title: Rådets direktiv 2009/71/Euratom af 25. juni 2009 om EF-rammebestemmelser for nukleare anlægs nukleare sikkerhed

text:
               2.7.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 172/18

      RÅDETS DIREKTIV 2009/71/EURATOM

   af 25. juni 2009
   om EF-rammebestemmelser for nukleare anlægs nukleare sikkerhed
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 31 og 32,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen udarbejdet efter indstilling fra en gruppe personer udpeget af Det Videnskabelige og Tekniske Udvalg blandt medlemsstaternes videnskabeligt sagkyndige og efter høring af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 2, litra b), i traktaten skal der indføres ensartede sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed.

               (2)

               Traktatens artikel 30 fastsætter, at der i Fællesskabet skal indføres grundlæggende normer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling.

               (3)

               Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling (3), fastsætter grundlæggende sikkerhedsstandarder. Det pågældende direktivs bestemmelser er blevet suppleret med mere specifik lovgivning.

               (4)

               I overensstemmelse med retspraksis (4) ved De Europæiske Fællesskabers Domstol (i det følgende benævnt »Domstolen«) har Fællesskabet delt kompetence med medlemsstaterne for så vidt angår områder, der er omfattet af konventionen om nuklear sikkerhed (5).

               (5)

               I overensstemmelse med Domstolens retspraksis udgør bestemmelserne i traktatens kapitel 3 om sundhed og sikkerhed et sammenhængende hele, der giver Kommissionen beføjelser af ret betragteligt omfang til at beskytte befolkningen og miljøet mod risici for radioaktiv kontaminering.

               (6)

               I overensstemmelse med Domstolens retspraksis betyder den omstændighed, at Fællesskabet i medfør af traktatens artikel 2, litra b), har til opgave at indføre ensartede sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed ikke, at en medlemsstat, når de nævnte normer er fastsat, ikke må indføre strengere beskyttelsesnormer.

               (7)

               Rådets beslutning 87/600/Euratom af 14. december 1987 om en fællesskabsordning for hurtig udveksling af information i tilfælde af strålingsfare (6) opstillede rammerne for anmeldelse af strålingsfare og udsendelse af oplysninger, som medlemsstaterne har brug for til at beskytte befolkningen i tilfælde af strålingsfare. Rådets direktiv 89/618/Euratom af 27. november 1989 om oplysning af befolkningen om, hvorledes den skal forholde sig, samt om sundhedsmæssige foranstaltninger i tilfælde af strålingsfare (7) pålagde medlemsstaterne at underrette befolkningen i tilfælde af strålingsfare.

               (8)

               Medlemsstaternes nationale ansvar for deres egne nukleare anlægs nukleare sikkerhed er det grundlæggende princip bag nuklear sikkerhedsregulering på internationalt plan, jf. konventionen om nuklear sikkerhed. Dette princip om nationalt ansvar og princippet om, at det primære ansvar for et nukleart anlægs nukleare sikkerhed påhviler tilladelsesindehaveren under kontrol af den kompetente nationale tilsynsmyndighed, bør fremmes, og de kompetente tilsynsmyndigheders rolle og uafhængighed bør styrkes med dette direktiv.

               (9)

               Hver medlemsstat kan fastlægge sit eget energimix i overensstemmelse med relevante nationale politikker.

               (10)

               Når de passende nationale rammebestemmelser udarbejdes i henhold til dette direktiv, vil der blive taget hensyn til nationale omstændigheder.

               (11)

               Medlemsstaterne har allerede truffet foranstaltninger, hvormed de kan nå en høj grad af nuklear sikkerhed i Fællesskabet.

               (12)

               Dette direktiv vedrører navnlig nukleare anlægs nukleare sikkerhed, men det er også vigtigt at sørge for en sikker håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald, bl.a. i lagerfaciliteter og på deponeringsanlæg.

               (13)

               Medlemsstaterne bør, hvor det er hensigtsmæssigt, evaluere de relevante grundlæggende sikkerhedsprincipper, der er fastsat af Den Internationale Atomenergiorganisation (8), og som bør udgøre en samling af bedste praksis, som medlemsstaterne bør tage hensyn til, når de gennemfører dette direktiv.

               (14)

               Det er nyttigt at videreføre den proces, hvorefter de nationale sikkerhedsmyndigheder i medlemsstater, der har atomkraftværker på deres område, har samarbejdet inden for rammerne af De Vesteuropæiske Nukleare Tilsynsmyndigheders Sammenslutning (WENRA) og har fastlagt mange sikkerhedsreferenceniveauer for kraftreaktorer.

