemsstats område«:

               a)

               fjernet fra en medlemsstats område i strid med den pågældende medlemsstats lovgivning om beskyttelse af nationale kulturskatte eller i strid med forordning (EF) nr. 116/2009, eller

               b)

               ikke tilbageleveret efter udløbet af en periode med midlertidig lovlig fjernelse eller enhver overtrædelse af øvrige betingelser for en sådan midlertidig fjernelse

         3)   »den ansøgende medlemsstat«: den medlemsstat, fra hvis område et kulturgode ulovligt er fjernet
   4)   »den ansøgte medlemsstat«: den medlemsstat, på hvis område et kulturgode, som ulovligt er fjernet fra en anden medlemsstats område, befinder sig
   5)   »tilbagelevering«: et kulturgodes fysiske tilbagelevering til den ansøgende medlemsstats område
   6)   »besidder«: den person, som fysisk har kulturgodet i sin besiddelse for egen regning
   7)   »indehaver«: den person, som fysisk har kulturgodet i sin besiddelse for tredjepart
   8)   »offentlige samlinger«: samlinger, der er defineret som offentlige i henhold til en medlemsstats lovgivning, som ejes af denne medlemsstat, en lokal eller regional myndighed i denne medlemsstat eller en institution beliggende på medlemsstatens område, hvor institutionen ejes af eller i betydeligt omfang finansieres af denne medlemsstat eller en lokal eller regional myndighed.
   Artikel 3
   Kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område, tilbageleveres i overensstemmelse med den procedure og på de betingelser, der er fastsat i dette direktiv.
   Artikel 4
   Hver medlemsstat udpeger en eller flere centrale myndigheder til at udføre de i dette direktiv omhandlede opgaver.
   Medlemsstaterne underretter Kommissionen om alle de centrale myndigheder, de udpeger i henhold til denne artikel.
   Kommissionen offentliggør en fortegnelse over disse centrale myndigheder samt ændringer i forbindelse hermed i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.

   Artikel 5
   Medlemsstaternes centrale myndigheder samarbejder og fremmer samråd mellem medlemsstaternes kompetente nationale myndigheder. Sidstnævnte udfører navnlig følgende opgaver:

               1)

               De eftersøger på den ansøgende medlemsstats anmodning et nærmere bestemt kulturgode, som ulovligt er fjernet fra dens område, og identificerer besidderen og/eller indehaveren. Denne anmodning skal ledsages af alle de relevante oplysninger, der kan lette eftersøgningen, navnlig med hensyn til hvor godet faktisk befinder sig eller formodes at befinde sig.

               2)

               De underretter de berørte medlemsstater, hvis der på deres eget område opdages kulturgoder, og det med rimelighed kan antages, at de pågældende goder ulovligt er fjernet fra en anden medlemsstats område.

               3)

               De gør det muligt for den ansøgende medlemsstats kompetente myndigheder at påvise, at det pågældende gode er et kulturgode, forudsat at påvisningen finder sted inden seks måneder efter den i nr. 2) nævnte underretning. Hvis påvisningen ikke finder sted inden for den fastsatte frist, finder nr. 4) og 5) ikke længere anvendelse.

               4)

               De træffer i samarbejde med den berørte medlemsstat de nødvendige foranstaltninger med henblik på den fysiske bevaring af kulturgodet.

               5)

               De afværger ved hjælp af de fornødne midlertidige foranstaltninger ethvert forsøg på at unddrage sig tilbageleveringsproceduren.

               6)

               De optræder som mellemled mellem besidderen og/eller indehaveren og den ansøgende medlemsstat i forbindelse med tilbageleveringen. Med henblik herpå kan de kompetente myndigheder i den ansøgte medlemsstat indledningsvis lette iværksættelsen af en voldgiftsprocedure i henhold til den ansøgte medlemsstats nationale lovgivning, og forudsat at den ansøgende medlemsstat og besidderen eller indehaveren giver deres udtrykkelige tilslutning dertil, jf. dog artikel 6.

         Medlemsstaternes centrale myndigheder anvender i deres indbyrdes samarbejde og samråd et modul i informationssystemet for det indre marked (»IMI«), der er indført ved forordning (EU) nr. 1024/2012, og som er skræddersyet til kulturgoder. De kan også anvende IMI til at formidle relevante oplysninger om konkrete tilfælde vedrørende kulturgoder, der er blevet stjålet eller ulovligt fjernet fra deres område. Medlemsstaterne bestemmer, hvorvidt andre kompetente myndigheder skal anvende IMI i forbindelse med dette direktiv.
   Artikel 6
   Den ansøgende medlemsstat kan sagsøge besidderen, eller, hvis en sådan ikke findes, indehaveren ved den ansøgte medlemsstats kompetente domstol med henblik på tilbagelevering af et kulturgode, som er ulovligt fjernet fra dens område.
   Der kan kun anlægges sag, hvis der samtidig forelægges:

               a)

               et dokument, hvori det gode, der er omfattet af ansøgningen, beskrives, og hvori det godtgøres, at der er tale om et kulturgode

               b)

               en erklæring fra den ansøgende medlemsstats kompetente myndigheder om, at kulturgodet ulovligt er fjernet fra dens område.

         Artikel 7
   Den ansøgende medlemsstats kompetente centrale myndighed meddeler straks den ansøgte medlemsstats kompetente centrale myndighed, at der er anlagt sag om tilbagelevering af det pågældende gode.
   Den ansøgte medlemsstats kompetente centrale myndighed underretter straks de øvrige medlemsstaters centrale myndigheder herom.
   Informationsudvekslingen sker ved hjælp af IMI i overensstemmelse med de gældende retsregler om beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred, idet de kompetente centrale myndigheder dog kan anvende andre kommunikationsmidler foruden IMI.
   Artikel 8
   1)   Medlemsstaterne fastsætter i deres lovgivning, at adgangen til at anlægge sag om tilbagelevering som omhandlet i dette direktiv forældes tre år efter den dato, hvor den ansøgende medlemsstats kompetente centrale myndighed får kendskab til, hvor kulturgodet befinder sig, og til besidderens eller indehaverens identitet.
   Under alle omstændigheder forældes adgangen til at anlægge sag om tilbagelevering 30 år efter den dato, hvor kulturgodet ulovligt er blevet fjernet fra den ansøgende medlemsstats område.
   Når det drejer sig om goder, der er en del af offentlige samlinger som defineret i artikel 2, nr. 8), og goder, der er opført på gejstlige eller andre religiøse institutioners inventarlister, i medlemsstaterne, hvori de er undergivet særlig beskyttelse i henhold til national lovgivning, forældes adgangen til at anlægge sag om tilbagelevering dog først efter 75 år, undtagen i de medlemsstater, hvor adgangen til at anlægge sag herom ikke kan forældes, eller hvor der ved bilaterale aftaler mellem medlemsstaterne er fastsat en frist, der er længere end 75 år.
   2)   Søgsmålet om tilbagelevering kan ikke antages til påkendelse, hvis fjernelsen af kulturgodet fra den ansøgende medlemsstats område ikke længere er ulovlig på det tidspunkt, hvor sagen anlægges.
   Artikel 9
   Med forbehold af artikel 8 og 14 påbyder den kompetente domstol, at kulturgodet skal tilbageleveres, hvis det fastslås, at det pågældende gode er et kulturgode i henhold til artikel 2, nr. 1), og at det ulovligt er fjernet fra nationalt område.
   Artikel 10
   Hvis der påbydes tilbagelevering, tildeler den kompetente domstol i den ansøgte medlemsstat besidderen en efter omstændighederne rimelig erstatning, forudsat at besidderen beviser, at han har udvist den fornødne omhu og agtpågivenhed, da han erhvervede godet.
   For at afgøre, om besidderen har udvist den fornødne omhu og agtpågivenhed, tages der hensyn til alle omstændigheder ved erhvervelsen, navnlig dokumentationen for godets proveniens, de tilladelser til fjernelse, der kræves i henhold til lovgivningen i den ansøgende medlemsstat, parternes karakter, den pris, der er betalt, hvorvidt besidderen har konsulteret et tilgængeligt register over stjålne kulturgoder og relevante oplysninger, som han med rimelighed ville have kunnet indhente, og hvorvidt han har taget andre skridt, som en fornuftig person ville have taget i samme situation.
   I tilfælde af gave eller arv tilkommer der ikke besidderen en gunstigere retsstilling end den, der tilkom personen, fra hvem han derved erhvervede godet.
   Den ansøgende medlemsstat betaler den omhandlede erstatning ved tilbageleveringen af godet.
   Artikel 11
   Udgifterne i forbindelse med fuldbyrdelsen af retsafgørelsen om tilbagelevering af kulturgodet afholdes af den ansøgende medlemsstat. Det samme gælder for de i artikel 5, nr. 4), omhandlede foranstaltninger.
   Artikel 12
   Betaling af den i artikel 10 omhandlede rimelige erstatning og af de i artikel 11 omhandlede udgifter berører ikke den ansøgende medlemsstats ret til at kræve disse beløb tilbagebetalt fra de personer, som er ansvarlige for kulturgodets ulovlige fjernelse fra medlemsstatens område.
   Artikel 13
   Ejendomsretten til kulturgodet efter tilbageleveringen afgøres efter den ansøgende medlemsstats retsregler.
   Artikel 14
   Dette direktiv finder kun anvendelse på kulturgoder, som er ulovligt fjernet fra en medlemsstats område fra og med den 1. januar 1993.
   Artikel 15
   1.   Den enkelte medlemsstat kan anvende de ordninger, der er fastsat i dette direktiv, på tilbagelevering af andre kulturgoder end dem, der er nævnt i artikel 2, nr. 1).
   2.   Den enkelte medlemsstat kan anvende den i dette direktiv omhandlede ordning på ansøgninger om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra andre medlemsstaters område inden den 1. januar 1993.
   Artikel 16
   Dette direktiv berører ikke den ret til at anlægge civilretlige eller strafferetlige sager, som den ansøgende medlemsstat og/eller ejeren af et stjålet kulturgode har i overensstemmelse med medlemsstaternes nationale retsregler.
   Artikel 17
   1.   Senest den 18. december 2015 og derefter hvert femte år forelægger medlemsstaterne Kommissionen en rapport om anvendelsen af dette direktiv.
   2.   Kommissionen forelægger hvert femte år Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport, hvori dette direktivs anvendelse og effektivitet vurderes. Rapporten ledsages om nødvendigt af passende forslag.
   Artikel 18
   I bilaget til forordning (EU) nr. 1024/2012 tilføjes følgende punkt:

