Avis juridique important

|

31989L0608

Rådets direktiv 89/608/EØF af 21. november 1989 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik på at sikre den rette anvendelse af de veterinære og zootekniske bestemmelser

EF-Tidende nr. L 351 af 02/12/1989 s. 0034 - 0037 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 30 s. 0216  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 30 s. 0216

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 21. november 1989  om gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik paa at sikre den rette anvendelse af de veterinaere og zootekniske bestemmelser  (89/608/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Der er inden for landbrugssektoren udstedt vigtige veterinaere og zootekniske bestemmelser;  det er noedvendigt at forstaerke samarbejdet mellem de myndigheder i medlemsstaterne, der er ansvarlige for anvendelsen af de veterinaere og zootekniske bestemmelser, for at sikre at den faelles landbrugspolitik og det faelles marked for landbrugsprodukter fungerer korrekt og med henblik paa ophaevelsen af veterinaerkontrollen ved graenserne for produkter, der er underkastet saadan kontrol, i forbindelse med gennemfoerelsen af det indre marked;  der boer derfor fastsaettes regler, efter hvilke medlemsstaternes kompetente myndigheder skal bistaa hinanden og samarbejde med Kommissionen med henblik paa at sikre, at de veterinaere og zootekniske bestemmelser anvendes korrekt, navnlig ved forebyggelse og efterforskning af overtraedelser af disse bestemmelser samt ved efterforskning af handlinger, der er eller forekommer at vaere i modstrid med disse bestemmelser;  fastsaettelsen af disse bestemmelser boer i muligt omfang baseres paa faellesskabsbestemmelserne i Raadets forordning (EOEF) nr. 1468/81 af 19. maj 1981 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik paa at sikre den rette anvendelse af told- og landbrugsbestemmelserne (4), aendret ved forordning (EOEF) nr. 945/87 (5); der boer dog ogsaa tages hensyn til sundhedsbestemmelsernes saerlige karakter -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Ved dette direktiv fastsaettes de betingelser, paa hvilke de kompetente myndigheder, som i medlemsstaterne varetager kontrollen med de veterinaere og zootekniske bestemmelser, skal samarbejde indbyrdes og med Kommissionens kompetente tjenestegrene med henblik paa at sikre overholdelsen af disse bestemmelser.  Artikel 2  1. I dette direktiv forstaas ved:  - »veterinaerbestemmelser«: samtlige faellesskabsbestemmelser og bestemmelser, der er vedtaget til gennemfoerelse af faellesskabsbestemmelser vedroerende dyrs sundhed, folkesundheden i relation til veterinaersekto  ren, sundhedsmaessig undersoegelse af dyr, koed og andre produkter af animalsk oprindelse samt dyrebeskyttelse  - »zootekniske bestemmelser«: samtlige faellesskabsbestemmelser og bestemmelser, der er vedtaget til gennemfoerelse af faellesskabsbestemmelser vedroerende zooteknik  - »bistandssoegende myndighed«: en medlemsstats centrale kompetente myndighed, som fremsaetter anmodning om bistand  - »bistandssoegte myndighed«: en medlemsstats centrale kompetente myndighed, til hvilken der rettes anmodning om bistand.  2. Hver medlemsstat fremsender til de oevrige medlemsstater og Kommissionen en fortegnelse over de i artikel 1 omhandlede kompetente myndigheder.  Artikel 3  Den i dette direktiv foreskrevne bistandspligt beroerer ikke meddelelse af oplysninger eller dokumenter, som de i artikel 1 omhandlede kompetente myndigheder er kommet i besiddelse af i kraft af befoejelser, som de udoever paa anmodning af en retslig myndighed.  for saa vidt angaar bistand efter anmodning finder saadan meddelelse dog sted i alle tilfaelde, hvor den retslige myndighed, som skal hoeres i denne anledning, giver sit samtykke hertil, jf. dog artikel 14.  AFSNIT I  Bistand efter anmodning  Artikel 4  1. Paa anmodning af den bistandssoegende myndighed  - meddeler den bistandssoegte myndighed denne alle saadanne oplysninger, attester, dokumenter eller bekraeftede genparter, som den raader over, eller som den fremskaffer i overensstemmelse med stk. 2, og som goer det muligt for den at kontrollere overholdelsen af de veterinaere eller zootekniske bestemmelser  - foretager den bistandssoegte myndighed de noedvendige undersoegelser af, om de forhold, som den bistandssoegende myndighed har gjort opmaerksom paa, virkelig foreligger, og meddeler den resultatet af disse undersoegelser samt de oplysninger, som undersoegelserne er baseret paa.  2. Ved fremskaffelsen af de udbedte oplysninger forholder den bistandssoegte myndighed eller den administrative myndighed, som den eventuelt henvender sig til, sig paa samme maade, som hvis den handlede paa egne vegne eller efter anmodning fra en anden myndighed i dens eget land.  Artikel 5  1. Paa anmodning af den bistandssoegende myndighed skal den bistandssoegte myndighed under iagttagelse af gaeldende regler i den medlemsstat, hvor den er hjemmehoerende, underrette den bistandssoegende myndighed om alle saadanne akter eller afgoerelser truffet af de kompetente myndigheder, som vedroerer anvendelsen af de veterinaere eller zootekniske bestemmelser.  2. Anmodninger om underretning, der angiver emnet for den akt eller afgoerelse, der skal gives underretning om, skal efter anmodning fra den bistandssoegte myndighed ledsages af en oversaettelse til det officielle eller et af de officielle sprog i den medlemsstat, i hvilken denne myndighed er hjemmehoerende.  Artikel 6  Paa anmodning af den bistandssoegende myndighed skal den bistandssoegte myndighed ved mistanke om uregelmaessigheder inden for sit virkeomraade udoeve, lade udoeve eller forstaerke en saerlig overvaagning af:  a) virksomhederne,  b) steder, hvor der oplagres varer,  c) de angivne varebevaegelser,  d) transportmidlerne.  Artikel 7  Paa anmodning af den bistandssoegende myndighed meddeler den bistandssoegte myndighed denne alle passende oplysninger, navnlig i form af rapporter og andre dokumenter eller bekraeftede genparter eller uddrag heraf, som den raader over eller fremskaffer i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, og som vedroerer faktisk konstaterede transaktioner, der forekommer den bistandssoegende myndighed at vaere i strid med de veterinaere eller zootekniske bestemmelser.  AFSNIT II  Bistand uden forudgaaende anmodning  Artikel 8  1. Paa de i stk. 2 fastsatte betingelser samarbejder hver medlemsstats kompetente myndigheder paa eget initiativ med de oevrige medlemsstaters kompetente myndigheder uden forudgaaende anmodning herom fra sidstnaevnte.  2. Hver medlemsstats kompetente myndigheder skal, saafremt de af hensyn til overholdelsen af de veterinaere eller zootekniske bestemmelser finder det hensigtsmaessigt,  a) i muligt omfang udoeve eller lade udoeve den overvaagning, der er omhandlet i artikel 6;  b) snarest meddele de oevrige beroerte medlemsstaters kompetente myndigheder alle saadanne oplysninger, navnlig i form af rapporter og andre dokumenter eller bekraeftede genparter eller uddrag heraf, som de raader over, og som vedroerer transaktioner, der er eller forekommer dem at vaere i strid med de veterinaere eller zootekniske bestemmelser, navnlig de midler eller metoder, der anvendes under udfoerelsen af disse transaktioner.  AFSNIT III  Afsluttende bestemmelser  Artikel 9  1. Saa snart medlemsstaternes kompetente myndigheder er kommet i besiddelse deraf, meddeler de Kommissionen a) alle oplysninger, som de finder hensigtsmaessige vedroerende:  - de varer, der har vaeret eller antages at have vaeret genstand for transaktioner, der er i strid med de veterinaere eller zootekniske bestemmelser  - de metoder og fremgangsmaader, der er anvendt eller antages at vaere anvendt ved den eventuelle overtraedelse af disse bestemmelser;  b) enhver oplysning vedroerende utilstraekkelighed eller mangler ved disse bestemmelser, som anvendelsen af dem har givet anledning til at paavise eller naere formodning om.  2. Saa snart Kommissionen er kommet i besiddelse deraf, meddeler den medlemsstaternes kompetente myndigheder alle oplysninger, der kan hjaelpe disse til at sikre overholdelsen af de veterinaere eller zootekniske bestemmelser.  Artikel 10  1. Saafremt de kompetente myndigheder i en medlemsstat konstaterer, at transaktioner er eller synes at vaere i strid med de veterinaere eller zootekniske bestemmelser, og transaktionerne er af saerlig faellesskabsinteresse, navnlig:  - fordi de forgrener sig eller kunne forgrene sig til andre medlemsstater,  eller  - fordi lignende transaktioner efter naevnte myndigheders opfattelse maa formodes ogsaa at kunne vaere foretaget i andre medlemsstater,  meddeler disse myndigheder snarest Kommissionen, enten paa eget initiativ eller efter en begrundet anmodning fra Kommissionen, alle relevante oplysninger, i givet fald i form af dokumenter eller kopier eller uddrag af dokumenter, som er noedvendige for at skabe klarhed over omstaendighederne, saaledes at Kommissionen kan samordne medlemsstaternes aktioner.  Kommissionen fremsender disse oplysninger til de kompetente myndigheder i de oevrige medlemsstater.  2. Hvis de i stk. 1 omhandlede meddelelser vedroerer tilfaelde, der vil kunne udgoere en fare for menneskers sundhed, og det ikke er muligt at anvende andre forebyggende midler, kan de paagaeldende oplysninger, efter at de beroerte parter og Kommissionen har kontaktet hinanden, gives i form af en begrundet underretning af offentligheden.  3. Oplysninger vedroerende fysiske eller juridiske personer skal kun meddeles efter stk. 1, for saa vidt som dette er strengt noedvendigt med henblik paa at kunne konstatere, at der er foretaget transaktioner i strid med de veterinaere eller zootekniske bestemmelser.  4. Hvis de kompetente myndigheder i en medlemsstat goer brug af stk. 1, kan de undlade at afgive den i artikel 8, stk. 2, litra b), og i artikel 9 omhandlede meddelelse til de kompetente myndigheder i de oevrige beroerte medlemsstater.  Artikel 11  Kommissionen og medlemsstaterne, forsamlet i Den Staaende Veterinaerkomité eller i Den Staaende Zootekniske Komité:  - gennemgaar generelt, hvorledes den ved dette direktiv fastlagte gensidige bistand fungerer  - gennemgaar de relevante oplysninger, der meddeles Kommissionen i henhold til artikel 9 og 10, samt de naermere forhold i forbindelse med denne meddelelse for at uddrage konklusionerne heraf.  I lyset af denne gennemgang foreslaar Kommissionen om noedvendigt en aendring af eksisterende faellesskabsbestemmelser eller udformning af supplerende bestemmelser.  Artikel 12  Med henblik paa gennemfoerelsen af dette direktiv traeffer medlemsstaterne alle hensigtsmaessige dispositioner:  a) for paa internt plan at sikre en tilfredsstillende samordning mellem de i artikel 1 omhandlede kompetente myndigheder;  b) for i deres indbyrdes forbindelser og i den udstraekning, der er behov herfor, at etablere et direkte samarbejde mellem de myndigheder, som de specielt giver befoejelser med henblik herpaa.  Artikel 13  1. Dette direktiv paalaegger ikke medlemsstaternes kompetente myndigheder at bistaa hinanden, saafremt denne bistand ville stride mod den offentlige orden eller andre vaesentlige interesser i den medlemsstat, hvor disse myndigheder er hjemmehoerende.  2. Ethvert afslag paa anmodning om bistand skal begrundes.  Artikel 14  Den afgivelse af dokumenter, der er foreskrevet i dette direktiv, kan erstattes med afgivelse af oplysninger, der under en hvilken som helst form og til samme formaal er tilvejebragt ved databehandling.  Artikel 15  1. De oplysninger, der under den ene eller den anden form meddeles i medfoer af dette direktiv, er fortrolige. De er omfattet af den tjenstlige tavshedspligt og beskyttes af den nationale lovgivning, der i den medlemsstat, som modtager dem, gaelder for oplysninger af samme art, samt af de tilsvarende bestemmelser, der gaelder for Faellesskabets instanser.  De i foerste afsnit omhandlede oplysninger maa navnlig ikke meddeles andre personer end dem, der i medlemsstaterne eller i faellesskabsinstitutionerne i kraft af deres stilling naturligt faar kendskab til dem. De maa heller ikke anvendes til andre end de i dette direktiv fastsatte formaal, medmindre den myndighed, som har afgivet dem, udtrykkeligt har indvilliget heri, og saafremt en saadan meddelelse eller anvendelse ikke er i strid med gaeldende bestemmelser i den medlemsstat, hvor den myndighed, som har modtaget dem, er hjemmehoerende.  De oplysninger, der er omhandlet i dette direktiv, meddeles kun til den bistandssoegende myndighed, i det omfang de gaeldende bestemmelser i den medlemsstat, hvor den bistandssoegte myndighed er hjemmehoerende, ikke er til hinder herfor.  Medlemsstaterne skal sikre overholdelsen af den fortrolige karakter af de oplysninger, der er indhentet inden for den gensidige bistandsordning, ogsaa efter at den paagaeldende sag er afsluttet.  2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at oplysninger, der er indhentet i medfoer af dette direktiv, anvendes i forbindelse med retssager eller retsforfoelgning som foelge af, at de veterinaere eller zootekniske bestemmelser ikke er overholdt, og i tilfaelde af forebyggelse eller efterforskning af uregelmaessigheder til skade for faellesskabsfondene.  Den kompetente myndighed i den medlemsstat, der har afgivet de paagaeldende oplysninger, underrettes straks om en saadan anvendelse.  Artikel 16  Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de oevrige medlemsstater om bilaterale aftaler om gensidig bistand mellem veterinaerforvaltninger, som indgaas med tredjelande.  Kommissionen underretter medlemsstaterne om tilsvarende aftaler, som den indgaar med tredjelande.  Artikel 17  Medlemsstaterne giver gensidigt afkald paa krav om godtgoerelse af omkostninger, som foelger af anvendelsen af dette direktiv, bortset fra eventuelle ekspertvederlag.  Artikel 18  Dette direktiv beroerer ikke medlemsstaternes anvendelse af regler om gensidig retshjaelp i straffesager.  Artikel 19  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. juli 1991. De underretter straks Kommissionen herom.  Artikel 20  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. november 1989.  Paa Raadets vegne  H. NALLET  Formand  (1) EFT nr. C 225 af 31. 8. 1988, s. 4.  (2) EFT nr. C 326 af 19. 12. 1988, s. 28.  (3) EFT nr. C 56 af 6. 3. 1989, s. 7.  (4) EFT nr. L 144 af 2. 6. 1981, s. 1.  (5) EFT nr. L 90 af 2. 4. 1987, s. 3.