               (15)

               Efter Rådets opfordring til at nedsætte en EU-gruppe på højt plan som anført i konklusionerne af 8. maj 2007 om nuklear sikkerhed og sikker håndtering af brugt nukleart brændsel og radioaktivt affald blev European Nuclear Safety Regulators Group (ENSREG) nedsat ved Kommissionens afgørelse 2007/530/Euratom af 17. juli 2007 om nedsættelse af en europæisk gruppe på højt plan om nuklear sikkerhed og affaldshåndtering (9) for at bidrage til gennemførelsen af Fællesskabets mål på området nuklear sikkerhed.

               (16)

               Det er nyttigt at fastsætte en ensartet struktur for medlemsstaternes rapporter til Kommissionen om gennemførelsen af dette direktiv. I betragtning af medlemmernes brede erfaring kan ENSREG yde et værdifuldt bidrag i den sammenhæng og derved lette nationale tilsynsmyndigheders konsultationer og samarbejde.

               (17)

               ENSREG vedtog på sit femte møde den 15. oktober 2008 ti principper, der skal anvendes i forbindelse med udarbejdelsen af et direktiv om nuklear sikkerhed, som det blev anført i gruppens protokol af 20. november 2008.

               (18)

               På grundlag af fremskridt med hensyn til nuklear teknologi, indhøstede driftserfaringer, viden fra sikkerhedsforskning og forbedringer i tilsynsrammerne kan der være potentiale til yderligere forbedring af sikkerheden. I forbindelse med overholdelse af pligten til at opretholde og udvikle sikkerheden bør medlemsstaterne tage hensyn til disse faktorer, når de udvider deres atomkraftprogrammer eller beslutter at anvende atomkraft for første gang.

               (19)

               Etablering af en stærk sikkerhedskultur i et nukleart anlæg er et af de grundlæggende sikkerhedsforvaltningsprincipper, der er nødvendige for en sikker drift.

               (20)

               Opretholdelse og yderligere udvikling af ekspertise og kvalifikationer i forbindelse med nuklear sikkerhed bør bl.a. bygge på en proces, der er baseret på at lære af tidligere driftserfaringer og på at gøre brug af udviklingen inden for metodik og videnskab, hvor det er relevant.

               (21)

               Der er tidligere blevet foretaget selvevalueringer i medlemsstaterne i tæt sammenhæng med internationale peer-evalueringer i IAEA's regi, såsom internationale ekspertgrupper eller integrerede missioner. Disse selvevalueringer og disse missioner — der er blevet udsendt efter indbydelse fra medlemsstaterne — har fundet sted på et frivilligt grundlag i en ånd af åbenhed og gennemsigtighed. Selvevalueringer og ledsagende peerevalueringer af den lovgivningsmæssige, organisatoriske og tilsynsmæssige infrastruktur bør tage sigte på at styrke og øge medlemsstaternes nationale tilsynsrammer, samtidig med at deres beføjelser til at sikre nuklear sikkerhed på nukleare anlæg på deres område anerkendes. Selvevalueringer fulgt af internationale peerevalueringer er hverken inspektion eller audit, men en gensidig læringsmekanisme, der accepterer forskellige tilgange til en kompetent tilsynsmyndigheds organisation og praksis og samtidig ser på de tilsynsmæssige, tekniske og politikrelaterede spørgsmål i en medlemsstat, der bidrager til at sikre en stærk nuklear sikkerhedsordning. Internationale peerevalueringer bør betragtes som en mulighed for at udveksle professionelle erfaringer og dele indhøstede erfaringer og god praksis i en åben og samarbejdspræget ånd gennem fagfællerådgivning snarere end kontrol eller bedømmelse. I erkendelse af, at der er behov for fleksibilitet og hensigtsmæssighed for så vidt angår de forskellige eksisterende systemer i medlemsstaterne, bør en medlemsstat have frihed til at afgøre, hvilke dele af dens system der skal underkastes den specifikke foreslåede peerevaluering med det formål hele tiden at forbedre den nukleare sikkerhed.

               (22)

               I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (10) tilskyndes medlemsstaterne til både i egen og Fællesskabets interesse at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   KAPITEL 1

      FORMÅL, DEFINITIONER OG ANVENDELSESOMRÅDE

   Artikel 1
   Formål
   Formålene med dette direktiv er:

               a)

               at indføre EF-rammebestemmelser med henblik på at bevare og fremme den løbende forbedring af den nukleare sikkerhed og forskrifterne herom

               b)

               at sikre, at medlemsstaterne indfører passende nationale ordninger for et højt nukleart sikkerhedsniveau til beskyttelse af arbejdstagerne og befolkningen mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling fra nukleare anlæg.