                  »8.

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/60/EU af 15. maj 2014 om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område, og om ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012 (9): Artikel 5 og 7.

   Artikel 19
   1.   Senest den 18. december 2015 sætter medlemsstaterne de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme artikel 2, nr. 1), artikel 5, stk. 1, nr. 3), artikel 5, stk. 2, artikel 7, stk. 3, artikel 8, stk. 1, artikel 10, stk. 1 og 2, og artikel 17, stk.1, i dette direktiv.
   De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De skal også indeholde oplysning om, at henvisninger i gældende love og administrative bestemmelser til det direktiv, der ophæves ved nærværende direktiv, gælder som henvisninger til nærværende direktiv. De nærmere regler for henvisningen og affattelsen af den nævnte oplysning fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale love og administrative bestemmelser, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 20
   Direktiv 93/7/EØF, som ændret ved de direktiver, der er nævnt i bilag I, del A, ophæves med virkning fra den 19. december 2015, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for direktivernes gennemførelse i national ret.
   Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.
   Artikel 21
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 2, nr. 2)-8), artikel 3 og 4, artikel 5, stk. 1, nr. 1), 2) og 4)-6), artikel 6, artikel 7, stk. 1 og 2, artikel 8, stk. 2, artikel 9, artikel 10, stk. 3 og 4, artikel 11-16 anvendes fra den 19. december 2015.
   Artikel 22
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. maj 2014.

            På Europa-Parlamentets vegne

         M. SCHULZ

            Formand

            På Rådets vegne

         D. KOURKOULAS

            Formand

      (1)  Europa-Parlamentets holdning 16.4.2014 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 8.5.2014.

      (2)  Rådets direktiv 93/7/EØF af 15. marts 1993 om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område (EFT L 74 af 27.3.1993, s. 74).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/100/EF af 17. februar 1997 om ændring af bilaget til direktiv 93/7/EØF om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område (EFT L 60 af 1.3.1997, s. 59).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/38/EF af 5. juni 2001 om ændring af Rådets direktiv 93/7/EØF om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område (EFT L 187 af 10.7.2001, s. 43).

      (5)  Rådets forordning (EF) nr. 116/2009 af 18. december 2008 om udførsel af kulturgoder (EUT L 39 af 10.2.2009, s. 1).

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 af 25. oktober 2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked og om ophævelse af Kommissionens beslutning 2008/49/EF (»IMI-forordningen«) (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 1).

      (7)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 281 af 23.11.1995, s. 74).

      (8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1).

      BILAG I
      DEL A

         Ophævet direktiv med oversigt over ændringer

      (jf. artikel20)

                  Rådets direktiv 93/7/EØF

                  (EFT L 74 af 27.3.1993, s. 74)

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/100/EF

                  (EFT L 60 af 1.3.1997, s. 59)

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/38/EF

                  (EFT L 187 af 10.7.2001, s. 43)

            DEL B

         Oversigt over frister for gennemførelse i national ret

      (jf. artikel 20)

                  Direktiv

                  Gennemførelsesfrist

                  93/7/EØF

                  15.12.1993 (15.3.1994 for Belgien, Tyskland og Nederlandene)

                  96/100/EC

                  1.9.1997

                  2001/38/EC

                  31.12.2001

      BILAG II
      Sammenligningstabel

                  Direktiv 93/7/EØF

                  Nærværende direktiv

                  —

                  Artikel 1

                  Artikel 1, nr. 1), første led

                  Artikel 2, nr. 1)

                  Artikel 1, nr. 1), andet led, hovedet

                  —

                  Artikel 1, nr. 1), andet led, første underled, første punktum

                  —

                  Artikel 1, nr. 1), andet led, første underled, andet punktum

                  Artikel 2, nr. 8)

                  Artikel 1, nr. 1), andet led, andet underled

                  —

                  Artikel 1, nr. 2), første led

                  Artikel 2, nr. 2), litra a)

                  Artikel 1, nr. 2), andet led

                  Artikel 2, nr. 2), litra b)

                  Artikel 1, nr. 3)-7)

                  Artikel 2, nr. 3)-7)

                  Artikel 2

                  Artikel 3

                  Artikel 3

                  Artikel 4

                  Artikel 4, indledningen

                  Artikel 5, stk. 1, indledningen

                  Artikel 4, nr. 1) og 2)

                  Artikel 5, stk. 1, nr. 1) og 2)

                  Artikel 4, nr. 3)

                  Artikel 5, stk. 1, nr. 3)

                  Artikel 4, nr. 4)-6)

                  Artikel 5, stk. 1, nr. 4)-6)

                  —

                  Artikel 5, stk. 2

                  Artikel 5, stk. 1

                  Artikel 6, stk. 1

                  Artikel 5, stk. 2, første led

                  Artikel 6, stk. 2, litra a)

                  Artikel 5, stk. 2, andet led

                  Artikel 6, stk. 2, litra b)

                  Artikel 6, stk. 1

                  Artikel 7, stk. 1

                  Artikel 6, stk. 2

                  Artikel 7, stk. 2

                  —

                  Artikel 7, stk. 3

                  Artikel 7, stk. 1 og 2

                  Artikel 8, stk. 1 og 2

                  Artikel 8

                  Artikel 9

                  Artikel 9, stk. 1

                  Artikel 10, stk. 1

                  Artikel 9, stk. 2

                  —

                  —

                  Artikel 10, stk. 2

                  Artikel 9, stk. 3 og 4

                  Artikel 10, stk. 3 og 4

                  Artikel 10-15

                  Artikel 11-16

                  Artikel 16, stk. 1 og 2

                  Artikel 17, stk. 1 og 2

                  Artikel 16, stk. 3

                  —

                  Artikel 16, stk. 4

                  —

                  Artikel 17

                  —

                  —

                  Artikel 18

                  Artikel 18

                  Artikel 19

                  —

                  Artikel 20

                  —

                  Artikel 21

                  Artikel 19

                  Artikel 22

                  Bilag

                  —

                  —

                  Bilag I

                  —

                  Bilag II


Avis juridique important

|

31986L0297

Rådets direktiv 86/297/EØF af 26. maj 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kraftudtag på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer og skærme dertil

EF-Tidende nr. L 186 af 08/07/1986 s. 0019 - 0025 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 15 s. 0180  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 15 s. 0180