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/78/EF af 13. juli 2009 om støtteben på tohjulede motordrevne køretøjer (EØS-relevant tekst)

text:
               3.9.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 231/8

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/78/EF
   af 13. juli 2009
   om støtteben på tohjulede motordrevne køretøjer
   (kodificeret udgave)
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådets direktiv 93/31/EØF af 14. juni 1993 om støtteben på tohjulede motordrevne køretøjer (3) er blevet ændret væsentligt (4). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.

               (2)

               Direktiv 93/31/EØF er et af særdirektiverne i EF-typegodkendelsesordningen fastsat i Rådets direktiv 92/61/EØF af 30. juni 1992 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer, som erstattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF af 18. marts 2002 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer (5), og fastsætter tekniske forskrifter for konstruktion og fremstilling af tohjulede motordrevne køretøjer med hensyn til deres støtteben. Disse tekniske forskrifter vedrører en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning, så der for alle typer køretøjer kan anvendes den procedure for EF-typegodkendelse, som er omhandlet i direktiv 2002/24/EF. Bestemmelserne i direktiv 2002/24/EF, som vedrører systemer, komponenter og separate tekniske enheder til køretøjer, finder derfor også anvendelse på nærværende direktiv.

               (3)

               Målet for dette direktiv, nemlig EF-komponenttypegodkendelse af støtteben på tohjulede motordrevne køretøjer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

               (4)

               Dette direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag II, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Dette direktiv gælder for støtteben på alle tohjulede motordrevne køretøjer som omhandlet i artikel 1 i direktiv 2002/24/EF.
   Artikel 2
   Proceduren for meddelelse af EF-komponenttypegodkendelse af støtteben på tohjulede motordrevne køretøjer samt betingelserne for fri bevægelighed for nævnte køretøjer er de samme som de i henholdsvis kapitel II og III i direktiv 2002/24/EF fastsatte.
   Artikel 3
   Ændringer, som er nødvendige for at tilpasse kravene i bilag I til den tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i artikel 18, stk. 2, i direktiv 2002/24/EF.
   Artikel 4
   1.   Medlemsstaterne kan ikke af grunde, der vedrører støtteben:

               —

               nægte EF-typegodkendelse for en type tohjulet motordrevet køretøj eller

               —

               forbyde registrering, salg eller ibrugtagning af tohjulede motordrevne køretøjer

         såfremt støttebenene på disse køretøjer opfylder kravene i dette direktiv.
   2.   Medlemsstaterne skal nægte EF-typegodkendelse for en ny type tohjulet motordrevet køretøj af grunde, der vedrører støtteben, såfremt kravene i dette direktiv ikke er opfyldt.
   3.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 5
   Direktiv 93/31/EØF som ændret ved det direktiv, der er nævnt i bilag II, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag II, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne.
   Henvisninger til det ophævede direktiv betragtes som henvisninger til nærværende direktiv og skal læses efter sammenligningstabellen i bilag III.
   Artikel 6
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Det anvendes fra den 1. januar 2010.
   Artikel 7
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2009.

            På Europa-Parlamentets vegne

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

            På Rådets vegne

         E. ERLANDSSON

            Formand

      (1)  EUT C 234 af 30.9.2003, s. 20.

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 25.9.2007 (EUT C 219 E af 28.8.2008, s. 66) og Rådets afgørelse af 7.7.2009.

      (3)  EFT L 188 af 29.7.1993, s. 19.

      (4)  Se bilag II, del A.

      (5)  EFT L 124 af 9.5.2002, s. 1.

      BILAG I
      1.   DEFINITIONER
      I dette direktiv forstås ved:

                  1.1.

                  »støtteben«, en anordning, der er solidt fastgjort til køretøjet, og som kan holde køretøjet stående opret (eller næsten opret), når føreren efterlader det holdende

                  1.2.

                  »sidestøtteben«, et støtteben, som, når det klappes ned eller drejes ud, kun understøtter køretøjet til den ene side, idet begge hjul hviler på jorden

                  1.3.

                  »centralstøtteben«, et støtteben, som, når det klappes ned, understøtter køretøjet via en eller flere berøringsflader mellem køretøjet og understøtningsfladen på begge sider af køretøjets midterplan i længderetningen

                  1.4.

                  »hældning i tværretningen (ht)«, den procentvise hældning af den faktiske understøtningsflade, når skæringslinjen mellem køretøjets midterplan i længderetningen og understøtningsfladen er vinkelret på den linje, der har størst hældning (figur 1)

                  1.5.

                  »hældning i længderetningen (hl)«, den procentvise hældning af den faktiske understøtningsflade, når køretøjets midterplan i længderetningen er parallelt med den linje, der har størst hældning (figur 2)

                  1.6.

                  »køretøjets midterplan i længderetningen«, køretøjets baghjuls symmetriplan i længderetningen.

            2.   ALMINDELIGE FORSKRIFTER

                  2.1.

                  Alle tohjulede køretøjer skal være forsynet med mindst ét støtteben, som holder det stabilt ved stilstand (f.eks. parkering), når det ikke fastholdes i statisk tilstand af en person eller en genstand. Køretøj med tvillinghjul behøver ikke at være forsynet med støtteben; det skal dog opfylde forskrifterne i punkt 6.2.2, når det er parkeret (med parkeringsbremsen trukket an).

                  2.2.

                  Støttebenet kan være et sidestøtteben eller et centralstøtteben, eller der kan være et af hver.

                  2.3.

                  Er støttebenet hængslet omkring køretøjets nederste del eller under køretøjet, skal dets frie ende(r) vende bagud i opklappet stilling.

            3.   SÆRFORSKRIFTER
      3.1.   Sidestøtteben

      3.1.1.   Sidestøtteben skal:

                  3.1.1.1.

                  uanset om understøtningsfladen er vandret eller hældende, kunne understøtte køretøjet stabilt i sideretningen, så det hverken let får større hældning (og dermed vælter omkring støttebenets understøtningspunkt), eller let bringes op til og forbi lodret stilling (og dermed vælter til den side modsat støttebenet)

                  3.1.1.2.

                  kunne understøtte køretøjet, så det står stabilt på en hældende flade i overensstemmelse med punkt 6.2.2

                  3.1.1.3.

                  automatisk kunne klappe op i bagudvendende stilling:

                              3.1.1.3.1.

                              når køretøjet indtager normal kørselsstilling (lodret)
                              eller

                              3.1.1.3.2.

                              når køretøjet bevæger sig fremad på førerens direkte foranledning

                  3.1.1.4.

                  uanset forskrifterne i punkt 3.1.1.3 være konstrueret og udført på en sådan måde, at det ikke automatisk klapper op, hvis hældningsvinklen ændres utilsigtet (f.eks. ved at tredjemand skubber let til køretøjet eller ved vindtrykket fra et forbikørende køretøj):

                              3.1.1.4.1.

                              når det er klappet ud eller i parkeringsstilling

                              3.1.1.4.2.

                              når køretøjet hældes til siden for at bringe støttebenets frie ende i berøring med jorden
                              og

                              3.1.1.4.3.

                              når køretøjet efterlades parkeret uden opsyn.