         Artikel 2
   Anvendelsesområde
   1.   Dette direktiv finder anvendelse på ethvert civilt nukleart anlæg, der drives med tilladelse som defineret i artikel 3, nr. 4, på alle de stadier, der er omfattet af denne tilladelse.
   2.   Dette direktiv forhindrer ikke medlemsstaterne i at træffe strengere sikkerhedsforanstaltninger på det område, der er omfattet af dette direktiv, i overensstemmelse med fællesskabsretten.
   3.   Dette direktiv supplerer de grundlæggende normer, der er omhandlet i traktatens artikel 30, med hensyn til nukleare anlægs nukleare sikkerhed, og berører ikke direktiv 96/29/Euratom.
   Artikel 3
   Definitioner
   I dette direktiv forstås ved:
   1)   »nukleart anlæg«:

               a)

               berigelsesanlæg, anlæg til fremstilling af nukleart brændsel, atomkraftværker, oparbejdningsanlæg, forskningsreaktorfaciliteter, lagerfaciliteter til brugt brændsel, og

               b)

               lagerfaciliteter til radioaktivt affald, der befinder sig på samme sted og er direkte knyttet til nukleare anlæg som nævnt i litra a)

         2)   »nuklear sikkerhed«: opnåelse af korrekte driftsforhold, forebyggelse af ulykker og afbødning af følgerne af ulykker, så arbejdstagerne og offentligheden beskyttes mod strålingsfare, der hidrører fra ioniserende stråling fra nukleare anlæg
   3)   »kompetent tilsynsmyndighed«: en myndighed eller et system af myndigheder, der er udpeget i en medlemsstat på området regulering af nukleare anlægs nukleare sikkerhed som omhandlet i artikel 5
   4)   »tilladelse«: et officielt dokument, der er udstedt under en medlemsstats jurisdiktion, og hvorved ansvaret for placering, design, opførelse, ibrugtagning, drift eller afvikling af et nukleart anlæg overdrages
   5)   »tilladelsesindehaver«: en juridisk eller fysisk person, der har det overordnede ansvar for et nukleart anlæg som specificeret i en tilladelse.
   KAPITEL 2

      FORPLIGTELSER

   Artikel 4
   Lovgivningsmæssige, tilsynsmæssige og organisatoriske rammebestemmelser
   1.   Medlemsstaterne indfører og opretholder passende lovgivningsmæssige, tilsynsmæssige og organisatoriske rammebestemmelser (i det følgende benævnt »de nationale rammebestemmelser«) for nukleare anlægs nukleare sikkerhed, der fordeler ansvarsområder og sørger for koordinering mellem de relevante statslige myndigheder. De nationale rammebestemmelser fastsætter ansvaret for:

               a)

               vedtagelsen af nationale nukleare sikkerhedskrav. Fastlæggelsen af, hvordan de vedtages, og via hvilket instrument de anvendes, hører ind under medlemsstaternes kompetence

               b)

               fastlæggelsen af et system for udstedelse af tilladelser og forbud mod at drive nukleare anlæg uden tilladelse

               c)

               fastlæggelsen af et system for tilsyn med nuklear sikkerhed, og

               d)

               håndhævelsesforanstaltninger, herunder suspension af driften og ændring eller inddragelse af en tilladelse.

         2.   Medlemsstaterne sikrer, at de nationale rammebestemmelser opretholdes og forbedres, når det er hensigtsmæssigt, under hensyn til driftserfaring, indvundne erfaringer fra sikkerhedsanalyser for nukleare anlæg i drift, udvikling af teknologi og resultater af sikkerhedsforskning, hvis de findes og er relevante.
   Artikel 5
   Kompetent tilsynsmyndighed
   1.   Medlemsstaterne indfører og opretholder en kompetent tilsynsmyndighed for nukleare anlægs nukleare sikkerhed.
   2.   Medlemsstaterne sikrer, at den kompetente tilsynsmyndighed funktionelt er adskilt fra alle andre organer eller organisationer, der arbejder med fremme eller anvendelse af nuklear energi, herunder elektricitetsproduktion, for at sikre dens faktiske uafhængighed af uretmæssig påvirkning af beslutningstagningen på tilsynsområdet.
   3.   Medlemsstaterne sikrer, at den kompetente tilsynsmyndighed tildeles de juridiske beføjelser og de menneskelige og økonomiske ressourcer, der er nødvendige for, at den kan varetage sine forpligtelser i forbindelse med de i artikel 4, stk. 1, omhandlede nationale rammebestemmelser med passende prioritering af sikkerheden. Dette omfatter beføjelser og ressourcer til at:

               a)

               kræve, at tilladelsesindehaveren overholder de nationale nukleare sikkerhedskrav og betingelserne i den pågældende tilladelse

               b)

               kræve bevis for, at disse krav og betingelser, herunder kravene i artikel 6, stk. 2-5, overholdes

               c)

               verificere overholdelsen gennem tilsynsmæssige vurderinger og inspektioner, og

               d)

               udføre håndhævelsesforanstaltninger, herunder suspension af driften af et nukleart anlæg i overensstemmelse med betingelserne i de i artikel 4, stk. 1, nævnte nationale rammebestemmelser.