RAADETS DIREKTIVaf 26. maj 1986om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om kraftudtag  paa landbrugs- og skovbrugshjultraktorer og skaerme dertil(86/297/EOEF)RAADET FOR DE  EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europae-ske  oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under  henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),under henvisning til udtalelse fra Det  oekonomiske og sociale Udvalg (3), ogud fra foelgende betragtninger:De tekniske forskrifter, som skal  overholdes for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer i henhold til nationale retsfor-skrifter,  vedroerer blandt andet kraftudtag og skaerme der-til;disse forskrifter er forskellige fra  medlemsstat til medlemsstat; det er derfor noedvendigt, at alle medlemsstater, enten ved siden af  eller i stedet for deres nuvaerende ordning, fastsaetter ensartede bestemmelser, navnlig med henblik  paa, at EOEF-standardtypegodkendelse i henhold til Raadets direktiv 74/150/EOEF af 4. marts 1974 om  tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af landbrugs- og skovbrugshjultraktorer  (4), senest aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, kan anvendes paa alle  traktortyper;i Raadets resolution af 29. juni 1978 om De europaeiske Faellesskabers handlingsprogram  vedroerende sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen (5) omhandles anvendelsen af principper til  forebyggelse af ulykker i forbindelse med udformning og fremstilling af tekniske hjaelpemidler,  herunder hjaelpemidler i landbruget; forskrifterne vedroerende kraftudtag og skaerme dertil er af  betydning for sikkerheden;indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om landbrugs- og  skovbrugshjultraktorer indebaerer, at medlemsstaterne indbyrdes skal anerkende den kontrol, som hver  af dem gennemfoerer paa grundlag af de faelles forskrifter -UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV: Artikel 11.  Ved landbrugs- eller skovbrugstraktor forstaas ethvert motordrevet koeretoej  med hjul eller med baelter, der harmindst to aksler, og hvis funktion i det vaesentlige ligger  i dets traekkraft, og som er saerlig konstrueret til at traekke, skubbe, baere eller drive visse  redskaber, maskiner eller paahaengskoeretoejer bestemt til benyttelse i landbrugs- eller  skovbrugsbe-drifter. Den kan vaere indrettet til transport af gods og passagerer.2.  Dette direktiv  finder kun anvendelse paa de i stk. 1 definerede traktorer, der er forsynet med luftgummiringe, og  som har mindst to aksler og en konstruktivt bestemt maksimalhastighed mellem 6 og 30 km/t.Artikel  2Medlemsstaterne kan hverken naegte EOEF-standardtypegodkendelse eller national godkendelse af en  traktor eller naegte eller forbyde salg, indregistrering, ibrugtagning eller brug af en traktor af  grunde, der vedroerer dens kraftudtag samt skaerme dertil, saafremt disse opfylder forskrifterne i  bi-lag I.Artikel 3Dette direktiv beroerer ikke medlemsstaternes mulighed for inden for traktatens  rammer at foreskrive de krav, som de finder noedvendige for at sikre beskyttelse af arbejdstagere  ved brug af de paagaeldende traktorer, for saa vidt dette ikke indebaerer aendringer af deres kraftudtag  samt skaerme dertil i forhold til dette direktivs forskrifter.Artikel 4AEndringer, der er  noedvendige for tilpasning til den tekniske udvikling af forskrifterne i bilag I og af modellen for  bilag til EOEF-standardtypegodkendelsesskema i bilag II, vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 13  i direktiv 74/150/EOEF.Artikel 51.   Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative  bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 18 maaneder efter dets meddelelse. De  underretter straks Kommissionen herom. Dog finder forskrifterne i punkt 5.2 i bilag I foerst  anvendelse fra den 1. oktober 1995. 2.  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som  de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 6Dette direktiv er rettet  til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Bruxelles, den 26. maj 1986.Paa Raadets vegneG.  BRAKSFormand(1) EFT nr. C 164 af 23. 6. 1983, s. 5. (2) EFT ne. C 307 af 14. 11. 1983, s. 104 (3) EFT nr. C 341 af 19. 12. 1983, s. 2. (4) EFT nr. L 84 af 28. 3. 1974, s. 10. (5) EFT nr. C 165 af 11. 7. 1978, s. 3.  BILAG IDEFINITION OG ANVENDELSESOMRAADE, ANSOEGNING OM EOEF-STANDARDTYPEGODKENDELSE,  EOEF-STANDARDTYPEGODKENDELSE, KRAFTUDTAGSTYPER OG FORSKRIFTER FOR KONSTRUKTION OG PLACERING AF  KRAFTUDTAG OG SKAERME DERTIL1.DEFINITION OG ANVENDELSESOMRAADE1.1.Ved »kraftudtag« forstaas  traktordrivakslens endestykke, der er beregnet til overfoersel af kraft til en  maskine.1.2.Forskrifterne i naervaerende direktiv vedroerer kun kraftudtag, som er defineret i punkt  1.1, og som er placeret bag paa traktoren. Dog finder punkt 5.2 kun anvendelse paa traktorer med en  fast eller indstillelig mindstesporvidde paa mindst 1 150 mm paa en af de traekkende  aksler.2.ANSOEGNING OM EOEF-STANDARDTYPEGODKENDELSE2.1.Ansoegning om standardtypegodkendelse for en  traktortype for saa vidt angaar dens kraftudtag og skaerme dertil indgives af traktorfabrikanten eller  dennes befuldmaegtigede.2.2.Ansoegningen skal vaere ledsaget af tegninger, i tre eksemplarer, i  passende maalestok og tilstraekkelig detaljeret, af de dele af traktoren, der er omhandlet i  forskrifterne i dette direktiv.2.3.En traktor, der er repraesentativ for den traktortype, som soeges  godkendt, eller de(n) del(e) af traktoren, som er noedvendig(e) for gennemfoerelsen af de  kontrolforanstaltninger, der er foreskrevet i dette direktiv, indleveres til den tekniske tjeneste,  som er ansvarlig for typegodkendelsen.3.EOEF-STANDARDTYPEGODKENDELSE3.1.Et skema som vist i bilag II  skal vedfoejes EOEF-standardtypegodkendelsskemaet for hver standard-typegodkendelse, som udstedes  eller naegtes udstedt.4.KRAFTUDTAGSTYPER4.1.Kraftudtagenes specifikationer skal vaere i  overensstemmelse med en af de i tabel 1 beskrevne typer:>TABELPOSITION>4.2.Kraftudtagets  omdrejningshastighed skal paa passende vis kunne holdes konstant.4.3.Naar der er flere gear mellen  motor og kraftudtag, skal enhver aendring i udvekslingen kunne registreres. Endvidere skal der ved  konstruktionen traeffes konkrete foranstaltninger for at sikre, at et utilsigtet gearskifte -  navnlig til et hoejere omdrejningstal - ikke kan finde sted. Denne foranstaltning skal virke ved  hver tilkobling.4.4.Det valgte nominelle omdrejningstal for kraftudtaget skal til enhver tid vaere  klart angivet. 5.FORSKRIFTER FOR KONSTRUKTION OG PLACERING5.1.Kraftudtagets omdrejningsretningAkslen skal dreje  med uret set i traktorens fremadgaaende retning.5.2.Frizone omkring kraftudtagetFrizonen omkring  kraftudtaget skal vaere i overensstemmelse med skitserne i figur 1 og de foreskrevne dimensioner i  tabel 2. Snit A A>START GRAFIK><?aeIC><?aeIL19,4><?aeFN2,2><?aePC3>a<?aeFA3,6><?aePC3>b<?aeFN34,8>set fra  oven<?aeIC><?aeFN3,><?aeIL3,>Figur 1<?aa6A><?aeIL3,>Frizone omkring kraftudtaget<?aeIC><?aeBT><?aeTX3Y0> <?aa8N><?aeUV15><?aeBB9><?aeIL3,"SLUT GRAFIK>>TABELPOSITION>5.3.Beskyttelse af  kraftudtag5.3.1.Beskyttelse5.3.1.1.Kraftudtaget skal beskyttes ved hjaelp af en skaerm, der er  fastgjort til traktoren, og som mindst skal omslutte kraftudtaget foroven og paa de to sider,  saaledes som vist paa figur 2, eller paa anden maade, der sikrer en tilsvarende beskyttelse, f. eks.  naar kraftudtaget er anbragt i en fordybning paa selve traktoren eller afskaermningen dannes af en  aftagelig del (traekkrogsbeslag, tilkoblingsanordninger, etc.).5.3.1.2.Skaermens dimensioner  fastsaettes alt efter kraftudtages type som vist i tabel 3.5.3.1.3.Kraftudtaget skal desuden med  henblik paa beskyttelse af kraftudtaget, naar dette ikke anvendes, omsluttes fuldstaendigt af en  ikke-roterende beskyttelsesordning, som skal leveres sammen med traktoren.5.3.2.Skaermens  specifikationer5.3.2.1.Skaermen skal vaere saaledes konstrueret, at den ikke vanskeliggoer (men  eventuelt letter) traktorens brug og vedligeholdelse.Vedligeholdelse skal kunne ske, uden at  skaermen aftages. 5.3.2.2.De anvendte materialer skal vaere modstandsdygtige over for vejrliget, ikke miste deres  mekaniske egenskaber under kuldepaavirkning og vaere tilstraekkelig holdbare.5.3.2.3.Skaermen maa ikke  have spidser eller skarpe kanter; den maa ikke have andre aabninger med diameter eller sidelaengde paa  over 8 mm end den, der er noedvendig til fastgoerelse af kaeden paa kraftoverfoeringsakslens roerskaerm,  og den skal kunne baere en vaegt paa 120 daN, bortset fra tilfaelde hvor den er udformet saaledes, at  den ikke kan bruges som trinbraet.>START GRAFIK><?Ð><?aeIC><?aeFN19,><?aeBT><?aeAV15Y16><?aeAV15Y17> <?aeRV3><?aeRV4><?aeRV5><?aeRV6><?aeRV7><?aeRV8><?aeRV9><?aeRV10><?aeTX3Y0><?aa8N><?aeUV15><?aeBB9>Fakultative  former75 mm minHul, diameter 16 mmFakultativ vinkel16,5 mm<?aeFN26,><?aeIL3,>Figur 2<?aa6A> <?aeIL3,>Skaerm for kraftudtag af type 1, 2 og 3<?aa5A><?aeIL3,"SLUT GRAFIK>>TABELPOSITION> BILAG IIMODELMyndighedens navnFOR BILAG TIL EOEF-STANDARDTYPEGODKENDELSESSKEMA FOR EN  TRAKTORTYPE MED HENSYN TIL DENS KRAFTUDTAG OG SKAERME DERTIL(Artikel 4, stk. 2, og artikel 10 i  Raades direktiv 74/150/EOEF af 4. marts 1974 om tilnaermelse af landbrugs- og  skovbrugshjultraktorer)EOEF-standardtypegodkendelsesnummer: 1Traktorens fabriks- eller  handelsbetegnelse:  2Traktortype:  3Traktorfabrikantens navn og adresse:  4Navn og adresse paa  fabrikantens eventuelle befuldmaegtigede:  5Kort beskrivelse af kraftudtags- og skaermtype:   6Traktoren indleveret til EOEF-standardtypegodkendelse den:  7Teknisk tjeneste, som er ansvarlig for  typegodkendelsesafproevningen:  8Afproevningsrapportens dato:  9Afproevningsrapportens nummer:  10EOEF-standardtypegodkendelse med hensyn til kraftudtaget og skaermene dertil er udstedt/naegtet  udstedt (;)11Foelgende tegninger, der er forsynet med ovennaevnte standardtypegodkendelsesnummer, er  vedfoejet naervaerende meddelelse:Et saet tegninger af de dele af traktoren, der kommer i betragtning  ved anvendelsen af Raadet direktiv 86/297/EOEF af 26. maj 1986 om indbyrdes tilnaermelse af  medlemsstaternes lovgivning om kraftudtag paa landbrugs- og skovbrugshjultraktorer og skaerme  dertil.Disse tegninger tilsendes de oevrige medlemsstaters kompetente myndigheder, saafremt de  udtrykkeligt anmoder herom.12Eventuelle bemaerkninger: 13Sted: 14Dato: 15Underskrift: (;) Det ikke  gaeldende overstreges.