            3.1.2.   Forskrifterne i punkt 3.1.1.3 gælder ikke for et køretøj, der er således konstrueret, at motoren ikke kan trække det fremad, når støttebenet er i nedklappet stilling.
      3.2.   Centralstøtteben

      3.2.1.   Centralstøtteben skal:

                  3.2.1.1.

                  på stabil måde kunne understøtte køretøjet med et eller begge hjul eller ingen af hjulene hvilende på understøtningsfladen:

                              3.2.1.1.1.

                              på en vandret understøtningsflade

                              3.2.1.1.2.

                              på en hældende understøtningsflade

                              3.2.1.1.3.

                              på en skrånende understøtningsflade i overensstemmelse med punkt 6.2.2

                  3.2.1.2.

                  automatisk kunne klappe op i bagudvendende stilling:

                              3.2.1.2.1.

                              når køretøjet bevæger sig fremad, så støttebenet ikke længere er i berøring med understøtningsfladen.

            3.2.2.   Forskrifterne i punkt 3.2.1.2 gælder ikke for et køretøj, der er således konstrueret, at motoren ikke kan trække det fremad, når støttebenet er i nedklappet stilling.
      4.   ANDRE FORSKRIFTER

                  4.1.

                  Køretøjet kan desuden være udstyret med en kontrollampe, der er klart synlig for føreren i kørestilling, og som, når tændingen sluttes til, tændes og lyser, indtil støttebenet er klappet op.

                  4.2.

                  Støtteben skal være forsynet med et system, der fastholder det i opklappet stilling. Et sådant system kan bestå i:

                              —

                              enten to uafhængige anordninger, såsom to adskilte fjedre eller en fjeder og en clip
                              eller

                              —

                              en enkelt anordning, som skal kunne fungere fejlfrit mindst:

                                          —

                                          10 000 gange, hvis køretøjet er forsynet med to støtteben
                                          eller

                                          —

                                          15 000 gange, hvis køretøjet kun er forsynet med ét støtteben.

            5.   STABILITETSPRØVER
      5.1.   Til bestemmelse af, om køretøjet kan understøttes stabilt som anført i punkt 3 og 4, udføres følgende prøver:
      5.2.   Køretøjets tilstand

                  5.2.1.

                  Køretøjet skal fremstilles i køreklar stand.

                  5.2.2.

                  Dækkene skal være oppumpet til det af fabrikanten anbefalede tryk.

                  5.2.3.

                  Transmissionen skal være i frigear eller, hvis der er tale om automatisk transmission, i »parkering«-stilling, hvis en sådan forefindes.

                  5.2.4.

                  Hvis køretøjet er forsynet med parkeringsbremse, skal den være trukket an.

                  5.2.5.

                  Styreapparatet skal være i låst stilling. Kan styreapparatet låses, både når det er drejet til højre og til venstre, udføres prøven i begge stillinger.

            5.3.   Prøveplads

                  5.3.1.

                  Til prøven i punkt 6.1 benyttes en plan vandret plads med hård, tør og ren overflade.

            5.4.   Prøvemateriel

                  5.4.1.

                  Til prøven i punkt 6.2 skal der benyttes en parkeringsplatform.

                  5.4.2.

                  Parkeringsplatformen skal bestå af en stiv plan rektangulær flade, som kan bære køretøjet uden væsentlig nedbøjning.

                  5.4.3.

                  Parkeringsplatformens overflade skal være så skridsikker, at køretøjet ikke glider på overfladen under hældningsprøven.

                  5.4.4.

                  Parkeringsplatformen skal være således konstrueret, at den kan indtage de i punkt 6.2.2 foreskrevne hældninger i tværretningen (ht) og i længderetningen (hl).

            6.   PRØVEPROCEDURE
      6.1.   Stabilitet på vandret understøtningsflade
         (prøve for forskrifterne i punkt 3.1.1.4)

                  6.1.1.

                  Med køretøjet på prøvepladsen klappes sidestøttebenet ud, og man lader køretøjet hvile på støttebenet.

                  6.1.2.

                  Køretøjet løftes således, at vinklen mellem køretøjets midterplan i længderetningen og understøtningsfladen øges med 3o (køretøjet bringes mod lodret stilling).

                  6.1.3.

                  Under denne bevægelse må støttebenet ikke automatisk klappe op.

            6.2.   Stabilitet på hældende flade
         (prøve for forskrifterne i punkt 3.1.1.1, 3.1.1.2, 3.2.1.1.2 og 3.2.1.1.3)

                  6.2.1.

                  Køretøjet anbringes på parkeringsplatformen med sidestøttebenet, henholdsvis centralstøttebenet, klappet ud, og man lader køretøjet hvile på støttebenet.

                  6.2.2.

                  Parkeringsplatformens hældning ændres først i tværretningen (ht) og dernæst — fra vandret — i længderetningen (hl) i overensstemmelse med nedenstående tabel:

                              Hældning

                              Sidestøtteben

                              Centralstøtteben

                              Knallert

                              Motorcykel

                              Knallert

                              Motorcykel

                              ht (venstre og højre)

                              5 %

                              6 %

                              6 %

                              8 %

                              hl fremad

                              5 %

                              6 %

                              6 %

                              8 %

                              hl bagud

                              6 %

                              8 %

                              12 %

                              14 %

                        Se figur 1a, 1b og 2.

                  6.2.3.

                  Hvis et køretøj med centralstøtteben kan blive stående på den hældende parkeringsplatform med kun et af hjulene i berøring med understøtningsfladen, og køretøjet opfylder de øvrige forskrifter i dette punkt, skal den ovenfor beskrevne prøve kun gennemføres med baghjulet hvilende på understøtningsfladen.

                  6.2.4.

                  Med parkeringsplatformen hældende med de foreskrevne hældninger og under iagttagelse af ovenstående forskrifter, skal køretøjet forblive stabilt.

                  6.2.5.

                  I stedet for den omhandlede procedure kan køretøjet anbringes på parkeringsplatformen, efter at den er bragt i hældende stilling i overensstemmelse med de foreskrevne værdier.

         Figur 1a

         Hældning i tværretningen

         Figur 1b

         Hældning i tværretningen

         Figur 2

         Hældning i længderetningen fremad

         Hældning i længderetningen bagud

         Tillæg 1

            Oplysningsskema vedrørende støtteben til tohjulede motordrevne køretøjer

         (vedlægges ansøgningen om EF-komponenttypegodkendelse, hvis denne ikke indgives samtidig med ansøgningen om EF-typegodkendelse af køretøjet)
         Løbenummer (tildelt af ansøgeren): …
         Ansøgning om EF-komponenttypegodkendelse af støtteben til tohjulede motordrevne køretøjer skal ledsages af de oplysninger, der er nævnt i følgende punkter i bilag II til direktiv 2002/24/EF:

                     —

                     Del 1, afdeling A, punkt:

                                 —

                                 0.1

                                 —

                                 0.2

                                 —

                                 0.4-0.6

                                 —

                                 2.1

                                 —

                                 2.1.1

                     —

                     Del 1, afdeling B, punkt:

                                 —

                                 1.3.1.

         Tillæg 2

      BILAG II
      DEL A

         Ophævet direktiv med ændringer

      (jf. artikel 5)

                  Rådets direktiv 93/31/EØF

                  (EFT L 188 af 29.7.1993, s. 19)

                  Kommissionens direktiv 2000/72/EF

                  (EFT L 300 af 29.11.2000, s. 18)

            DEL B

         Lister over frister for gennemførelse i national ret og anvendelse

      (jf. artikel 5)

                  Direktiv

                  Gennemførelsesfrist

                  Anvendelsesdato

                  93/31/EØF

                  14. december 1994

                  14. juni 1995 (1)

                  2000/72/EF

                  31. december 2001

                  1. januar 2002 (2)

         (1)  I overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, tredje afsnit, i direktiv 93/31/EØF:

         »Fra datoen i første afsnit kan medlemsstaterne ikke af grunde, der vedrører støtteben, forbyde den første ibrugtagning af køretøjer, der opfylder kravene i dette direktiv.«

      Denne dato er den 14. december 1994, jf. artikel 4, stk. 1, første afsnit, i direktiv 93/31/EØF.

         (2)  I overensstemmelse med artikel 2 i direktiv 2000/72/EF:

         »1.   Fra 1. januar 2002 kan medlemsstaterne ikke af grunde, som vedrører støtteben:

                     —

                     nægte EF-typegodkendelse af en type tohjulet motordrevet køretøj

                     —

                     forbyde registrering, salg eller ibrugtagning af tohjulede motordrevne køretøjer

               hvis støttebenet (støttebenene) opfylder kravene i direktiv 93/31/EØF som ændret ved nærværende direktiv.
         2.   Fra 1. juli 2002 nægter medlemsstaterne EF-typegodkendelse af en ny type tohjulet motordrevet køretøj af grunde, som vedrører støttebenet (støttebenene), hvis kravene i direktiv 93/31/EØF som ændret ved nærværende direktiv ikke er opfyldt.«

      BILAG III

         SAMMENLIGNINGSTABEL

                  Direktiv 93/31/EØF

                  Direktiv 2000/72/EF

                  Nærværende direktiv

                  Artikel 1, 2 og 3

                  Artikel 1, 2 og 3

                  Artikel 4, stk. 1

                  —

                  Artikel 2, stk. 1

                  Artikel 4, stk. 1

                  Artikel 2, stk. 2

                  Artikel 4, stk. 2

                  Artikel 4, stk. 2

                  Artikel 4, stk. 3

                  —

                  Artikel 5

                  —

                  Artikel 6

                  Artikel 5

                  Artikel 7

                  Bilag

                  Bilag I

                  Tillæg 1

                  Tillæg 1

                  Tillæg 2

                  Tillæg 2

                  —

                  Bilag II

                  —

                  Bilag III


Avis juridique important

|

31994L0051

Kommissionens direktiv 94/51/EF af 7. november 1994 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 90/219/EØF om indesluttet anvendelse af genetisk modificerede mikroorganismer

EF-Tidende nr. L 297 af 18/11/1994 s. 0029 - 0030 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 13 s. 0248  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 13 s. 0248