         Artikel 6
   Tilladelsesindehavere
   1.   Medlemsstaterne sikrer, at tilladelsesindehaveren har det primære ansvar for et nukleart anlægs nukleare sikkerhed. Dette ansvar kan ikke overdrages.
   2.   Medlemsstaterne sikrer, at gældende nationale rammebestemmelser kræver, at tilladelsesindehaverne under tilsyn fra den kompetente tilsynsmyndighed regelmæssigt vurderer, verificerer og løbende forbedrer, så vidt det med rimelighed kan lade sig gøre, den nukleare sikkerhed på deres nukleare anlæg på en systematisk og kontrollerbar måde.
   3.   De vurderinger, som er omhandlet i stk. 2, skal omfatte verifikation af, at der findes foranstaltninger til forebyggelse af ulykker og afbødning af følgerne af ulykker, herunder verifikation af de fysiske barrierer og tilladelsesindehaverens administrative beskyttelsesprocedurer, der skal slå fejl, før arbejdstagerne og befolkningen bliver signifikant berørt af ioniserende stråling.
   4.   Medlemsstaterne sikrer, at de gældende nationale rammebestemmelser kræver, at tilladelsesindehavere opstiller og indfører forvaltningssystemer, som på passende måde prioriterer den nukleare sikkerhed og regelmæssigt verificeres af den kompetente tilsynsmyndighed.
   5.   Medlemsstaterne sikrer, at de gældende nationale rammebestemmelser kræver, at tilladelsesindehavere sørger for og opretholder passende økonomiske og menneskelige ressourcer til at opfylde deres forpligtelser med hensyn til et nukleart anlægs nukleare sikkerhed, jf. stk. 1-4.
   Artikel 7
   Ekspertise og kvalifikationer i forbindelse med nuklear sikkerhed
   Medlemsstaterne sikrer, at de gældende nationale rammebestemmelser kræver, at alle parter indfører ordninger for uddannelse af deres personale med ansvar for nukleare anlægs nukleare sikkerhed, for at opretholde og videreudvikle ekspertisen og kvalifikationerne i forbindelse med nuklear sikkerhed.
   Artikel 8
   Information af offentligheden
   Medlemsstaterne sikrer, at oplysninger vedrørende regulering af nuklear sikkerhed stilles til rådighed for arbejdstagerne og offentligheden. Denne forpligtelse omfatter også, at den kompetente tilsynsmyndighed skal informere offentligheden på de områder, der ligger inden for dens kompetence. Oplysninger skal stilles til rådighed for offentligheden i overensstemmelse med national lovgivning og internationale forpligtelser, forudsat at dette ikke bringer andre interesser i fare, herunder bl.a. sikringsmæssige forhold, der er anerkendt i national lovgivning eller internationale forpligtelser.
   Artikel 9
   Rapportering
   1.   Medlemsstaterne forelægger Kommissionen en rapport om gennemførelsen af dette direktiv, første gang senest 22. juli 2014 og herefter hvert tredje år, og drager fordel af gennemgangs- og rapporteringsprocesser i medfør af konventionen om nuklear sikkerhed.
   2.   På grundlag af medlemsstaternes rapporter forelægger Kommissionen en rapport for Rådet og Europa-Parlamentet om forløbet af gennemførelsen af direktivet.
   3.   Medlemsstaterne foranstalter mindst hvert tiende år periodiske selvevalueringer af deres nationale rammebestemmelser og kompetente tilsynsmyndigheder og indbyder til en international peerevaluering af relevante dele af deres nationale rammebestemmelser og/eller myndigheder med det formål hele tiden at forbedre den nukleare sikkerhed. Resultaterne af enhver peerevaluering skal rapporteres til medlemsstaterne og Kommissionen, når de foreligger.
   KAPITEL 3

      AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

   Artikel 10
   Gennemførelse
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 22. juli 2011. De underretter straks Kommissionen herom.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv, samt senere ændringer af disse forskrifter.
   Artikel 11
   Ikrafttræden
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 12
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 25. juni 2009.

            På Rådets vegne

         L. MIKO

            Formand

      (1)  Udtalelse af 10.6.2009 (endnu ikke offentliggjort i EU-Tidende).

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 22.4.2009 (endnu ikke offentliggjort i EU-Tidende).

      (3)  EFT L 159 af 29.6.1996, s. 1.