Avis juridique important

|

31966L0601

Rådets direktiv 66/601/EØF af 25. oktober 1966 om ændring af Rådets direktiv af 26. juni 1964 om sundhedsmæssige problemer vedrørende handelen med fersk kød inden for Fællesskabet

EF-Tidende nr. 192 af 27/10/1966 s. 3302 - 3304 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 1 s. 0178  den danske specialudgave: serie I kapitel 1965-1966 s. 0213  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 1 s. 0178  den engelske specialudgave: serie I kapitel 1965-1966 s. 0244  den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 2 s. 0054

++++  RAADETS DIREKTIV  af 25 . oktober 1966  om aendring af Raadets direktiv af 26 . juni 1964 om sundhedsmaessige problemer vedroerende handelen med fersk koed inden for Faellesskabet   ( 66/601/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artiklerne 43 og 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Det europaeiske Parlament ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg , og  ud fra foelgende betragtninger :  Raadets direktiv af 26 . juni 1964 om sundhedsmaessige problemer vedroerende handelen med fersk koed inden for Faellesskabet ( 2 ) har vaeret gyldigt siden 30 . juni 1965 ;  dette direktiv udgoer foerste etape af en harmonisering , der har til formaal at fjerne de hindringer for handelen , som skyldes forskelle mellem medlemslandenes veterinaerretlige bestemmelser , isaer de sundhedsmaessige forskrifter for koed ;  ved indpasningen af naevnte direktiv i hver enkelt medlemsstats retssystem har det kunnet konstateres , at en tilpasning af bestemmelserne i direktivet vil vaere hensigtmaessig for at tilgodese de nye tekniske og videnskabelige fremskridt og de indvundne erfaringer ;  der boer derfor saa hurtigt som muligt foretages visse aendringer i den oprindelige tekst , dog saaledes , at de vaesentlige normer og principperne i den ordning , der er indfoert ved naevnte direktiv , ikke beroeres ;  af hensyn til de indvundne erfaringer boer visse definitioner , som indeholdes i naevnte direktiv , praeciseres yderligere ;  det er noedvendigt at praecisere , at aarsagen til et forbud mod at bringe koed i handelen skal angives ved koedkontrollen i bestemmelseslandet , isaer for at kunne afgraense befoejelserne for den veterinaere sagkyndige , som skal af give en udtalelse for afsenderen ;  det boer udtrykkeligt fastslaas , at , naar det drejer sig om handel med fersk koed , der ikke er beregnet til menneskefoede , forbliver de nationale bestemmelser i kraft , indtil en eventuel faellesskabsforordning er vedtaget ;  bestemmelserne om hygiejnen paa slagterierne skal forblive i kraft ; det er dog ikke laengere noedvendigt at forlange , at slagterier , hvor bestemte dyrearter ikke slagtes , raader over saerlige afdelinger ;  praktiske erfaringer har vist , at det er formaalstjenligt , at bestemmelserne om stempling af smaa stykker koed og biprodukter fra slagtningen aendres , og at tillade andre violette farvestoffer end metyl-violet til stempling af koed ,  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Raadets direktiv af 26 . juni 1964 om sundhedsmaessige problemer vedroerende handelen inden for Faellesskabet med fersk koed aendres i overensstemmelse med efterfoelgende artikler .  Artikel 2  1 . Artikel 2 , litra a ) , affattes saaledes :   " a ) Dyrekrop : hele et slagtedyrs krop efter afbloedning , udtagning af organer og afskaering af lemmernes ekstremiteter i forknaeled og haleled , af hovedet , halen og af yveret ; for kvaegs , faars , geders og enhovede dyrs vedkommende desuden efter afhudning . "  2 . I artikel 2 , litra b ) , indsaettes in fine ordene  " ogsaa selv om det endnu er i naturlig forbindelse med dyrekroppen "  Artikel 3  I artikel 3 , stk . 1 , litra c ) , erstattes ordene  " er blevet befundet sundt " med ordene " paa grundlag af denne under soegelse er fundet egnet til slagtning med henblik paa handel med fersk koed inden for Faelles kabet " .  Artikel 4  I artikel 4 , stk . 4 , indsaettes ordene " eller en opskaeringsvirksomhed " efter ordet " slagteri " .  Artikel 5  Artikel 5 , stk . 1 , affattes saaledes :   " 1 . Med forbehold af den ved artikel 4 , stk . 3 , andet afsnit , andet punktum , givne befoejelse kan en medlemsstat forbyde , at fersk koed bringes i handelen paa dens omraade , hvis det ved koedkontrollen i bestemmelseslandet konstateres , at  a ) koedet er uegnet til menneskefoede , eller  b ) artikel 3 ikke er blevet overholdt . "  Artikel 6  1 . I artikel 6 , stk . 1 , punkt A , litra a ) nr . 1 , udgaar ordene " und Schweinen " i den tyske tekst .  2 . Foelgende litra d ) indsaettes i artikel 6 , stk . 1 , punkt A :   " d ) fersk koed , ikke bestemt til menneskefoede . "  3 . Foelgende bestemmelse indsaettes i slutningen af artikel 6 , stk . 1 , punkt A :   " Forsendelse af fersk koed i henhold til litra a ) , b ) og c ) kan kun finde sted i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 3 . "  Artikel 7  Bilag I , kapitel I , nr . 1 , aendres saaledes :  a ) Litra b ) affattes saaledes :   " b ) slagtelokaler , hvis stoerrelse muliggoer reglementeret gennemfoerelse af slagtningen ; bliver der paa et slagteri slagtet saavel svin som andre dyrearter , er en speciel afdeling for slagtning af svin paakraevet ; "  b ) Litra e ) affattes saaledes :   " e ) lokaler til oplagring af dels talg , dels huder , horn og klove , saafremt disse dele ikke fjernes fra slagteriet hver slagtedag ; "  c ) Litra p ) affattes saaledes :   " p ) et anlaeg , som udelukkende leverer drikkevand under tryk og i tilstraekkelig maengde ; dog tillades undtagelsesvis anvendelse af ikke-drikkevand til fremstilling af damp , naar de hertil installerede ledninger ikke goer det muligt at anvende dette vand til andre formaal ; "  Artikel 8  Bilag I , kapitel V , nr . 18 affattes saaledes :   " 18 . Kroppe af enhovede dyr , af svin , der er mere end 4 uger gamle , og af mere end 3 maaneder gammelt kvaeg skal fremstilles til koedkontrol efter at vaere delt i halve ved en laengdespaltning af hvirvelsoejlen . For svins og enhovede dyrs vedkommende skal der ogsaa foretages en laengdespaltning af hovedet . Saafremt det er noedvendigt , kan embedsdyrlaegen ogsaa forlange laengdespaltning af kroppen for andre dyrs vedkommende . "  Artikel 9  1 . I bilag I , kapitel VII , nr . 29 , foerste led , udgaar ordene " i ryg-regionen " .  2 . Bilag I , kapitel VII , nr . 30 , affattes saaledes :   " 30 . Leveren maerkes med et braendestempel i overensstemmelse med nr . 28 . Hovede , tunge , hjerte og lunger maerkes enten med et farve - eller et braendestempel i overensstemmelse med nr . 28 . Tunge og hjerte af mindre end 3 maaneder gammelt kvaeg , af svin , faar og geder behoever dog ikke at maerkes . "  3 . Bilag I , kapitel VII , nr . 31 , affattes saaledes :   " 31 . Med undtagelse af talg , flomme , hale , oerer og de yderste dele af lemmerne skal de stykker , der fremkommer i opskaeringsvirksomheder af dyrekroppe , der er behoerigt stemplede , i det omfang de ikke baerer noget stempel , maerkes med et farve - eller braendestempel , der opfylder bestemmelserne under nr . 28 , og som i stedet for slagteriets veterinaere kontrolnummer indeholder opskaeringsvirksomhedens veterinaere kontrolnummer .  Stykker af spaek , der er afsvaeret , skal samles i bundter paa 5 stykker ; hvert bundt skal plomberes under officielt tilsyn og forsynes med en etikette i overensstemmelse med bestemmelserne under nr . 32 . "  4 . Bilag I , kapitel VII , nr . 32 , stk . 1 , affattes saaledes :   " 32 . Naar stykker af dyrekroppe eller biprodukter fra slagtningen sendes emballeret , skal der paa en tydelig etiket paa emballagen paasaettes et stempel i overensstemmelse med numrene 28 og 31 . Denne etiket skal vaere fastgjort paa en saadan maade , at den noedvendigvis oedelaegges ved aabningen af emballagen . "  Den sidste saetning i nr . 32 udgaar .  5 . Bilag I , kapitel VII , nr . 33 , affattes saaledes :   " 33 . Som stempelfarve til stempling af koed maa kun anvendes metyl violet eller andre violette farvestoffer , der er blevet godkendt til stempling af koed i henhold til en faellesskabsbestemmelse . "  Artikel 10  Bilag I , kapitel VIII , nr . 34 , affattes saaledes :   " 34 . Det originale eksemplar af det certifikat om koeds egnethed til menneskefoede , som skal ledsage koedet under transporten til bestemmelseslandet , skal vaere udstedt af en embedsdyrlaege ved afsendelsen . Certifikatet skal efter indhold og form vaere i overensstemmelse med modellen i bilag II , det skal mindst vaere udfaerdiget paa bestemmelseslandets sprog , og det skal indeholde de oplysninger , der er fastsat i modellen i bilag II . "  Artikel 11  Bilag II , punkt IV , litra a ) , affattes saaledes :   " a ) - at ovennaevnte koed ( 3 ) ,   - at etiketten paa ovennaevnte koeds emballage ( 3 ) baerer stempel om , at koedet udelukkende hidroerer fra dyr , der er slagtet paa autoriserede slagterier . "  Artikel 12  Medlemsstaterne saetter de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden otte maaneder efter dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom .  Artikel 13  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 25 . oktober 1966 .  Paa Raadets vegne  B . W . BIESHEUVEL  Formand  ( 1 ) EFT nr . 130 af 19 . 7 . 1966 , s . 2466/66 .  ( 2 ) EFT nr . 121 af 29 . 7 . 1964 , s . 2012/64 .