KOMMISSIONENS DIREKTIV 94/51/EF af 7. november 1994 om tilpasning til den tekniske udvikling af Raadets direktiv 90/219/EOEF om indesluttet anvendelse af genetisk modificerede mikroorganismerKOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR  - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 90/219/EOEF af 23. april 1990 om indesluttet anvendelse af genetisk modificerede mikroorganismer (1), saerlig artikel 20, og ud fra foelgende betragtninger:  Ved direktiv 90/219/EOEF er det fastsat, at genetisk modificerede mikroorganismer klassificeres i to grupper alt efter den risiko, de indebaerer; bilag II til naevnte direktiv indeholder kriterierne for klassificeringen;  klassifikationen af genetisk modificerede mikroorganismer boer revideres paa grundlag af erfaringerne med indesluttet anvendelse af genetisk modificerede mikroorganismer og den generelle tekniske udvikling paa det bioteknologiske omraade samt en vurdering  af de for tiden tilstedevaerende risici;  de i dette direktiv omhandlede foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra det i artikel 21 i direktiv 90/219/EOEF omhandlede udvalg - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   Artikel 1  Bilag II til direktiv 90/219/EOEF affattes som angivet i bilaget til naervaerende direktiv.   Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. april 1995. De underretter straks Kommissionen herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggoerelsen af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.   Artikel 3  Dette direktiv traeder i kraft paa tyvendedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 7. november 1994.  Paa Kommissionens vegne Yannis PALEOKRASSAS Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 117 af 8. 5. 1990, s. 1.      BILAG  »BILAG II KRITERIER FOR KLASSIFICERING AF GENETISK MODIFICEREDE MIKROORGANISMER I GRUPPE I En genetisk modificeret mikroorganisme klassificeres som en gruppe I GMM, saafremt alle nedenstaaende kriterier er opfyldt:  i) Det er usandsynligt, at recipient- eller foraeldremikroorganismen kan foraarsage sygdom hos mennesker, dyr eller planter.  ii) Vektoren og inserten skal vaere af en saadan art, at de ikke paafoerer den genetisk modificerede mikroorganisme en faenotype, som vil kunne goere sygdom hos mennesker, dyr eller planter sandsynlig eller goere negative virkninger i miljoeet sandsynlig.  iii) Det er usandsynligt, at den genetisk modificerede mikroorganisme vil kunne medfoere sygdom hos mennesker, planter og dyr og medfoere negative virkninger for miljoeet.«


title: Rådets direktiv 2005/47/EF af 18. juli 2005 vedrørende aftalen mellem Fællesskabet af de Europæiske Jernbaner (CER) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om visse aspekter af betingelserne for anvendelse af mobile arbejdstagere, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester i jernbanesektoren#Aftale mellem Fællesskabet af de Europæiske Jernbaner (CER) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om visse aspekter af betingelserne for anvendelse af mobile arbejdstagere, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester

text:
               27.7.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 195/15

      RÅDETS DIREKTIV 2005/47/EF
   af 18. juli 2005
   vedrørende aftalen mellem Fællesskabet af de Europæiske Jernbaner (CER) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om visse aspekter af betingelserne for anvendelse af mobile arbejdstagere, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester i jernbanesektoren
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 139, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Dette direktiv respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder er anerkendt som de generelle principper for fællesskabsretten, og skal især sikre overholdelse af artikel 31 i charteret om grundlæggende rettigheder, ifølge hvilken enhver arbejdstager har ret til sunde, sikre og værdige arbejdsforhold og til en begrænsning af den maksimale arbejdstid, til daglige og ugentlige hvileperioder samt til årlig ferie med løn.

               (2)

               Arbejdsmarkedets parter kan i henhold til traktatens artikel 139, stk. 2, i fællesskab anmode om, at aftaler, der indgås på fællesskabsplan, iværksættes ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen.

               (3)

               Rådet har vedtaget direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (1). Bl.a. jernbanesektoren var dog undtaget fra nævnte direktivs anvendelsesområde. Europa-Parlamentet og Rådet har vedtaget direktiv 2000/34/EF (2) om ændring af direktiv 93/104/EF for at dække de sektorer og aktiviteter, som tidligere var undtaget.

               (4)

               Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (3) er direktiv 93/104/EF blevet kodificeret og ophævet.

               (5)

               Direktiv 2003/88/EF giver mulighed for at fravige dets artikel 3, 4, 5, 8 og 16 for så vidt angår arbejdstagere i jernbanetransportsektoren, som arbejder om bord på tog.

               (6)

               Fællesskabet af de Europæiske Jernbaner (CER) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) har meddelt Kommissionen, at de har til hensigt at gennemføre forhandlinger i overensstemmelse med traktatens artikel 139, stk. 1.

               (7)

               Den 27. januar 2004 indgik disse organisationer en aftale om visse aspekter af betingelserne for anvendelse af mobile arbejdstagere, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester, i det følgende benævnt »aftalen«.

               (8)

               Aftalen indeholder en fælles anmodning til Kommissionen om at iværksætte aftalen ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen, i henhold til traktatens artikel 139, stk. 2.

               (9)

               Direktiv 2003/88/EF finder anvendelse på mobile arbejdstagere, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester, medmindre nærværende direktiv eller aftalen i bilaget indeholder mere specifikke bestemmelser.

               (10)

               For så vidt angår traktatens artikel 249, bør aftalen implementeres ved hjælp af et direktiv.

               (11)

               Med henblik på gennemførelsen af det indre marked i jernbanetransportsektoren og i betragtning af de konkurrencevilkår, der gælder i den pågældende sektor, kan direktivets målsætninger om at beskytte arbejdstagernes sundhed og sikkerhed ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (12)

               Udviklingen i den europæiske jernbanesektor nødvendiggør en nøje overvågning af nuværende og nye aktørers rolle, så der sikres en harmonisk udvikling i hele Fællesskabet. Dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan inden for dette område bør afspejle denne udvikling og i størst muligt omfang tage hensyn til den.

               (13)

               De begreber, der anvendes i aftalen, men som ikke er særskilt defineret deri, kan medlemsstaterne selv definere i overensstemmelse med national lovgivning og praksis, således som det også er tilfældet ved andre direktiver på det social- og arbejdsmarkedspolitiske område, hvori der anvendes lignende udtryk, når blot de pågældende definitioner er i overensstemmelse med aftalen.

               (14)

               Kommissionen har udarbejdet sit forslag til direktiv i overensstemmelse med sin meddelelse af 20. maj 1998 om tilpasning og fremme af den sociale dialog på fællesskabsplan under hensyntagen til de kontraherende parters repræsentative status samt lovmæssigheden af hver enkelt bestemmelse i aftalen. De parter, der har underskrevet aftalen, har en samlet repræsentationsevne, der er tilstrækkelig stor til, at de kan repræsentere mobile arbejdstagere, som har til opgave at udføre de interoperable grænseoverskridende tjenester, der udføres af jernbanevirksomheder.

               (15)

               Kommissionen har udarbejdet sit direktivforslag i overensstemmelse med traktatens artikel 137, stk. 2, hvorefter det i direktiver på det social- og arbejdsmarkedspolitiske område skal undgås at pålægge administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder.

               (16)

               I direktivet og aftalen fastsættes minimumsforskrifter. Medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter kan dog opretholde eller indføre mere gunstige bestemmelser.

               (17)

               Kommissionen har underrettet Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, idet den har tilsendt dem forslaget til direktiv om gennemførelse af aftalen.

               (18)

               Europa-Parlamentet vedtog den 26. maj 2005 en beslutning om arbejdsmarkedets parters aftale.

               (19)

               Gennemførelsen af aftalen vil bidrage til gennemførelse af de mål, der er omhandlet i traktatens artikel 136.

               (20)

               I henhold til punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (4) vil medlemsstaterne blive tilskyndet til, i både egen og Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne sammenligningstabeller, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem direktivet og gennemførelsesforanstaltningerne —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Formålet med dette direktiv er at gennemføre aftalen, indgået den 27. januar 2004 mellem Fællesskabet af de Europæiske Jernbaner (CER) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF), om visse aspekter af betingelserne for anvendelse af mobile arbejdstagere, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester.
   Aftalen er knyttet som bilag til dette direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne kan opretholde eller indføre bestemmelser, der er gunstigere end dem, der er fastsat i nærværende direktiv.
   2.   Gennemførelsen af dette direktiv kan under ingen omstændigheder udgøre en tilstrækkelig begrundelse for en forringelse af det generelle beskyttelsesniveau for arbejdstagerne på de områder, der er omfattet. Dette er ikke til hinder for, at medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter på baggrund af ændrede forhold kan vedtage love og administrative bestemmelser eller overenskomstmæssige bestemmelser, som afviger fra de bestemmelser, der var gældende på tidspunktet for vedtagelsen af dette direktiv, når blot minimumskravene i dette direktiv overholdes.
   Artikel 3
   Med forbehold af bestemmelserne i aftalen om de kontraherende parters evaluering og revision aflægger Kommissionen senest den 27 juli 2011 efter at have hørt arbejdsmarkedets parter på europæisk niveau rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af direktivet på baggrund af udviklingen i jernbanesektoren.
   Artikel 4
   Medlemsstaterne fastsætter de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af nationale bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af direktivet, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at sanktionerne anvendes. Sanktionerne skal være effektive, rimelige og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver senest den 27 juli 2008 Kommissionen meddelelse om sådanne bestemmelser, og enhver senere ændring meddeles omgående.
   Artikel 5
   Medlemsstaterne sætter efter høring af arbejdsmarkedets parter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 27 juli 2008 eller sikrer sig, at arbejdsmarkedets parter inden denne dato har indført de nødvendige bestemmelser ad aftalemæssig vej. De tilsender straks Kommissionen teksten til sådanne bestemmelser.
   Medlemsstaterne træffer alle foranstaltninger, der er nødvendige, for at de på et hvilket som helst tidspunkt er i stand til at sikre de resultater, der er foreskrevet i dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Artikel 6
   Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 7
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juli 2005.

            På Rådets vegne

         M. BECKETT

            Formand

      (1)  EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/34/EF.

      (2)  EFT L 195 af 1.8.2000, s. 41.

      (3)  EUT L 299 af 18.11.2003, s. 9.

      (4)  EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1.

         AFTALE

      mellem Fællesskabet af de Europæiske Jernbaner (CER) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om visse aspekter af betingelserne for anvendelse af mobile arbejdstagere, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester
      DER ER UD FRA FØLGENDE BETRAGTNINGER:

                  —

                  jernbanetransportsektorens fremtid forudsætter en modernisering af systemet og en udvikling af den transeuropæiske trafik og dermed af de interoperable tjenester

                  —

                  det er nødvendigt at udvikle en sikker grænseoverskridende trafik og beskytte de mobile arbejdstageres sundhed og sikkerhed under udførelse af interoperable grænseoverskridende tjenester

                  —

                  det er vigtigt at undgå konkurrence udelukkende baseret på forskelle i arbejdsvilkår

                  —

                  det er vigtigt at forbedre jernbanetransporten inden for EU

                  —

                  disse mål kan kun nås ved at fastlægge fælles regler vedrørende minimumsstandardbetingelserne for anvendelse af personale, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester

                  —

                  antallet af berørte ansatte vil formentlig stige i de kommende år

                  —

                  traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab skal tages i betragtning, særlig artikel 138 og artikel 139, stk. 2

                  —

                  direktiv 93/104/EF (ændret ved direktiv 2000/34/EF) skal tages i betragtning, særlig artikel 14 og 17

                  —

                  konventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser (Rom, 19. juni 1980), skal tages i betragtning

                  —

                  traktatens artikel 139, stk. 2, fastslår, at iværksættelsen af aftaler, der indgås på fællesskabsplan, finder sted efter fælles anmodning fra de underskrivende parter ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen

                  —

                  de kontraherende parter fremsætter hermed denne anmodning

            INDGÅET FØLGENDE AFTALE MELLEM DE KONTRAHERENDE PARTER:
      Artikel 1
      Anvendelsesområde
      Denne aftale finder anvendelse på mobile arbejdstagere i jernbanesektoren, som er beskæftiget med interoperable grænseoverskridende tjenester, der udføres af jernbanevirksomheder.
      For så vidt angår lokal og regional grænseoverskridende passagerbefordring, grænseoverskridende godstransport på højst 15 km fra grænsen samt trafik mellem de officielle grænsestationer, som fremgår af listen i bilaget, er anvendelsen af denne aftale frivillig.
      Aftalen er ligeledes frivillig for togtrafik over grænserne, som udgår fra og ender på den samme medlemsstats infrastruktur og blot anvender en anden medlemsstats infrastruktur uden stop (hvilket derfor kan betragtes som nationalt transportarbejde).
      For så vidt angår mobile arbejdstagere, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester, finder direktiv 93/140/EF ikke anvendelse på de aspekter, hvor andet er aftalt specifikt i denne aftale.
      Artikel 2
      Definitioner
      I denne aftale forstås der ved:

                  1)

                  »interoperable grænseoverskridende tjenester«: grænseoverskridende tjenesteydelser, for hvilke der af jernbanevirksomhederne kræves to sikkerhedscertifikater, som defineret i direktiv 2001/14/EF

                  2)

                  »mobil arbejdstager, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester«: ethvert medlem af togpersonalet, der er beskæftiget med interoperable grænseoverskridende tjenester i mere end en time på daglig basis

                  3)

                  »arbejdstid«: det tidsrum, hvori arbejdstageren er på arbejde og står til rådighed for arbejdsgiveren under udførelsen af sin beskæftigelse eller sine opgaver i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis

                  4)

                  »hvileperiode«: ethvert tidsrum, der ikke er arbejdstid

                  5)

                  »natperiode«: et tidsrum på mindst 7 timer, som fastsat ved national lovgivning, der under alle omstændigheder omfatter tidsrummet mellem 24.00 og 05.00

                  6)

                  »natarbejde«: ethvert arbejde på mindst 3 timer, der udføres i natperioden

                  7)

                  »hvileperiode uden for hjemmet«: daglig hviletid, der ikke tilbringes på den mobile arbejdstagers sædvanlige bopæl

                  8)

                  »fører«: enhver arbejdstager, der fører et lokomotiv

                  9)

                  »køretid«: tidsrummet for en planmæssig aktivitet, hvorunder føreren er ansvarlig for at køre et lokomotiv; hertil medregnes ikke den planmæssige tid til opstart og standsning af lokomotivets motor(er). Køretiden omfatter dog de planmæssige afbrydelser, hvor føreren stadig er ansvarlig for lokomotivet.

            Artikel 3
      Daglig hvileperiode i hjemmet
      Den daglige hvileperiode i hjemmet udgør mindst 12 sammenhængende timer pr. 24-timers-periode.
      Hviletiden kan nedbringes til 9 sammenhængende timer én gang pr. 7-dages-periode. I så tilfælde skal de timer, der svarer til forskellen mellem den nedsatte hviletid og de 12 timer, lægges til den efterfølgende daglige hvileperiode i hjemmet.
      Der må ikke foretages en betydelig nedsættelse af en daglig hvileperiode mellem to daglige hvileperioder uden for hjemmet.
      Artikel 4
      Daglig hvileperiode uden for hjemmet
      Hvileperioden uden for hjemmet udgør mindst 8 sammenhængende timer pr. 24-timers-periode.
      En hvileperiode uden for hjemmet skal følges af en daglig hvileperiode i hjemmet (1).
      Det anbefales at sørge for bekvemmelige indkvarteringsforhold for mobile arbejdstagere i forbindelse med hvileperioder uden for hjemmet.
      Artikel 5
      Pauser
      a)   Førere
      Hvis en førers arbejdstid overstiger 8 timer, skal den pågældende kunne holde en pause på mindst 45 minutter i løbet af arbejdsdagen.
      Eller
      Hvis arbejdstiden er på mellem 6 og 8 timer, skal vedkommende kunne holde en pause på mindst 30 minutter i løbet af arbejdsdagen.
      Tidspunktet på dagen og pausens varighed skal være tilrettelagt således, at arbejdstageren reelt kan hvile.
      Pauserne kan tilpasses i løbet af arbejdsdagen i tilfælde af forsinkelser.
      En del af pausen skal holdes mellem den tredje og den sjette arbejdstime.
      Artikel 5 a) finder ikke anvendelse, hvis der er to førere. I så fald fastsættes bestemmelserne om pauser nationalt.
      b)   Togpersonale
      Togpersonale skal kunne holde en pause på 30 minutter, hvis arbejdstiden overstiger 6 timer.
      Artikel 6
      Ugentlig hvileperiode
      Enhver arbejdstager, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester, har for hver syv-dages-periode ret til en sammenhængende minimumshvileperiode på 24 timer ud over de 12 timers daglig hviletid, jf. artikel 3.
      Mobile arbejdstagere har ret til 104 hvileperioder årligt af 24 timer inkl. 24-timers-perioderne i de 52 ugentlige hvileperioder.
      Dette omfatter:

                  —

                  12 dobbelte hvileperioder (på 48 timer plus den daglige hvileperiode på 12 timer), der omfatter lørdag og søndag
                  og

                  —

                  12 dobbelte hvileperioder (på 48 timer plus den daglige hvileperiode på 12 timer) uden garanti for, at dette omfatter en lørdag eller en søndag.

            Artikel 7
      Køretid
      Køretidens varighed, jf. artikel 2, er begrænset til 9 timer for dagarbejde og 8 timer for natarbejde mellem to daglige hvileperioder.
      Den maksimale varighed af køretiden pr. to-ugers-periode er begrænset til 80 timer.
      Artikel 8
      Kontrol
      Der skal føres en fortegnelse over de daglige arbejds- og hvileperioder for det mobile personale for at sikre, at bestemmelserne i denne aftale overholdes. Oplysningerne om det reelle antal arbejdstimer skal være tilgængelige. Fortegnelsen opbevares i virksomheden i mindst et år.
      Artikel 9
      Garanti mod forringelser
      Gennemførelsen af denne aftale kan under ingen omstændigheder begrunde forringelser af det generelle beskyttelsesniveau for mobile arbejdstagere, der udfører interoperable grænseoverskridende tjenester.
      Artikel 10
      Opfølgning af aftalen
      De underskrivende parter følger gennemførelsen og anvendelsen af aftalen inden for rammerne af sektordialogudvalget for jernbanesektoren, som er oprettet i henhold til Kommissionens afgørelse 98/500/EF.
      Artikel 11
      Evaluering
      Parterne foretager en evaluering af aftalens bestemmelser to år efter aftalens undertegnelse på baggrund af de første erfaringer med udvikling af interoperabel grænseoverskridende transport.
      Artikel 12
      Ændring
      Parterne tager de ovenstående bestemmelser op til revision to år efter afslutningen af den gennemførelsesperiode, der fastsættes i Rådets afgørelse om indgåelse af denne aftale.

         Bruxelles, den 27. januar 2004.

               For CER

            Giancarlo CIMOLI

               Formand

            Johannes LUDEWIG

               Administrerende direktør

            Francesco FORLENZA

               Formand for gruppen af direktører for menneskelige ressourcer

            Jean-Paul PREUMONT

               Konsulent for arbejdsmarkedsforhold og sociale anliggender

               For ETF

            Norbert HANSEN

               Formand for jernbanesektionen

            Jean-Louis BRASSEUR

               Næstformand for jernbanesektionen

            Doro ZINKE

               Generalsekretær

            Sabine TRIER

               Politisk sekretær

         (1)  Parterne er enige om, at der kan indledes forhandlinger om en anden efterfølgende hvileperiode uden for hjemmet samt om kompensation for hvileperioder uden for hjemmet enten på jernbanevirksomhedsniveau eller på nationalt plan. På europæisk niveau genforhandles spørgsmålet om antallet af på hinanden følgende hvileperioder uden for hjemmet og om kompensation for hvileperioder uden for hjemmet to år efter underskrivelsen af denne aftale.

         BILAG
         Liste over officielle grænsestationer, som er beliggende mere end 15 km fra grænsen, og for hvilke denne aftale er frivillig

                     RZEPIN (PL)

                     TUPLICE (PL)

                     ZEBRZYDOWICE (PL)

                     DOMODOSSOLA (I)


title: KOMMISSIONENS DIREKTIV (EU) …/… om ændring af tillæg C til bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF om sikkerhedskrav til legetøj med henblik på vedtagelse af specifikke grænseværdier for kemikalier anvendt i legetøj for så vidt angår bisphenol A

text:
               KOMMISSIONENS DIREKTIV (EU) …/…

               af 24.5.2017

               om ændring af tillæg C til bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF om sikkerhedskrav til legetøj med henblik på vedtagelse af specifikke grænseværdier for kemikalier anvendt i legetøj for så vidt angår bisphenol A

               (EØS-relevant tekst)

               EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

               under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF af 18. juni 2009 om sikkerhedskrav til legetøj
                  1
               , særlig artikel 46, stk. 2, og

               ud fra følgende betragtninger:

               (1)I direktiv 2009/48/EF fastlægges generelle krav til kemiske stoffer, der er klassificeret som kræftfremkaldende, mutagene eller reproduktionstoksiske i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008
                  2
               . I tillæg C til bilag II til direktiv 2009/48/EF fastsættes specifikke grænseværdier for kemikalier anvendt i legetøj beregnet til børn under 36 måneder eller andet legetøj, der er beregnet på at blive puttet i munden.

               (2)Den specifikke grænseværdi for bisphenol A (CAS-nummer 80-05-7) er 0,1 mg/l (migrationsværdi). I europæisk standard EN 71-10:2005 (prøveforberedelse) og EN 71-11:2005 (måling) fastsættes de relevante prøvningsmetoder.

               (3)EN 71-10:2005 kræver at 10 cm2 legetøjsmateriale ekstraheres med 100 ml vand i  en time. Da den specifikke grænseværdi er på 0,1mg/l, må der således under ekstraheringen maximalt migrere 0,01 mg bisphenol A ud af legetøjsmaterialet.

               (4)Kommissionen nedsatte Ekspertgruppen for Sikkerhedskrav til Legetøj, der har til opgave at rådgive Kommissionen i forbindelse med udarbejdelsen af lovgivningsmæssige forslag og politiske initiativer vedrørende sikkerhedskrav til legetøj. Ekspertgruppens undergruppe "Kemikalier" har til opgave at rådgive vedrørende kemiske stoffer, der kan anvendes i legetøj. Ved mødet den 1. oktober 2015 fandt undergruppen "Kemikalier" under Ekspertgruppen for Sikkerhedskrav til Legetøj, at ved at anvende den specifikke grænseværdi og prøvningsmetoder som fastsat ovenfor leder det til en eksponering på 3 mikrogram per kilogram kropsvægt pr. dag hos et barn på 10 kg gennem 3 timers daglig oral adfærd.