      (4)  C-187/87 Sml. 1988, s. 5013), C-376/90 (Sml. 1992 I, s. 6153) og C-29/99 (Sml. 2002 I, s. 11221).

      (5)  EFT L 318 af 11.12.1999, s. 21.

      (6)  EFT L 371 af 30.12.1987, s. 76.

      (7)  EFT L 357 af 7.12.1989, s. 31.

      (8)  IAEA's grundlæggende sikkerhedsprincipper, IAEA Safety Standard Series No SF-1 (2006).

      (9)  EUT L 195 af 27.7.2007, s. 44.

      (10)  EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1.


title: Kommissionens direktiv 2010/37/EU af 17. juni 2010 om ændring af direktiv 2008/60/EF om specifikke renhedskriterier for sødestoffer  (EØS-relevant tekst )

text:
               18.6.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 152/12

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2010/37/EU
   af 17. juni 2010
   om ændring af direktiv 2008/60/EF om specifikke renhedskriterier for sødestoffer
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 af 16. december 2008 om fødevaretilsætningsstoffer (1), særlig artikel 30, stk. 5,
   efter høring af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionens direktiv 2008/60/EF om specifikke renhedskriterier for sødestoffer til brug i levnedsmidler (2) fastsætter renhedskriterier for de sødestoffer til brug i levnedsmidler, der er opregnet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/35/EF af 30. juni 1994 om sødestoffer til brug i levnedsmidler (3).

               (2)

               Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) har vurderet oplysningerne om sikkerheden ved neotam som sødestof og smagsforstærker og afgav udtalelse herom den 27. september 2007 (4). På grundlag af de foreslåede anvendelser blev det anset for hensigtsmæssigt at tillade anvendelse af dette fødevaretilsætningsstof. Det er derfor nødvendigt at vedtage specifikationer for dette fødevaretilsætningsstof, som får E 961 som E-nummer.

               (3)

               Der skal tages hensyn til specifikationerne og analysemetoderne for tilsætningsstoffer, således som de er fastsat i Codex Alimentarius af den fælles FAO/WHO-ekspertgruppe for fødevaretilsætningsstoffer (Joint FAO/WHO Expert Committee on Food Additives — JECFA). Især er det nødvendigt at tilpasse specifikke renhedskriterier, hvor det er relevant, for at bringe dem i overensstemmelse med grænseværdierne for de enkelte relevante tungmetaller.

               (4)

               Direktiv 2008/60/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (5)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I til direktiv 2008/60/EF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. marts 2011. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juni 2010.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 354 af 31.12.2008, s. 16.

      (2)  EUT L 158 af 18.6.2008, s. 17.

      (3)  EFT L 237 af 10.9.1994, s. 3.

      (4)  Videnskabelig udtalelse fra Ekspertpanelet for Tilsætningsstoffer, Smagsstoffer og Hjælpestoffer, der Anvendes i Fødevarer, og Materialer, der Kommer i Berøring med Fødevarer, efter anmodning fra Europa-Kommissionen, om neotam som sødestof og smagsforstærker. EFSA Journal (2007) 581, s. 1-43.

      BILAG
      I bilag I til direktiv 2008/60/EF indsættes følgende som E 961 efter E 959:

                     »E 961   NEOTAM

                        Synonymer

                     N-[N-(3,3-dimethylbutyl)-L-α-aspartyl]-L-phenylalanin-1-methylester,
                     N(3,3-dimethylbutyl)-L-aspartyl-L-phenylalanin-methylester.

                        Definition

                     Neotam fremstilles ved under hydrogentryk at lade aspartam reagere med 3,3-dimethylbutyraldehyd i methanol ved anvendelse af en palladium/kulstofkatalysator. Neotamet isoleres og renses ved filtrering, hvortil kan anvendes diatoméjord. Opløsningsmidlet fjernes ved destillation, hvorefter neotamet vaskes med vand, isoleres ved centrifugering og til slut tørres under vakuum.

                     CAS-nr.

                     165450-17-9

                     Kemisk navn

                     N-[N-(3,3-dimethylbutyl)-L-α-aspartyl]-L-phenylalanin-1-methylester

                     Kemisk formel

                     C20H30N2O5

                     Molekylmasse

                     378,47

                        Beskrivelse

                     Hvidt til elfenbenshvidt pulver

                     Indhold

                     Ikke under 97,0 % på tørstofbasis

                        Identificering

                     Opløselighed

                     4,75 % (w/w) ved 60 °C i vand, opløseligt i ethanol og ethylacetat

                        Renhedsgrad

                     Vandindhold

                     Ikke over 5 % (Karl Fischer, prøvestørrelse 25 ± 5 mg)

                     pH

                     5,0-7,0 (0,5 % vandig opløsning)