title: Kommissionens direktiv 2011/81/EU af 20. september 2011 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF med henblik på at optage deltamethrin som et aktivt stof i bilag I hertil  EØS-relevant tekst

text:
               21.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 243/16

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2011/81/EU
   af 20. september 2011
   om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF med henblik på at optage deltamethrin som et aktivt stof i bilag I hertil
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter (1), særlig artikel 16, stk. 2, andet afsnit, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I Kommissionens forordning (EF) nr. 1451/2007 af 4. december 2007 om den anden fase af det tiårs arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter (2), er der opstillet en liste over aktive stoffer, som skal vurderes med henblik på eventuel optagelse i bilag I, I A eller I B til direktiv 98/8/EF. Denne liste omfatter deltamethrin.

               (2)

               I henhold til forordning (EF) nr. 1451/2007 er deltamethrin vurderet i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i direktiv 98/8/EF til anvendelse i produkttype 18, insekticider, acaricider og produkter til bekæmpelse af andre leddyr, jf. bilag V til direktiv 98/8/EF.

               (3)

               Sverige blev udpeget som rapporterende medlemsstat og sendte den kompetente myndigheds rapport sammen med en henstilling til Kommissionen den 27. juni 2008 i overensstemmelse med artikel 14, stk. 4 og 6, i forordning (EF) nr. 1451/2007.

               (4)

               Medlemsstaterne og Kommissionen har gennemgået den kompetente myndigheds rapport. I overensstemmelse med artikel 15, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1451/2007 er resultaterne af vurderingen indføjet i en vurderingsrapport i Det Stående Udvalg for Biocidholdige Produkter den 6. maj 2011.

               (5)

               Det fremgår af de forskellige evalueringer, at biocidholdige produkter, der anvendes som insekticider, acaricider eller produkter til bekæmpelse af andre leddyr og indeholder deltamethrin, kan forventes at opfylde kravene i artikel 5 i direktiv 98/8/EF. Det er derfor hensigtsmæssigt at optage deltamethrin i bilag I til nævnte direktiv.

               (6)

               Ikke alle potentielle anvendelser er blevet vurderet på EU-plan. Derfor bør medlemsstaterne vurdere de anvendelser eller eksponeringsscenarier og de risici for befolkningsgrupper og delmiljøer, der ikke har været behandlet repræsentativt i risikovurderingen på EU-plan, og sikre, at der i forbindelse med udstedelse af produktgodkendelser træffes passende foranstaltninger eller stilles specifikke betingelser, som begrænser de identificerede risici til et acceptabelt omfang.

               (7)

               På baggrund af de risici, der er konstateret for det akvatiske økosystem, da produktet blev anvendt til indendørs barrierebehandling, som udløste emissioner af en vis størrelsesorden til spildevandsrensningsanlæg, er det hensigtsmæssigt at kræve, at produkter ikke bruges til anvendelser, der fører til sådanne emissioner, medmindre der forelægges data, som godtgør, at produktet opfylder kravene i både artikel 5 og bilag VI til direktiv 98/8/EF, om nødvendigt under anvendelse af de fornødne risikobegrænsende foranstaltninger.

               (8)

               Bestemmelserne i dette direktiv bør anvendes samtidig i alle medlemsstaterne for at sikre ligebehandling af biocidholdige produkter indeholdende det aktive stof deltamethrin på markedet og lette den korrekte funktion af markedet for biocidholdige produkter generelt.

               (9)

               Før et aktivt stof optages i bilag I til direktiv 98/8/EF, bør medlemsstaterne og de berørte parter have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav, optagelsen medfører, og så det sikres, at ansøgere, der har udarbejdet dossierer, fuldt ud kan udnytte databeskyttelsesperioden på ti år, der i henhold til artikel 12, stk. 1, litra c), nr. ii), i direktiv 98/8/EF indledes på datoen for optagelsen.

               (10)

               Efter optagelsen bør medlemsstaterne have en rimelig frist til at gennemføre bestemmelserne i artikel 16, stk. 3, i direktiv 98/8/EF.

               (11)

               Direktiv 98/8/EF bør ændres i overensstemmelse hermed.

               (12)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelsen fra Det Stående Udvalg for Biocidholdige Produkter —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I til direktiv 98/8/EF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 30. september 2012 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser fra den 1. oktober 2013.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. september 2011.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EFT L 123 af 24.4.1998, s. 1.

      (2)  EUT L 325 af 11.12.2007, s. 3.

      BILAG
      Følgende punkt indsættes i bilag I til direktiv 98/8/EF:

                     Nr.

                     Almindeligt anvendt navn

                     IUPAC-navn
                     identifikationsnr.

                     Minimumsrenhed af det biocide produkts aktive stof i den form, det markedsføres

                     Optagelsesdato

                     Frist for overensstemmelse med artikel 16, stk. 3 (undtagen for produkter, som indeholder mere end ét aktivt stof — her er fristen for overholdelse af artikel 16, stk. 3, den frist, der fastsættes i den sidste af afgørelserne om optagelse af dets aktive stof)

                     Udløbsdato for optagelsen

                     Produkttype

                     Særlige bestemmelser (1)

                     »49

                     deltamethrin

                     (S)-α-cyan-3-phenoxybenzyl (1R,3R)-3-(2,2-dibromvinyl)-2,2-dimethylcyclopropancarboxylat
                     CAS-nr.: 52918-63-5
                     EF-nr.: 258-256-6

                     985 g/kg

                     1. oktober 2013

                     30. september 2015

                     30. september 2023

                     18

                     Ved behandlingen af en ansøgning om godkendelse af et produkt efter artikel 5 og bilag VI skal medlemsstaterne, når det er relevant for det pågældende produkt, vurdere de anvendelses- eller eksponeringsscenarier og de risici for befolkningsgrupper og delmiljøer, der ikke har været behandlet repræsentativt i risikovurderingen på EU-plan.
                     Produkter godkendes ikke til indendørs anvendelser, der medfører emissioner til spildevandsrensningsanlæg af en størrelse, for hvilke risikovurderingen på EU-plan har påvist uacceptable risici, medmindre der forelægges data, som godtgør, at produktet opfylder kravene i direktiv 98/8/EF, artikel 5 og bilag VI, om nødvendigt under anvendelse af de fornødne risikobegrænsende foranstaltninger.«

         (1)  Med henblik på gennemførelsen af de fælles principper i bilag VI findes indholdet og konklusionerne af vurderingsrapporterne på Kommissionens websted: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm.