               (5)Nye data om bisphenol A og avancerede metodologier førte til, at Ekspertpanelet for Materialer, der Kommer i Berøring med Fødevarer, Enzymer, Smagsstoffer og Hjælpestoffer, der Anvendes i Fødevarer (CEF) under Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) fastsatte et "midlertidigt" tolerabelt dagligt indtag (TDI) af bisphenol A på 4 mikrogram per kilogram kropsvægt pr. dag
                  3
               . CEF mente, at TDI'et skulle være midlertidigt, indtil der foreligger et resultat af et langtidsforsøg med rotter, involverende prænatal såvel som postnatal eksponering for bisphenol A, der i øjeblikket udføres af National Toxicology Programme of the United States Food and Drug Administration.

               (6)I betragtning af ovenstående anbefalede undergruppen "Kemikalier" under Ekspertgruppen for Sikkerhedskrav til Legetøj ved mødet den 1. oktober 2015, at bisphenol A i legetøj begrænses til 0,04 mg/l (migrationsgrænse), når det testes i overensstemmelse med EN 71-10:2005 og EN 71-11:2005, ud fra antagelsen af et barn på 10 kilo, 3 timers daglig oral adfærd, 10 cm2 oralt eksponeret areal på legetøjet og en allokering af 10 % af det midlertidige TDI for et barns eksponering for bisphenol A fra legetøj. Ekspertgruppen for Sikkerhedskrav til Legetøj støttede denne anbefaling ved deres møde den 14. januar 2016.

               (7)Ved Kommissionens forordning (EU) nr. 10/2011
                  4
                fastsættes en specifik migrationsværdi for bisphenol A som en monomer til anvendelse i visse materialer i kontakt med fødevarer og et forbud imod anvendelse af bisphenol A ved fremstillingen af polycarbonatsutteflasker, men de grundlæggende antagelser for at udlede migrationsværdien og nedlægge forbuddet adskiller sig fra antagelserne for migrationsværdien for bisphenol A i legetøj.

               (8)I betragtning af den tilgængelige videnskabelige dokumentation og under hensyntagen til forskellene mellem legetøj og materialer i kontakt med fødevarer er den nuværende specifikke grænseværdi af bisphenol A i legetøj for høj og bør revideres .

               (9)Bisphenol A's virkninger vurderes i videnskabelige fora. Om end det kan blive nødvendigt at revurdere migrationsværdien, hvis ny videnskabelig information bliver tilgængelig i fremtiden, bør værdien, der afspejler nuværende videnskabelig viden, fastsættes, således at den sikrer tilstrækkelig beskyttelse af børn.

               (10)Tillæg C til bilag II til direktiv 2009/48/EF bør derfor ændres.

               (11)Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelsen fra Ekspertgruppen for Sikkerhedskrav til Legetøj, nedsat i medfør af artikel 47 i direktiv 2009/48/EF —

               VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

               Artikel 1

               Tabellen i tillæg C til bilag II til direktiv 2009/48/EF affattes således:

                        "Bisphenol A

                        80-05-7

                        0,04 mg/l (migrationsværdi) i overensstemmelse med metoderne fastlagt i EN 71-10:2005 og EN 71-11:2005."

               Artikel 2

               1.
                     Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den [Fill in date falling 18 months after publication in the OJ] de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser.

               De anvender disse love og bestemmelser fra den [Fill in a date which is one day later than the date set out in the first subparagraph].

               Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

               2.
                     Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

               Artikel 3

               Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

               Artikel 4

               Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

               Udfærdiget i Bruxelles, den 24.5.2017.

                     På Kommissionens vegne

                     Formand
                     Jean-Claude JUNCKER

                     (1)
                  EUT L 170 af 30.6.2009, s. 1.

                     (2)
                  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 af 16. december 2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger og om ændring og ophævelse af direktiv 67/548/EØF og 1999/45/EF og om ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 (EUT L 353 af 31.12.2008, s. 1).

                     (3)
                  EFSA's Ekspertpanel for Materialer, der Kommer i Berøring med Fødevarer, Enzymer, Smagsstoffer og Hjælpestoffer, der Anvendes i Fødevarer (CEF) (2015) Scientific Opinion on the risks to public health related to the presence of bisphenol A (BPA) in foodstuffs: PART II - Toxicological assessment and risk characterisation. EFSA Journal 2015;13(1):3978, s. 196
                  http://www.efsa.europa.eu/sites/default/files/scientific_output/files/main_documents/3978part2.pdf
                   .

                     (4)
                  Kommissionens forordning (EU) nr. 10/2011 af 14. januar 2011 om plastmaterialer og -genstande bestemt til kontakt med fødevarer (EUT L 12 af 15.1.2011, s. 1).


title: Berigtigelse til Rådets direktiv 2001/41/EF af 19. januar 2001 om ændring, for så vidt angår anvendelsesperioden for minimumsniveauet for normalsatsen, af sjette direktiv 77/388/EØF om det fælles merværdiafgiftssystem (EFT L 22 af 24.1.2001)

text:
L 26/40          DA                           De Europæiske Fællesskabers Tidende                                        27.1.2001
                                                           BERIGTIGELSER
        Berigtigelse til Rådets direktiv 2001/41/EF af 19. januar 2001 om ændring, for så vidt angår anvendelsesperioden
        for minimumsniveauet for normalsatsen, af sjette direktiv 77/388/EØF om det fælles merværdiafgiftssystem
                                    (De Europæiske Fællesskabers Tidende L 22 af 24. januar 2001)
        Anden side af omslaget, i indholdsfortegnelsen, og side 17, titlen
        i stedet for: »2001/41/EF«
        læses:        »2001/4/EF«.


Avis juridique important

|

32002L0079R(01)

Berigtigelse til Kommissionens direktiv 2002/79/EF af 2. oktober 2002 om ændring af bilagene til Rådets direktiv 76/895/EØF, 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af visse pesticidrester i og på korn, levnedsmidler af animalsk oprindelse og visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager (EFT L 291 af 28.10.2002)

EU-Tidende nr. L 342 af 30/12/2003 s. 0058 - 0058

Berigtigelse til Kommissionens direktiv 2002/79/EF af 2. oktober 2002 om ændring af bilagene til Rådets direktiv 76/895/EØF, 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af visse pesticidrester i og på korn, levnedsmidler af animalsk oprindelse og visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager(De Europæiske Fællesskabers Tidende L 291 af 28. oktober 2002)Side 4, bilag I, ud for "Triadimefon og Triadimenol", i kolonnen "Maksimalgrænseværdier (mg/kg)"i stedet for:>TABELPOSITION>læses:>TABELPOSITION>.Side 14, bilag IV, ud for nr. iii), litra c) "Cucurbitae - spiselig skræl", i kolonnen "Abamectin"i stedet for:>TABELPOSITION>læses:>TABELPOSITION>.


Avis juridique important

|

32003L0121

Kommissionens direktiv 2003/121/EF af 15. december 2003 om ændring af direktiv 98/53/EF om prøveudtagnings- og analysemetoder til officiel kontrol af indholdet af bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler (EØS-relevant tekst)

EU-Tidende nr. L 332 af 19/12/2003 s. 0038 - 0040

Kommissionens direktiv 2003/121/EFaf 15. december 2003om ændring af direktiv 98/53/EF om prøveudtagnings- og analysemetoder til officiel kontrol af indholdet af bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler(EØS-relevant tekst)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 85/591/EØF af 20. december 1985 om indførelse af fælles prøveudtagnings- og analysemetoder til kontrol af levnedsmidler(1), særlig artikel 1, ogud fra følgende betragtninger:(1) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 466/2001 af 8. marts 2001 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler(2), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1425/2003(3), er der fastsat specifikke grænseværdier for majs, der skal undergå sortering eller anden fysisk behandling inden konsum eller anvendelse som ingredienser i levnedsmidler.(2) Prøveudtagningen er afgørende for nøjagtigheden af bestemmelsen af indholdet af aflatoksiner, som er meget uensartet fordelt i et parti. Kommissionens direktiv 98/53/EF(4), ændret ved direktiv 2002/27/EF(5), bør ændres, så det også omfatter særlige bestemmelser om majs, der skal undergå sortering eller anden fysisk behandling inden konsum eller anvendelse som ingredienser i levnedsmidler.(3) Det er af stor betydning, at analyseresultater indberettes og fortolkes på en ensartet måde for at sikre ensartet håndhævelse i hele EU. Sådanne fortolkningsregler bør gælde for analyseresultater fra prøver udtaget ved offentlig kontrol. For analyser til beskyttelse eller til referenceformål anvendes nationale regler.(4) Direktiv 98/53/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.(5) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Bilag I til direktiv 98/53/EF ændres som angivet i bilag I til nærværende direktiv.Bilag II til direktiv 98/53/EF ændres som angivet i bilag II til nærværende direktiv.Artikel 21. Medlemsstaterne sætter de fornødne love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. oktober 2004. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser og en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til nærværende direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. Medlemsstaterne fastlægger reglerne for denne henvisning.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 15. december 2003.På Kommissionens vegneDavid ByrneMedlem af Kommissionen(1) EFT L 372 af 31.12.1985, s. 50.(2) EFT L 77 af 16.3.2001, s. 1.(3) EUT L 203 af 12.8.2003, s. 1.(4) EFT L 201 af 17.7.1998, s. 93.(5) EFT L 75 af 16.3.2002, s. 44.BILAG II bilag I til direktiv 98/53/EF foretages følgende ændringer:1) Punkt 5.2.1, fjerde led, affattes således:"- Den samlede prøves vægt = 30 kg, som skal blandes og opdeles i tre lige store delprøver på 10 kg inden homogenisering (denne opdeling i tre delprøver er ikke nødvendig, når det gælder jordnødder, nødder og tørret frugt, hvis der foretages en yderligere sortering eller anden fysisk behandling, og der er udstyr til rådighed, som kan homogenisere en prøve på 30 kg). Hvis vægten af den samlede prøve er på under 10 kg, er det ikke nødvendigt at opdele den samlede prøve i tre delprøver. For krydderiers vedkommende vejer den samlede prøve ikke mere end 10 kg, og opdeling i delprøver er derfor ikke nødvendig."2) Punkt 5.2.2 affattes således:"5.2.2. Godkendelse af et parti eller delparti- For jordnødder, nødder, tørret frugt og majs, der undergår en sortering eller anden fysisk behandling, og krydderier:- godkendelse, hvis den samlede prøve eller gennemsnittet af delprøverne overholder grænseværdien, idet der tages hensyn til måleusikkerheden og korrektion for genfinding- afvisning, hvis den samlede prøve eller gennemsnittet af delprøverne uden tvivl overskrider grænseværdien, idet der tages hensyn til måleusikkerheden og korrektion for genfinding.- For jordnødder, nødder, tørret frugt og cerealier bestemt til direkte konsum, undtagen majs, der skal undergå sortering eller anden fysisk behandling:- godkendelse, hvis ingen af delprøverne overskrider grænseværdien, idet der tages hensyn til måleusikkerheden og korrektion for genfinding- afvisning, hvis en eller flere af delprøverne uden tvivl overskrider grænseværdien, idet der tages hensyn til måleusikkerheden og korrektion for genfinding- hvis den samlede prøve er på under 10 kg:- godkendelse, hvis den samlede prøve overholder grænseværdien, idet der tages hensyn til måleusikkerheden og korrektion for genfinding- afvisning, hvis den samlede prøve uden tvivl overskrider grænseværdien, idet der tages hensyn til måleusikkerheden og korrektion for genfinding."3) Punkt 5.4.2 affattes således:"5.4.2. Godkendelse af et parti eller delparti- godkendelse, hvis den samlede prøve overholder grænseværdien, idet der tages hensyn til måleusikkerheden og korrektion for genfinding- afvisning, hvis den samlede prøve uden tvivl overskrider grænseværdien, idet der tages hensyn til måleusikkerheden og korrektion for genfinding."4) Punkt 5.5.1.2 affattes således:"5.5.1.2. Godkendelse af et parti eller delparti- godkendelse, hvis den samlede prøve overholder grænseværdien, idet der tages hensyn til måleusikkerheden og korrektion for genfinding- afvisning, hvis den samlede prøve uden tvivl overskrider grænseværdien, idet der tages hensyn til måleusikkerheden og korrektion for genfinding."5) Punkt 5.5.2.3 affattes således:"5.5.2.3. Godkendelse af et parti eller delparti- godkendelse, hvis den samlede prøve overholder grænseværdien, idet der tages hensyn til måleusikkerheden og korrektion for genfinding- afvisning, hvis den samlede prøve uden tvivl overskrider grænseværdien, idet der tages hensyn til måleusikkerheden og korrektion for genfinding."BILAG III direktiv 98/53/EF affattes bilag II, punkt 4.4, således:"4.4. Genfindingsberegning og indberetning af resultaterAnalyseresultatet skal oplyses, korrigeret eller ikke korrigeret for genfinding. Rapporteringsmetode og genfindingsprocent skal oplyses. Analyseresultatet korrigeret for genfinding anvendes til at kontrollere, om kravet overholdes (jf. bilag I, punkt 5.2.2, 5.3.2, 5.4.2, 5.5.1.2 og 5.5.2.3).Analyseresultatet skal indberettes som x +/- U, hvor x er analyseresultatet og U er den ekspanderede måleusikkerhed, idet der anvendes en dækningsfaktor på 2, hvilket giver konfidens på ca. 95 %."