                     Smeltepunktsinterval

                     81-84 °C

                     N-[(3,3-dimethylbutyl)-L-α-aspartyl]-L-phenylalanin

                     Ikke over 1,5 %

                     Bly

                     Ikke over 1 mg/kg«


Avis juridique important

|

31976L0371

Kommissionens første direktiv 76/371/EØF af 1. marts 1976 om fastsættelse af fællesskabsmåder for udtagning af prøver til den officielle kontrol med foderstoffer

EF-Tidende nr. L 102 af 15/04/1976 s. 0001 - 0007 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 7 s. 0041  den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 15 s. 0025  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 7 s. 0041  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 10 s. 0037  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 10 s. 0037

++++  KOMMISSIONENS FOERSTE DIREKTIV  af 1 . marts 1976  om fastsaettelse af faellesskabsmaader for udtagning af proever til den officielle kontrol med foderstoffer   ( 76/371/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets direktiv af 20 . juli 1970 om indfoerelse af faellesskabsproeveudtagningsmaader og -analysemetoder for saa vidt angaar den officielle kontrol med foderstoffer ( 1 ) , senest aendret ved tiltraedelsesakten ( 2 ) , saerlig artikel 2 , og  ud fra foelgende betragtninger :  Ved ovennaevnte direktiv er det fastsat , at den officielle kontrol med foderstoffer til konstatering af , om de betingelser , der er fastsat paa grundlag af administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om foderstoffernes beskaffenhed og sammensaetning , er opfyldt , skal foretages efter faellesskabsproeveudtagningsmaader og -analysemetoder ;  i en foerste fase boer der fastsaettes maader for udtagning af proever til kontrol med foderstoffernes bestanddele og additiver samt til kontrol med uoenskede substanser og produkter , bortset fra rester af pesticider og mikroorganismer , som disse foderstoffer maader og -analysemetoder ;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den staaende Foderstofkomité -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Medlemsstaterne foreskriver , at udtagning af proever til den officielle kontrol med foderstoffer , for saa vidt angaar bestemmelse af bestanddele , additiver og uoenskede substanser og produkter , bortset fra rester af pesticider og mikroorganismer , skal foretages efter de maader , der er beskrevet i bilaget til dette direktiv .  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter senest den 1 . januar 1977 de noedvendige administrative eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme bestemmelserne i dette direktiv . De underretter omgaaende Kommissionen herom .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 1 . marts 1976 .  Paa Kommissionens vegne  P . J . LARDINOIS  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 170 af 3 . 8 . 1970 , s . 2 .  ( 2 ) EFT nr . L 73 af 27 . 3 . 1972 , s . 14 .  BILAG  METODER TIL PROEVEUDTAGNING  1 . FORMAAL OG ANVENDELSESOMRAADE  Proever , som er bestemt til officiel kontrol af foderstoffers kvalitet og sammensaetning , udtages i overensstemmelse med de nedenfor anfoerte metoder . De saaledes fremkomne proever betragtes som repraesentative for de partier , hvoraf proeven er udtaget .  2 . AUTORISEREDE PROEVEUDTAGERE  Proeverne skal udtages af personer , som af medlemsstaterne er autoriserede hertil .  3 . DEFINITIONER  Parti : En maengde af et produkt , som udgoer en enhed , og som efter sine egenskaber maa antages at vaere ensartet .  Enkeltproeve : En maengde , som er udtaget paa et enkelt sted i partiet .  Samleproeve : En samlet antal enkeltproever , udtaget fra et og samme parti .  Reduceret proeve : En repraesentativ del af en samleproeve , fremkommet ved reduktion af denne .  Slutproeve : En del af den reducerede proeve eller af den opblandede samleproeve .  4 . APPARATUR  4.1 . Det apparatur , som skal anvendes til proeveudtagning , skal vaere udfoert i materialer , som ikke forurenes af de produkter , hvoraf der skal udtages proever . Medlemsstaterne kan officielt godkende saadant apparatur .  