Avis juridique important

|

31977L0092

Rådets direktiv 77/92/EØF af 13. december 1976 om foranstaltninger med henblik på at lette den faktiske udøvelse af etableringsfriheden og den fri udveksling af tjenesteydelser inden for virksomhed som forsikringsagent eller forsikringsmægler (ex gruppe 630 CITI), herunder navnlig overgangsforanstaltninger for disse former for virksomhed

EF-Tidende nr. L 026 af 31/01/1977 s. 0014 - 0019 den finske specialudgave: kapitel 6 bind 1 s. 0191  den græske specialudgave: Kapitel 06 bind 1 s. 0243  den svenske specialudgave: kapitel 6 bind 1 s. 0191  den spanske specialudgave: Kapitel 06 bind 1 s. 0219  den portugisiske specialudgave: Kapitel 06 bind 1 s. 0219

++++  RAADETS DIREKTIV  af 13 . december 1976  om foranstaltninger med henblik paa at lette den faktiske udoevelse af etableringsfriheden og den fri udveksling af tjenesteydelser inden for virksomhed som forsikringsagent eller forsikringsmaegler  ( ex gruppe 630 CITI ) , herunder navnlig overgangsforanstaltninger for disse former for virksomhed   ( 77/92/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 49 , 57 , 66 og 235 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  I henhold til traktaten er enhver i nationaliteten begrundet diskriminerende behandling inden for omraadet etablering og tjenesteydelser forbudt fra overgangsperiodens udloeb ; det saaledes gennemfoerte princip for den nationale behandling vedroerer navnlig optagelse i faglige organisationer i det omfang den paagaeldendes erhvervsmaessige virksomhed medfoerer udnyttelse af denne rettighed ;  der er ikke , med hensyn til virksomhed som forsikringsagent og forsikringsmaegler , i alle medlemsstater foreskrevet betingelser for adgangen til og udoevelsen af disse former for virksomhed ; snart er der fri adgang hertil og fri udoevelse heraf , snart gaelder der strenge bestemmelser med krav om et kvalifikationsbevis for adgang til erhvervet ;  paa grund af de forskelle , der bestaar mellem medlemsstaterne med hensyn til afgraensningen af virksomhed som forsikringsagent og som forsikringsmaegler , er det oenskeligt saa noejagtigt som muligt at fastsaette de former for virksomhed , paa hvilke dette direktiv finder anvendelse ;  i oevrigt er det i artikel 57 i traktaten bestemt , at der for at lette adgangen til at optage og udoeve selvstaendig erhvervsvirksomhed udstedes direktiver om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser og om samordning af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser ;  det forekommer dog oenskeligt - i mangel af en gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , og da en samordning ikke er umiddelbart forestaaende - at lette den effektive udnyttelse af retten til fri etablering og fri udveksling af tjenesteydelser inden for de paagaeldende former for virksomhed , nemlig ved at traeffe overgangsforanstaltninger som omhandlet i de almindelige planer ( 3 ) , med henblik paa at undgaa usaedvanlige vanskeligheder for statsborgere i de medlemsstater , hvor adgangen til disse former for virksomhed ikke er undergivet nogen betingelser ;  for at imoedegaa eventuelle vanskeligheder skal overgangsforanstaltningerne gaa ud paa , at adgangen til de paagaeldende former for virksomhed i de vaertsmedlemsstater , der har bestemmelser om saadan virksomhed , alene goeres betinget af , at denne virksomhed i den tidligere opholdsmedlemsstat , naar der ikke stilles krav om forudgaaende uddannelse , rent faktisk er blevet udoevet i et rimeligt tidsrum , som ikke ligger for langt tilbage i tiden , med henblik paa saaledes at opnaa sikkerhed for , at den begunstigede er i besiddelse af faglige kundskaber svarende til dem , der kraeves af landets egne statsborgere ;  under hensyn til forholdene i Nederlandene , hvor forsikringsmaeglerne i forhold til deres faglige kundskaber er opdelt i flere kategorier , boer der fastsaettes et tilsvarende system for statsborgere fra de oevrige medlemsstater , som oensker at faa adgang til en af de paagaeldende kategorier ; det bedst egnede og mest objektive kriterium herfor er antallet af ansatte , som er eller har vaeret underordnet den begunstigede ;  saafremt virksomhed som agent omfatter en staaende fuldmagt fra et eller flere forsikringsforetagender , saaledes at den begunstigede er befoejet til i deres navn at forpligte foretagendet eller foretagenderne i alle eller en del af de retshandler , som falder ind under den normale udoevelse af foretagendernes virksomhed , skal den paagaeldende ligeledes kunne faa adgang til at udoeve virksomhed som maegler i vaertsstaten ;  dette direktiv mister sin berettigelse , naar samordningen af betingelserne for adgang til og udoevelse af de paagaeldende former for virksomhed samt den gensidige anerkendelse af diplomer , eksamensbeviser og oevrige kvalifikationsbeviser er gennemfoert ;  i det omfang medlemsstaterne ogsaa for loenmodtagere goer adgangen til og udoevelsen af de i direktivet opregnede former for virksomhed betinget af besiddelse af faglige kundskaber og faerdigheder , skal dette direktiv ligeledes finde anvendelse paa denne kategori af personer med det formaal at fjerne en hindring for arbejdskraftens frie bevaegelighed og saaledes udbygge de foranstaltninger , der er truffet inden for rammerne af Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 af 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevaegelighed inden for Faellesskabet ( 4 ) , aendret ved forordning  ( EOEF ) nr . 312/76 ( 5 ) ;  af samme grund boer de bestemmelser , der er fastsat med hensyn til bevis for haederlighed og bevis for , at den paagaeldende ikke er eller har vaeret erklaeret konkurs , ligeledes gaelde for loenmodtagere -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  1 . Medlemsstaterne traeffer de i dette direktiv fastlagte foranstaltninger for saa vidt angaar etablering paa deres omraade af de i i afsnit I i de almindelige planer naevnte fysiske personer og selskaber og for saa vidt angaar tjenesteydelser , som udfoeres af disse personer og selskaber , i det foelgende benaevnt " begunstigede " , inden for de i artikel 2 fastsatte former for selvstaendig virksomhed .  2 . Dette direktiv finder ligeledes anvendelse paa statsborgere i medlemsstaterne , der i henhold til forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 som loenmodtagere vil udoeve de i artikel 2 naevnte former for virksomhed .  Artikel 2  1 . Dette direktiv gaelder for foelgende former for virksomhed , saafremt disse henhoerer under CITI-gruppe ex 630 i bilag III til den almindelige plan for ophaevelse af begraensninger i etableringsfriheden :  a ) erhvervsudoevelse af personer , som med henblik paa ved forsikring eller genforsikring at tilvejebringe daekning af risici optraeder som formidlere mellem forsikringstagere og frit valgte forsikrings - og genforsikringsforetagender , som tilrettelaegger tegning af forsikringer , og som eventuelt medvirker ved administration og gennemfoerelse af disse , navnlig i skadestilfaelde ;  b ) erhvervsudoevelse af personer , som i henhold til en eller flere kontrakter eller fuldmagter har til opgave at forelaegge , foreslaa og tilrettelaegge eller afslutte forsikringskontrakter eller at medvirke ved administrationen og gennemfoerelsen af saadanne kontrakter , navnlig i skadestilfaelde , i et eller flere forsikringsforetagenders navn og for deres regning eller alene for deres regning ;  c ) virksomhed udoevet af andre personer end dem , der er naevnt under litra a ) og b ) , men som handler for saadanne personers regning og navnlig udfoerer forberedende arbejde , forelaegger forsikringskontrakter eller opkraever praemier , uden at disse handlinger kan indebaere overtagelse af forpligtelser over for offentligheden eller af dennes forpligtelser .  2 . Dette direktiv gaelder navnlig for foelgende former for virksomhed , der udoeves under nedennaevnte betegnelser , som saedvanligvis anvendes i medlemsstaterne :  a ) for saa vidt angaar de i stykke 1 , litra a ) , omhandlede former for virksomhed :   - i Belgien :   - Courtier d'assurance , Verzekeringsmakelaar ;   - Courtier de réassurance , Herverzekeringsmakelaar ;   - i Danmark :   - Juridiske og fysiske personer , som driver selvstaendig virksomhed som formidler ved afsaetning af forsikringskontrakter ;   - i Tyskland :   - Versicherungsmakler ,   - Rueckversicherungsmakler ;   - i Frankrig :   - Courtier d'assurance ,   - Courtier d'assurance maritime ,   - Courtier de réassurance ;   - i Irland :   - Insurance Broker ,   - Reinsurance Broker ;   - i Italien :   - Mediatore di assicurazioni ,   - Mediatore di riassicurazioni ;   - i Nederlandene :   - Makelaar ,   - Assurantiebezorger ,   - Erkend assurantieagent ,   - Verzekeringsagent ;   - i Det forenede Kongerige :   - Insurance Broker ;  b ) for saa vidt angaar de i stykke 1 , litra b ) , omhandlede former for virksomhed :   - i Belgien :   - Agent d'assurance , Verzekeringsagent ;   - i Danmark :   - Forsikringsagent ;   - i Tyskland :   - Versicherungsvertreter ;   - i Frankrig :   - Agent général d'assurance ;   - i Irland :   - Agent ;   - i Italien :   - Agente di Assicurazioni ;   - i Luxembourg :   - Agent principal d'assurance ,   - Agent d'assurance ;   - i Nederlandene :   - Gevolmachtigd agent ,   - Verzekeringsagent ;   - i Det forenede Kongerige :   - Agent ;  c ) for saa vidt angaar de i stykke 1 , litra c ) , omhandlede former for virksomhed :   - i Belgien :   - Sous-agent , Sub-agent ;   - i Danmark :   - Underagent ;   - i Tyskland :   - Gelegenheitsvermittler ,   - Inkassant ;   - i Frankrig :   - Mandataire ,   - Intermédiaire ,   - Sous-agent ;   - i Irland :   - Sub-agent ;   - i Italien :   - Subagente ;   - i Luxembourg :   - Sous-agent ;   - i Nederlandene :   - Sub-agent ;   - i Det forenede Kongerige :   - Sub-agent .  Artikel 3  De medlemsstater , i hvilke adgang til og udoevelse af de i artikel 2 omhandlede former for virksomhed er undergivet opfyldelse af visse kvalifikationsbetingelser , skal drage omsorg for , at en begunstiget , som anmoder herom , foer han etablerer sig eller begynder udoevelse af midlertidig virksomhed , underrettes om de bestemmelser , under hvilke det erhverv , som han har til hensigt at udoeve , henhoerer .  