Avis juridique important

|

32004L0012

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/12/EF af 11. februar 2004 om ændring af direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald - Erklæring fra Rådet, Kommissionen og Europa-Parlamentet

EU-Tidende nr. L 047 af 18/02/2004 s. 0026 - 0032

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/12/EFaf 11. februar 2004om ændring af direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffaldEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95, stk. 1,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2),efter proceduren i traktatens artikel 251(3), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 17. december 2003, ogud fra følgende betragtninger:(1) I henhold til direktiv 94/62/EF(4) skal Rådet senest seks måneder inden afslutningen af femårsperioden efter den fastsatte dato for direktivets gennemførelse i national ret opstille de konkrete mål for den efterfølgende femårsperiode.(2) Definitionen på "emballage" i direktiv 94/62/EF bør i højere grad tydeliggøres, ved at der tilføjes visse kriterier og et bilag med illustrerende eksempler. For at nå de ambitiøse genanvendelsesmål er det nødvendigt at fremme udvikling af innovative, miljørigtige og levedygtige genanvendelsesprocesser. Der bør foretages en vurdering af de forskellige genanvendelsesmetoder med henblik på udarbejdelse af definitioner for disse metoder.(3) Materialespecifikke genanvendelsesmål bør tage hensyn til livscyklusvurderinger og samfundsøkonomiske vurderinger, som har vist tydelige forskelle både i omkostninger og fordele ved genanvendelse af de forskellige emballagematerialer. Dette bør gøre det indre marked for genanvendelse af disse materialer mere sammenhængende.(4) Nyttiggørelse og genanvendelse af emballageaffald skal øges yderligere for at mindske miljøbelastningen fra emballageaffald.(5) Nogle medlemsstater, der på grund af deres særlige situation havde fået tilladelse til at forlænge fristen for opnåelse af nyttiggørelses- og genanvendelsesmålene i direktiv 94/62/EF, bør gives en yderligere, men begrænset udsættelse.(6) Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen er enige om behovet for midlertidige undtagelser for de tiltrædende stater hvad angår visse målsætninger i dette direktiv. Der bør træffes afgørelse herom på grundlag af anmodninger fra de tiltrædende stater om undtagelser frem til som udgangspunkt senest 2012 for Cypern, Estland, Litauen, Slovakiet, Slovenien, Tjekkiet og Ungarn; 2013 for Malta; 2014 for Polen og 2015 for Letland.(7) Enighed vil blive formaliseret efter den relevante lovgivningsmæssige procedure før udløbet af fristen for gennemførelsen af dette direktiv.(8) Håndteringen af emballage og emballageaffald gør det nødvendigt, at der i medlemsstaterne indføres retur-, indsamlings- og nyttiggørelsesordninger. Sådanne ordninger skal være åbne for deltagelse af alle interesserede kredse og skal være udformet på en sådan måde, at der i overensstemmelse med traktaten undgås forskelsbehandling af importerede produkter samt handelshindringer og konkurrenceforvridninger, og således at der sikres den størst mulige returnering af emballage og emballageaffald. Forskelsbehandling af materialer på grundlag af deres vægt bør undgås. Alle aktørerne i emballagekæden bør tage deres del af ansvaret for at sikre, at de miljømæssige indvirkninger af emballage og emballageaffald i hele livscyklussen begrænses mest muligt.(9) Der er behov for information på fællesskabsplan og på årsbasis om mængden af emballage og emballageaffald, herunder affald, der eksporteres med henblik på genanvendelse og nyttiggørelse uden for Fællesskabet, for at gøre det muligt at kontrollere, at dette direktivs mål gennemføres. Dette kræver en harmoniseret indberetningsteknik samt klare retningslinjer for dataleverandørerne.(10) Kommissionen bør undersøge og aflægge rapport om dette direktivs gennemførelse og dets indvirkninger, både på miljøet og det indre marked. Denne rapport bør desuden behandle følgende spørgsmål: væsentlige krav, affaldsforebyggende foranstaltninger, en eventuel emballageindikator, affaldsforebyggelsesplaner, genbrug, producentansvar og tungmetaller, og skal om nødvendigt ledsages af forslag til revision.(11) Medlemsstaterne bør fremme relevant forbrugerinformation og oplysningskampagner samt fremme andre forebyggelsesinstrumenter.(12) Genanvendelse kan, ud over at opfylde direktivets miljømål og dets mål med relevans for det indre marked, også skabe ekstra arbejdspladser, som der er blevet færre af i samfundet generelt, og hermed bidrage til at undgå social udstødelse.(13) Målene for dette direktiv, nemlig at harmonisere de nationale mål for genanvendelse af emballageaffald, under hensyn til de specifikke omstændigheder i de enkelte medlemsstater, og at tydeliggøre definitionerne, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.(14) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(5).(15) Direktiv 94/62/EF bør ændres i overensstemmelse hermed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1I direktiv 94/62/EF foretages følgende ændringer:1) I artikel 3, nr. 1), tilføjes følgende:"Definitionen på 'emballage' baseres yderligere på nedenstående kriterier. Eksemplerne i bilag I illustrerer anvendelsen af disse kriterier.i) Artikler betragtes som emballage, hvis de lever op til ovennævnte definition uden hensyntagen til andre funktioner, som emballagen også måtte have, medmindre artiklen udgør en integrerende del af et varigt produkt, som er nødvendig for at indeholde, støtte eller bevare dette produkt i hele dets levetid, og alle elementer er bestemt til anvendelse, forbrug eller bortskaffelse sammen.ii) Artikler, der er udformet og beregnet til at blive påfyldt på salgsstedet, og engangsartikler, der sælges påfyldt, eller som er udformet og beregnet på at blive påfyldt på salgsstedet, betragtes som emballage, forudsat at de opfylder en emballagefunktion.iii) Emballagekomponenter og hjælpeelementer, der er integreret i emballagen, betragtes som en del af den emballage, de er integreret i. Hjælpeelementer, der er vedhængt produktet direkte eller på anden måde anbragt på produktet, og som opfylder en emballagefunktion, betragtes som emballage, medmindre de udgør en integrerende del af dette produkt, og alle elementer er bestemt til forbrug eller bortskaffelse sammen.Kommissionen behandler efter behov og reviderer, om nødvendigt, efter proceduren i artikel 21, de illustrative eksempler med henblik på definition af emballage, som omhandlet i bilag I. Behandlingen af følgende artikler prioriteres: CD- og video-omslag, urtepotter, rør og ruller, hvorom fleksibelt materiale er spolet, release paper til selvklæbende etiketter og indpaknings- og gavepapir."2) Artikel 4 affattes således:"Artikel 4Forebyggelse1. Ud over de forebyggende foranstaltninger mod produktion af emballageaffald, som iværksættes i henhold til artikel 9, sørger medlemsstaterne for, at der gennemføres andre forebyggende foranstaltninger.Sådanne foranstaltninger kan bestå i nationale programmer, projekter med henblik på at give producenterne ansvar for at mindske emballagens miljøindvirkning eller tilsvarende aktioner, der eventuelt vedtages i samråd med virksomheder, med sigte på at samle og drage nytte af de mange forskellige initiativer til forebyggelse i medlemsstaterne. Foranstaltningerne skal respektere formålet med dette direktiv, jf. artikel 1, stk. 1.2. Kommissionen bidrager til at fremme forebyggelse ved at tilskynde til udarbejdelse af egnede europæiske standarder i overensstemmelse med artikel 10. Målet med disse standarder er at begrænse emballagens miljøindvirkninger mest muligt i overensstemmelse med artikel 9 og 10.3. Kommissionen forelægger i givet fald forslag til foranstaltninger, der skal styrke og supplere gennemførelsen af de væsentligste krav og sikre, at ny emballage kun kommer på markedet, hvis producenten har truffet enhver nødvendig foranstaltning med henblik på at reducere miljøindvirkningerne mest muligt, uden at det berører emballagens væsentlige funktioner."3) Artikel 6 affattes således:"Artikel 6Nyttiggørelse og genanvendelse1. For at efterkomme dette direktivs målsætninger træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til at nå følgende mål på hele deres område:a) senest den 30. juni 2001 skal mindst 50 vægtprocent og højst 65 vægtprocent af emballageaffaldet nyttiggøres eller forbrændes i affaldsforbrændingsanlæg med energiudnyttelseb) senest den 31. december 2008 skal mindst 60 vægtprocent af emballageaffaldet nyttiggøres eller forbrændes i affaldsforbrændingsanlæg med energiudnyttelsec) senest den 30. juni 2001 skal mindst 25 vægtprocent og højst 45 vægtprocent af samtlige de emballagematerialer, der indgår i emballageaffaldet, genanvendes med mindst 15 vægtprocent for hvert emballagematerialed) senest den 31. december 2008 skal mindst 55 vægtprocent og højst 80 vægtprocent af emballageaffaldet genanvendese) senest den 31. december 2008 skal følgende minimumsgenanvendelsesmål for materialer, der indgår i emballageaffaldet, nås:i) 60 vægtprocent for glasii) 60 vægtprocent for papir og papiii) 50 vægtprocent for metaliv) 22,5 vægtprocent for plast, heri medregnes kun materiale, der genanvendes som plastv) 15 vægtprocent for træ.2. Eksport af emballageaffald til tredjelande i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 259/93(6), Rådets forordning (EF) nr. 1420/1999(7) og Kommissionens forordning (EF) nr. 1547/1999(8) regnes kun med i forbindelse med opfyldelsen af forpligtelser og mål i stk. 1, hvis der er solide beviser for, at nyttiggørelsen og/eller genanvendelsen har fundet sted på vilkår, der i det store og hele svarer til dem, der fremgår af fællesskabslovgivningen på dette område.3. Medlemsstaterne fremmer, hvor det er hensigtsmæssigt, energiudnyttelse, når dette af miljømæssige og samfundsøkonomiske grunde er at foretrække frem for materialegenanvendelse. Dette kunne gøres ved hjælp af en tilstrækkelig margen mellem de nationale mål for genanvendelse og