4.2 . Anbefalet apparatur til udtagning af proever fra foderstoffer i fast form  4.2.1 . Manuel proeveudtagning  4.2.1.1 . Skovl med flad bund og skraa sider .  4.2.1.2 . Soeger med lang spalte eller soeger som er rumdelt . Soegerens dimensioner skal vaere afpasset til de forhold hvorunder partiet befinder sig ( f.eks . beholderens dybde , saekkenes dimensioner osv . ) , og efter stoerrelsen af de partikler , som foderstoffet bestaar af .  4.2.2 . Mekanisk proeveudtagning  Godkendt mekanisk apparatur kan anvendes til udtagning af proever af foderstoffer i bevaegelse .  4.2.3 . Mekanisk proevedeler  Ved klargoering af enkelt - , reducerede - og slutproever kan anvendes apparatur som deler proeverne i tilnaermelsesvis lige store dele .  5 . KVANTITATIVE KRAV  5.A . Stoffer eller produkter , der er homogent fordelt i foderstoffet  5.A.1 . Partiet  Stoerrelsen af partiet skal vaere saaledes , at der kan udtages proever af alle de dele , som partiet bestaar af .  5.A.2 . Enkeltproever  5.A.2.1 . Uemballerede foderstoffer * Mindste antal enkeltproever *  5.A.2.1.1 . Partier paa indtil 2,5 t * 7 *  5.A.2.1.2 . Partier paa over 2,5 t * * 20 gange antallet af ton som udgoer partiet ( a ) , Dog hoejst 40 enkeltproever *  5.A.2.2 . Emballerede foderstoffer * Mindste antal pakninger hvoraf enkeltproever skal udtages ( b ) *  5.A.2.2.1 . Pakninger paa over 1 kg * *  5.A.2.2.1.1 . Partier paa 1-4 pakninger * Alle pakningerne *  5.A.2.2.1.2 . Partier paa 5-16 pakninger * 4 *  5.A.2.2.1.3 . Partier paa over 16 pakninger * * Antallet af pakninger , som udgoer partiet ( a ) , Dog hoejst 20 beholdere *  5.A.2.2.2 . Pakninger paa 1 kg og derunder * 4 *  5.A.2.3 . Flydende eller halvflyende foderstoffer * Mindste antal beholdere hvoraf enkeltproever skal udtages ( b ) *  5.A.2.3.1 . Beholdere paa over 1 liter  5.A.2.3.1.1 . Partier paa 1-4 beholdere * Alle beholdere *  5.A.2.3.1.2 . Partier paa 5-16 beholdere * 4 *  5.A.2.3.1.3 . Partier paa over 16 beholdere * * Antallet af beholdere , som udgoer partiet ( a ) , Dog hoejst 20 beholdere *  5.A.2.3.2 . Beholdere paa 1 liter og derunder * 4 *  5.A.2.4 . Foderstoffer i briketter og mineralske sliksten * Mindste antal briketter eller sliksten , som skal udtages ( b ) *   * En briket eller sliksten af partier paa 25 enheder , dog hoejst 4 briketter eller sliksten *  5.A.3 . Samleproeve  For hvert parti , hvoraf der udtages proever , skal der foreligge en samleproeve . Den samlede maengde af enkeltproever , der udgoer samleproeven , maa ikke vaere mindre end foelgende maengder :  5.A.3.1 . Uemballerede foderstoffer * 4 kg *  5.A.3.2 . Emballede foderstoffer  5.A.3.2.1 . Pakninger paa over 1 kg * 4 kg *  5.A.3.2.2 . Pakninger paa 1 kg og derunder * Vaegten af indholdet af 4 originale pakninger *  5.A.3.3 . Flydende eller halvflydende foderstoffer  5.A.3.3.1 . Beholdere paa over 1 liter * 4 l *  5.A.3.3.2 . Beholdere paa 1 liter og derunder * Det samlede indhold af 4 originale beholdere *  5.A.3.4 . Foderstoffer i briketter og mineralske sliksten  5.A.3.4.1 . med en vaegt paa over 1 kg pr stk . * 4 kg *  5.A.3.4.2 . med en vaegt paa 1 kg og derunder pr stk . * Vaegten af 4 originale briketter eller sliksten . *  5.A.4 . Slutproever  Slutproeven fremkommer ved eventuel reduktion af samleproeven . Der kraeves analyse af mindst een slutproeve . Maengden af slutproeven , der skal analyseres , maa ikke vaere mindre end foelgende :  Foderstoffer i fast form * 500 g *  Flydende eller halvflydende foderstoffer * 500 ml *  5.B . Uoenskede stoffer eller produkter , der saedvanligvis er fordelt inhomogent i foderstoffet , som f.eks . aflatoksin , meldroeje , ricinus og erotalaria i enkeltfoderstoffer . ( c )  5.B.1 . Partiet : se 5.A.1 .  5.B.2 . Enkeltproever :  5.B.2.1 . Uemballerede foderstoffer * se 5.A.2.1 . *  5.B.2.2 . Emballerede foderstoffer * Mindste antal pakninger , hvoraf enkeltproever skal udtages *  5.B.2.2.1 . Partier paa 1-4 pakninger * Alle pakningerne *  5.B.2.2.2 . Partier paa 5-16 pakninger * 4 *  5.B.2.2.3 . Partier paa over 16 pakninger * * Antallet af pakninger , der udgoer partiet ( a ) , Dog hoejst 40 pakninger *  5.B.3 . Samleproever  Antallet af samleproever vil variere med stoerrelsen af partiet . Det mindste antal samleproever af hvert parti er anfoert nedenfor . Den samlede vaegt af de enkeltproever , der udgoer hver samleproeve , maa ikke vaere under 4 kg .  