Artikel 4  Er i en medlemsstat adgang til eller udoevelse af en af de i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) og b ) , omhandlede former for virksomhed betinget af besiddelse af generelle , handelsmaessige eller faglige kundskaber og faerdigheder , anerkender denne medlemsstat som tilstraekkeligt bevis for disse kundskaber og faerdigheder den faktiske udoevelse af en af de paagaeldende former for virksomhed i en anden medlemsstat :  a ) enten i fire paa hinanden foelgende aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed ;  b ) eller i to paa hinanden foelgende aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed , naar den begunstigede godtgoer , at han har vaeret ansat i mindst 3 aar hos en eller flere forsikringsagenter eller -maeglere eller i et eller flere forsikringsforetagender ;  c ) eller i ét aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed , naar den begunstigede godtgoer , at han med henblik paa den paagaeldende form for virksomhed har faaet en forudgaaende uddannelse , bekraeftet ved et statsanerkendt eksamensbevis eller bedoemt af en kompetent faglig organisation som vaerende fuldt gyldig .  Artikel 5  1 . Stiller en medlemsstat strengere betingelser for adgang til eller udoevelse af en af de former for virksomhed , som er omhandlet i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) , end for den i artikel 2 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede form for virksomhed , kan denne stat med henblik paa adgang til og udoevelse af den foerstnaevnte form for virksomhed kraeve , at denne har vaeret udoevet i en anden medlemsstat inden for den i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) , naevnte erhvervsgren :  a ) enten i fire paa hinanden foelgende aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed ;  b ) eller i to paa hinanden foelgende aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed , naar den begunstigede kan godtgoere , at han har vaeret ansat i mindst 3 aar hos en eller flere forsikringsagenter eller -maeglere i et eller flere forsikringsforetagender ;  c ) eller i ét aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed , naar den begunstigede godtgoer , at han med henblik paa den paagaeldende form for virksomhed har flaaet en forudgaaende uddannelse , bekraeftet ved et statsanerkendt eksamensbevis eller bedoemt af en kompetent faglig organisation som vaerende fuldt gyldig .  Med den form for virksomhed , der er omhandlet i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) , sidestilles en form for virksomhed udoevet af den begunstigede i overensstemmelse med artikel 2 , stk . 1 , litra b ) , saafremt den omfatter en staaende fuldmagt fra et eller flere forsikringsforetagender , saaledes at den paagaeldende er befoejet til i deres navn at forpligte foretagendet eller foretagenderne i alle eller en del af de retshandler , som falder ind under den normale udoevelse af foretagendernes virksomhed .  2 . I Nederlandene er adgang til eller udoevelse af den i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) , omhandlede form for virksomhed dog yderligere betinget af , at den paagaeldende form for virksomhed er udoevet :   - i et foretagende , hvor den begunstigede har ledet mindst 10 ansatte , saafremt han vil have adgang til virksomhed som " makelaar " ;   - i et foretagende , hvor den begunstigede har ledet mindst 5 ansatte , saafremt han vil have adgang til virksomhed som " assurantiebezorger " ;   - i et foretagende , hvor den begunstigede har ledet mindst 2 personer , saafremt han vil have adgang til virksomhed som " erkend assurantieagent " .  Artikel 6  1 . Er i medlemsstat adgang til eller udoevelse af den i artikel 2 , stk . 1 , litra c ) , omhandlede form for virksomhed betinget af besiddelse af generelle handelsmaessige eller faglige kundskaber og faerdigheder , anerkender denne medlemsstat som tilstraekkeligt bevis for disse kundskaber og faerdigheder den faktiske udoevelse af den paagaeldende form for virksomhed i en anden medlemsstat :  a ) enten i to paa hinanden foelgende aar som selvstaendig eller som ansat hos en eller flere forsikringsagenter eller -maeglere eller i et eller flere forsikringsforetagender ;  b ) eller i et aar under de i litra a ) anfoerte forhold , naar den begunstigede godtgoer , at han med henblik paa den paagaeldende form for virksomhed har faaet en forudgaaende uddannelse , bekraeftet ved et statsanerkendt eksamensbevis eller bedoemt af en kompetent faglig organisation som vaerende fuldt gyldigt .  2 . Den faktiske udoevelse i mindst ér aar af en af de i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) eller b ) , omhandlede former for virksomhed og den uddannelse , der er erhvervet med henblik paa en af disse former for virksomhed , anses som ligestillet med de i stk . 1 anfoerte betingelser .  Artikel 7  I de i artikel 4 , 5 og 6 naevnte tilfaelde maa de paagaeldende former for virksomhed ikke vaere ophoert mere end ti aar forud for datoen for indgivelse af ansoegning i henhold til artikel 9 , stk . 1 . Er der i en medlemsstat for dennes statsborgere fastsat en kortere frist , skal denne frist dog ligeledes anvendes over for de begunstigede .  Artikel 8  1 . Som leder af en virksomhed i henhold til artikel 4 og artikel 5 , stk . 1 , anses enhver , der inden for den paagaeldende form for virksomhed har vaeret beskaeftiget :  a ) som leder af et foretagende eller som leder af en filial ;  b ) som souschef under lederen af foretagende eller som befuldmaegtiget , hvis der med denne stilling er forbundet et ansvar svarende til det ansvar , der paahviler lederen af det repraesenterede foretagende .  2 . Som leder af en virksomhed i henhold til artikel 4 anses ligeledes enhver , der i et forsikringsforetagende har haft en stilling , som indebaerer tilrettelaeggelse eller tilsyn med agenternes arbejde .  3 . De i artikel 4 , litra b ) , og artikel 5 , stk . 1 , litra b ) omhandlede former for virksomhed skal indebaere et ansvar med hensyn til akkvisition , administration og opfyldelse af forsikringskontrakter .  Artikel 9  1 . Bevis for , at de i artikel 4 , 5 , 6 og 7 anfoerte betingelser er opfyldt , gives i form af en attest , som udstedes af den kompetente myndighed eller organisation i den medlemsstat , der er hjemstat eller seneste opholdsstat , og som den paagaeldende skal fremlaegge til stoette for sin ansoegning om at maatte udoeve en af de paagaeldende former for virksomhed i vaertslandet .  2 . Medlemsstaterne udpeger inden for den i artikel 13 fastsatte frist de myndigheder og organer , som er kompetente til at udstede den i stk . 1 naevnte attest , og underretter straks de oevrige medlemsstater og Kommissionen herom .  3 . Ligeledes underretter hver medlemsstat inden for den i artikel 13 fastsatte frist de oevrige medlemsstater og Kommissionen om , for hvilke myndigheder og organisationer forelaeggelse skal finde sted af ansoegningen om i vaertsmedlemsstaten at maatte udoeve de i artikel 2 naevnte former for virksomhed og af de dertil knyttede dokumenter .  Artikel 10  1 . Saafremt en vaertsmedlemsstat af sine egne statsborgere som betingelser for adgang til en af de i artikel 2 naevnte former for virksomhed kraever bevis for haederlighed og bevis for , at den paagaeldende ikke er eller har vaeret erklaeret konkurs , eller blot et af disse to beviser , skal denne stat for statsborgere fra de oevrige medlemsstater som tilstraekkeligt bevis godkende fremlaeggelse af en udskrift af strafferegistret , eller i mangel heraf et tilsvarende dokument , udstedt af en kompetent retlig eller administrativ myndighed i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , hvoraf det fremgaar , at disse krav er opfyldt .  2 . Saafremt det i stk . 1 omhandlede dokument ikke udstedes i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , kan det erstattes af en erklaering under ed - eller i stater , hvor en saadan edsaflaeggelse ikke finder sted , en hoejtidelig erklaering - der afgives af den paagaeldende for en kompetent retlig eller administrativ myndighed , eller i givet fald for en notar i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , som afgiver en attestation til bekraeftelse af denne edsaflaeggelse eller hoejtidelige erklaering . Erklaeringen om , at der ikke foreligger eller har foreligget konkurs , kan ligeledes afgives for en kompetent erhvervsorganisation i samme land .  3 . De i henhold til stk . 1 og 2 udstedte dokumenter maa ved deres forelaeggelse ikke vaere aeldre end 3 maaneder .  4 . Medlemsstaterne udpeger inden for den i artikel 13 fastsatte frist de myndigheder og organisationer , der er kompetente med hensyn til udstedelse af de i stk . 1 og 2 i naervaerende artikel omhandlede dokumenter , og underretter straks de oevrige medlemsstater og Kommissionen herom .  Ligeledes underretter hver medlemsstat inden for den i artikel 13 fastsatte frist de oevrige medlemsstater og Kommissionen om , for hvilke myndigheder og organisationer forelaeggelse skal finde sted af de i naervaerende artikel naevnte dokumenter til stoette for ansoegningen om tilladelse til i vaertsmedlemsstaten at maatte udoeve de i artikel 2 naevnte former for virksomhed .  5 . Skal der i den medlemsstat , som er vaertsland , foeres bevis for finansiel formaaen , skal denne stat betragte attestationer udstedt af banker i hjemlandet eller det seneste opholdsland som ligestillet med attestationer udstedt inden for dets eget omraade .  Artikel 11  Saafremt en medlemsstat , der er vaertsland , af sine egne statsborgere kraever en edsaflaeggelse eller hoejtidelig erklaering som betingelse for adgang til eller udoevelse af en af de i artikel 2 omhandlede former for virksomhed , og i tilfaelde af at udformningen af denne ed eller denne erklaering ikke kan anvendes af statsborgere fra de oevrige medlemsstater , drager denne stat omsorg for , at en passende affattelse af tilsvarende art forelaegges for de paagaeldende .  Artikel 12  Dette direktiv finder anvendelse , indtil forskrifterne om samordning af de enkelte landes bestemmelser vedroerende adgang til og udoevelse af de paagaeldende former for virksomhed traeder i kraft .  Artikel 13  Medlemsstaterne saetter de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv i kraft inden for en frist paa 18 maaneder fra dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom .  Artikel 14  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter , som de udsteder paa det omraade , der er omfattet af dette direktiv .  Artikel 15  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 13 . december 1976 .  Paa Raadets vegne  M . van der STOEL  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 78 af 2 . 8 . 1971 , s . 13 .  ( 2 ) EFT nr . C 113 af 9 . 11 . 1971 , s . 6 .  ( 3 ) EFT nr . 2 af 15 . 1 . 1962 , s . 32/62 og 36/62 .  ( 4 ) EFT nr . L 257 af 19 . 10 . 1968 , s . 2 .  ( 5 ) EFT nr . L 39 af 14 . 2 . 1976 , s . 2 .