nyttiggørelse.4. Medlemsstaterne tilskynder industrien til ved fremstilling af emballage og andre produkter at bruge materialer, der stammer fra genanvendt emballageaffald, hvis dette er hensigtsmæssigt; det kan ske ved ata) forbedre markedsforholdene for sådanne materialerb) revidere eksisterende bestemmelser, der hindrer sådanne materialers anvendelse.5. Senest den 31. december 2007 opstiller Europa-Parlamentet og Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen mål for den tredje femårsperiode 2009-2014 på grundlag af de praktiske erfaringer, medlemsstaterne har gjort ved gennemførelsen af de i stk. 1 fastsatte mål, og resultaterne af forskning og vurderingsteknikker, såsom livscyklusvurdering og samfundsøkonomiske vurderinger.Denne proces gentages hvert femte år.6. De foranstaltninger og mål, der er nævnt i stk. 1, offentliggøres af medlemsstaterne og gøres til genstand for en oplysningskampagne, der er rettet mod såvel offentligheden som de økonomiske aktører.7. Grækenland, Irland og Portugal kan på grund af deres specifikke situation, dvs. henholdsvis et stort antal småøer, forekomsten af landdistrikter og bjergområder og det nuværende lave emballageforbrug, besluttea) senest den 30. juni 2001 at nå lavere mål end dem, der fastsat i stk. 1, litra a) og c), men de skal nå op på mindst 25 % nyttiggørelse eller forbrænding i affaldsforbrændingsanlæg med energiudnyttelseb) samtidig at forlænge fristen for at nå målene i stk. 1, litra a) og c), dog højst indtil den 31. december 2005c) at forlænge fristen for at nå målene i stk. 1, litra b), d) og e), indtil et tidspunkt, de finder hensigtsmæssigt, dog senest indtil den 31. december 2011.8. Kommissionen forelægger snarest muligt og senest den 30. juni 2005 en rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om dette direktivs gennemførelse og indvirkning på miljøet og om det indre markeds funktion. Rapporten skal tage hensyn til de særlige forhold i hver enkelt medlemsstat. Den skal omhandle følgendea) en vurdering af effektiviteten, gennemførelsen og håndhævelsen af de væsentlige kravb) yderligere forebyggelsesforanstaltninger med henblik på at begrænse emballagens miljøindvirkning mest muligt, uden at dens væsentlige funktioner berøresc) eventuel udvikling af en emballagemiljøindikator for at forenkle og effektivisere forebyggelsen af emballageaffaldd) planer for forebyggelse af emballageaffalde) fremme af genbrug og navnlig sammenligning af omkostninger og fordele ved henholdsvis genbrug og genanvendelsef) producentansvar, herunder de finansielle aspekterg) bestræbelser på yderligere at nedsætte og, hvis det er hensigtsmæssigt, i sidste instans udfase tungmetaller og andre farlige stoffer i emballage inden 2010.Rapporten ledsages, i givet fald, af forslag om revision af de relevante bestemmelser i dette direktiv, medmindre sådanne forslag er blevet forelagt på det tidspunkt.9. Rapporten skal omhandle emnerne i stk. 8 såvel som andre relevante emner i forbindelse med de forskellige elementer i det sjette miljøhandlingsprogram, særlig den tematiske strategi for genanvendelse og den tematiske strategi for bæredygtig udnyttelse af ressourcer.Kommissionen og medlemsstaterne fremmer efter behov undersøgelser og pilotprojekter i forbindelse med stk. 8, litra b), c), d), e) og f) samt andre forebyggelsesinstrumenter.10. Medlemsstater, der allerede har vedtaget eller planlægger at vedtage programmer, der går videre end maksimumsmålene i stk. 1, og som har tilstrækkelig kapacitet til genanvendelse og nyttiggørelse, kan forfølge disse mål med henblik på at nå et højt miljøbeskyttelsesniveau, såfremt de pågældende foranstaltninger hverken giver anledning til forvridninger på det indre marked eller er til hinder for, at andre medlemsstater efterlever dette direktiv. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om sådanne foranstaltninger. Kommissionen bekræfter disse foranstaltninger efter sammen med medlemsstaterne at have forvisset sig om, at de er forenelige med ovenstående betragtninger, og at de ikke udgør et vilkårligt middel til diskrimination eller en skjult handelshindring mellem medlemsstaterne."4) Artikel 8, stk. 2, affattes således:"2. For at fremme indsamling, genbrug og nyttiggørelse, herunder genanvendelse, angives det på emballagen med henblik på identifikation og klassificering i den berørte industri, hvad emballagematerialet/-materialerne består af, på grundlag af Kommissionens beslutning 97/129/EF(9)."5) I artikel 13 tilføjes følgende afsnit:"Medlemsstaterne fremmer desuden informations- og bevidstgørelseskampagner for forbrugerne."6) Artikel 19 affattes således:"Artikel 19Tilpasning til den videnskabelige og tekniske udviklingDe ændringer, der er nødvendige for at tilpasse identifikationssystemet (jf. artikel 8, stk. 2, og artikel 10, andet afsnit, sidste led) og skemaerne i relation til databaserne (jf. artikel 12, stk. 3, og bilag III) samt de illustrative eksempler på definitionen af emballage (jf. bilag I) til den videnskabelige og tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i artikel 21, stk. 2."7) Artikel 20, stk. 1, affattes således:"1. Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 21, hvilke tekniske foranstaltninger der er nødvendige for at løse eventuelle vanskeligheder i forbindelse med anvendelsen af dette direktivs bestemmelser på navnlig inerte emballagematerialer, der findes i meget små mængder (dvs. ca. 0,1 vægtprocent) på fællesskabsmarkedet, primæremballager til medicinske anordninger og lægemidler, små emballager og luksusemballager."8) Artikel 21 affattes således:"Artikel 21Udvalgsprocedure1. Kommissionen bistås af et udvalg.2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF(10), jf. dennes artikel 8.Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden."9) I artikel 22 indsættes følgende stykke:"3a. Forudsat at de i artikel 6 fastsatte mål nås, kan medlemsstaterne gennemføre artikel 7 ved aftaler mellem de kompetente myndigheder og de berørte økonomiske sektorer.Sådanne aftaler skal opfylde følgende krav:a) aftalerne skal kunne håndhævesb) aftalerne skal indeholde mål og de tilsvarende fristerc) aftalerne skal offentliggøres i medlemsstaternes statstidende eller et officielt dokument, der er lige så tilgængeligt for offentligheden, og fremsendes til Kommissionend) der skal regelmæssigt føres tilsyn med, hvilke resultater der opnås, og de skal rapporteres til de kompetente myndigheder og Kommissionen og gøres offentligt tilgængelige på betingelser, der fastsættes i aftalernee) de kompetente myndigheder skal sikre, at det undersøges, hvilke fremskridt der gøres i henhold til aftalernef) ved manglende overholdelse af en aftale gennemfører medlemsstaterne de relevante bestemmelser i dette direktiv ved love eller administrative bestemmelser."10) Bilag I erstattes af bilaget til dette direktiv.Artikel 2Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 18. august 2005. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Strasbourg, den 11. februar 2004.På Europa-Parlamentets vegneP. CoxFormandPå Rådets vegneM. McDowellFormand(1) EFT C 103 E af 30.4.2002, s. 17.(2) EFT C 221 af 17.9.2002, s. 31.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 3.9.2002 (EUT C 272 E af 13.11.2003, s. 287), Rådets fælles holdning af 6.3.2003 (EUT C 107 E af 6.5.2003, s. 17) og Europa-Parlamentets holdning af 2.7.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT). Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 29.1.2004 og Rådets afgørelse af 26.1.2004.(4) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10. Ændret ved forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).(5) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.(6) EFT L 30 af 6.2.1993, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2557/2001 (EFT L 349 af 31.12.2001, s. 1).(7) EFT L 166 af 1.7.1999, s. 6. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2118/2003 (EUT L 318 af 3.12.2003, s. 5).(8) EFT L 185 af 17.7.1999, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2118/2003.(9) EFT L 50 af 20.2.1997, s. 28.(10) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.BILAG"BILAG IILLUSTRATIVE EKSEMPLER PÅ KRITERIER I ARTIKEL 3, Nr. 1)Illustrative eksempler på kriterium i)EmballageKonfektæskerCellofan omkring et cd-omslagIkke emballageUrtepotter, der er beregnet til at rumme en plante i hele dennes livVærktøjskasserTeposerVoksskorper (f.eks. omkring ost)PølseskindIllustrative eksempler på kriterium ii)Emballage, hvis den er udformet og beregnet til at blive påfyldt på salgsstedetPapir- eller plastbæreposerEngangstallerkener og -kopperPlastfolieMadpakkeposerAluminiumsfolieIkke emballageRørepindEngangsbestikIllustrative eksempler på kriterium iii)EmballageEtiketter, der er vedhængt produktet direkte eller på anden måde anbragt på produktetDel af emballageMascarabørste, som er en del af beholderens lukkemekanismeSelvklæbende etiketter anbragt på en anden emballageartikelHæfteklammerPlastbanderolerDoseringsanordning, som er en del af lukkemekanismen på en beholder til vaske- og rengøringsmidler."Erklæring fra Rådet, Kommissionen og Europa-ParlamentetEuropa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, som noterer sig De Europæiske Fællesskabers Domstols fortolkning af definitionen af nyttiggørelse i dom C-458/00, C-228/00 og C-116/01 og virkningerne af denne fortolkning på opfyldelsen af målene for nyttiggørelse, erklærer, at de i fællesskab har til hensigt at tage dette spørgsmål op til fornyet overvejelse ved førstgivne lejlighed.På baggrund af de betænkeligheder, der er kommet til udtryk, erklærer Kommissionen, at den om nødvendigt vil fremlægge forslag til ændring af den relevante lovgivning. Rådet og Europa-Parlamentet lover at behandle et sådant eventuelt forslag hurtigt under overholdelse af deres respektive procedurer.Denne fremgangsmåde berører ikke eventuelle fremtidige revisioner af definitionen af nyttiggørelse inden for rammerne af den tematiske strategi for forebyggelse og genanvendelse af affald og eventuelt den horisontale affaldslovgivning.