title: Kommissionens direktiv 2012/39/EU af 26. november 2012 om ændring af direktiv 2006/17/EF for så vidt angår visse tekniske krav til testning af humane væv og celler  EØS-relevant tekst

text:
               27.11.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 327/24

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2012/39/EU
   af 26. november 2012
   om ændring af direktiv 2006/17/EF for så vidt angår visse tekniske krav til testning af humane væv og celler
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA–KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/23/EF af 31. marts 2004 om fastsættelse af standarder for kvaliteten og sikkerheden ved donation, udtagning, testning, behandling, præservering, opbevaring og distribution af humane væv og celler (1), særlig artikel 28, stk. 1, litra e), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til Kommissionens direktiv 2006/17/EF af 8. februar 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/23/EF for så vidt angår visse tekniske krav til donation, udtagning og testning af humane væv og celler (2) skal donorer, der bor i eller kommer fra højincidensområder, har seksualpartnere, der kommer fra sådanne områder, eller er børn af forældre, der kommer fra sådanne områder, testes for antistoffer mod HTLV-I. Denne testning er påkrævet både for donorer af kønsceller, jf. bilag III til direktiv 2006/17/EF, og for andre donorer, jf. bilag II til nævnte direktiv.

               (2)

               Videnskabelige resultater af nyere dato tilvejebragt af Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) og praktiske erfaringer har vist, at det er meget vanskeligt — med det nuværende videnskabelige vidensniveau — at fastslå, hvad et HTLV-I-højincidensområde er. Testkravet gennemføres således ikke på ensartet vis.

               (3)

               »Incidensen« er et mål for hyppigheden af nye tilfælde af en sygdom eller en tilstand, mens »prævalensen« er den andel af en population, der er ramt af en bestemt sygdom på et bestemt tidspunkt. I praksis er prævalensdata lettere tilgængelige end data om incidens. Prævalens er desuden en mere relevant målestok end incidens til vurdering af konsekvenserne af en kronisk sygdom i et samfund og til vurdering af de efterfølgende behov. Henvisningerne til høj incidens bør derfor erstattes af henvisninger til høj prævalens for at sikre en mere ensartet gennemførelse af kravene vedrørende HTLV-I-testning i medlemsstaterne.

               (4)

               I henhold til punkt 4.2 i bilag III til direktiv 2006/17/EF skal blodprøver udtages på tidspunktet for hver enkelt donation, både ved partnerdonation (ikke til direkte anvendelse) og ved donation af kønsceller mellem andre end partnere.

               (5)

               Hvad angår partnerdonation af kønsceller har nyere videnskabelig dokumentation vist, at krav om testning med faste tidsintervaller på op til 24 måneder ikke ville forringe sikkerhedsniveauet for de pågældende celler, så længe vævscentre, der anvender assisteret reproduktionsteknologi, har etableret passende sikkerheds- og kvalitetssystemer i overensstemmelse med artikel 16 i direktiv 2004/23/EF. Med disse tidsintervaller er det muligt at forlade sig på resultaterne af den foregående test, som er udført på samme donor.

               (6)

               Mens testning i forbindelse med hver enkelt donation ikke forbedrer sikkerheden ved donation af kønsceller mellem partnere, viser praktiske erfaringer, at dette krav er omkostningskrævende og besværligt for både patienter og sundhedssystemer. For at sikre, at foranstaltningerne på dette område i højere grad står i forhold til sikkerhedsmålsætningen, bør det derfor være muligt for medlemsstaterne at operere med krav om, at testning foretages med faste tidsintervaller, som de selv fastsætter, på op til 24 måneder i stedet for ved hver enkelt donation.

               (7)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 29 i direktiv 2004/23/EF —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag II og III til direktiv 2006/17/EF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 17. juni 2014. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser.
   Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 26. november 2012.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 102 af 7.4.2004, s. 48.

      (2)  EUT L 38 af 9.2.2006, s. 40.

      BILAG
      I bilag II og III til direktiv 2006/17/EF foretages følgende ændringer:

                  1)

                  I bilag II affattes punkt 1.2 således:

                              »1.2.

                              Donorer, der bor i eller kommer fra områder med høj prævalens, har seksualpartnere, der kommer fra sådanne områder, eller er børn af forældre, der kommer fra sådanne områder, testes for antistoffer mod HTLV-I.«

                  2)

                  Bilag III ændres således:

                              a)

                              Punkt 2.4 affattes således:

                                          »2.4.

                                          Donorer, der bor i eller kommer fra områder med høj prævalens, har seksualpartnere, der kommer fra sådanne områder, eller er børn af forældre, der kommer fra sådanne områder, testes for antistoffer mod HTLV-I.«

                              b)

                              Punkt 3.3 affattes således:

                                          »3.3.

                                          Donorer, der bor i eller kommer fra områder med høj prævalens, har seksualpartnere, der kommer fra sådanne områder, eller er børn af forældre, der kommer fra sådanne områder, testes for antistoffer mod HTLV-I.«

                              c)

                              Punkt 4.2 affattes således:

                                          »4.2.

                                          I forbindelse med donationer fra andre end partnere udtages der blodprøver på tidspunktet for hver enkelt donation.
                                          Ved donation mellem partnere (ikke til direkte anvendelse) udtages der blodprøver inden for tre måneder før den første donation. Ved yderligere partnerdonationer fra samme donor skal der udtages yderligere blodprøver i henhold til national lovgivning, dog ikke senere end 24 måneder efter den foregående prøveudtagning.«