5.B.3.1 . Uemballerede foderstoffer  Stoerrelsen af partiet i ton * Mindste antal samleproever pr . parti *  indtil 1 * 1 *  mere end 2 og op til 10 * 2 *  mere end 10 og op til 40 * 3 *  over 40 * 4 *  5.B.3.2 . Emballerede foderstoffer Stoerrelsen af partiet i antal pakninger * Mindste antal samleproever pr . parti *  1-16 tons * 1 *  17-200 tons * 2 *  201-800 tons * 3 *  over 800 tons * 4 *  5.B.4 . Slutproever  Hver samleproeve giver ved reduktion slutproeverne . Der kraeves analyse af mindst een slutproeve for hver samleproeve . Vaegten af den slutproeve , der skal analyseres , maa ikke vaere under 500 g .  6 . VEJLEDNING VEDR . UDTAGNING , KLARGOERING OG EMBALLERING AF PROEVERNE  6.1 . Generelt  Proeverne skal udtages og klargoeres saa hurtigt som muligt under hensyntagen til de forholdsregler , som er noedvendige for at undgaa , at produktet forandres eller forurenes . Instrumenter og ogsaa overflader og beholdere , som er beregnet til at rumme proeverne , skal vaere rene og toerre .  6.2 . Enkeltproever  6.2.A . Stoffer og produkter , der er fordelt homogent i foderstoffet  Enkeltproever skal udtages tilfaeldigt fra hele partiet , og de skal have tilnaermelsesvis samme stoerrelse .  6.2.A.1 . Uemballerede foderstoffer  Partiet deles symbolsk i et antal ca . lige store dele . Der udvaelges tilfaeldigt et antal dele svarende til det antal enkeltproever jf . 5.A.2 , og der udtages mindst en proeve fra hver af disse dele .  Proeveudtagningen kan om noedvendigt foretages , naar partiet er i bevaegelse ( laesning eller aflaesning ) .  6.2.A.2 . Emballerede foderstoffer  Efter at det i 5.A.2 fastsatte antal pakninger til proeveudtagning er udvalgt , udtages en del af indholdet af hver pakning ved hjaelp af soeger eller skovl . Om noedvendigt kan proeverne udtages , efter at pakningerne er toemt hver for sig .  6.2.A.3 . Flydende eller halvflydende foderstoffer , som er homogene eller kan goeres homogene  Efter at det i 5.A.2 fastsatte antal beholdere til proeveudtagning er udvalgt , homogeniseres indholdet om noedvendigt , og der udtages en proeve fra hver beholder .  Enkeltproeverne kan eventuelt udtages under aftapning af partiet .  6.2.A.4 . Flydende og halvflydende foderstoffer , som ikke kan goeres homogene  Efter at det i 5.A.2 fastsatte antal beholdere til proeveudtagning er udvalgt , udtages proever fra forskellige niveauer .  Enkeltproever kan ligeledes udtages , naar partiet aftappes , men de foerste fraktioner boer kasseres .  I begge tilfaelde maa den samlede udtagne maengde ikke vaere mindre end 10 liter .  6.2.A.5 . Mineralske foderstoffer i briketter og sliksten  Efter at det i 5.A.2 fastsatte antal briketter eller sliksten til proeveudtagning er udvalgt , udtages en del af hver briket eller sliksten som proeve .  6.2.B . Uoenskede stoffer eller produkter , der saedvanligvis er fordelt inhomogent i foderstoffet , som f.eks . aflatoksin , meldroeje , ricinus og crotalaria i enkeltfoderstoffer  Partiet deles symbolsk i et antal lige store dele , svarende til det i 5.B.3 fastsatte antal samleproever . Hvis dette antal overstiger een , fordeles det samlede antal af de i 5.B.2 fastsatte enkeltproever nogenlunde ligeligt inden for de forskellige symbolske dele . Derpaa udtages enkeltproever af tilnaermelsesvis samme stoerrelse ( d ) paa en saadan maade , at den samlede udtagne proevemaengde fra hver symbolsk del ikke er mindre end de 4 kg , der mindst kraeves til hver samleproeve . Enkeltproever udtaget fra de forskellige symbolske opdelinger maa ikke sammenblandes .  6.3 . Klargoering af samleproever  6.3.A . Stoffer eller produkter , der er homogent fordelt i foderstoffet  Enkeltproeverne sammenblandes , saa de udgoer en enkelt samleproeve .  6.3.B . Uoenskede stoffer eller produkter , der saedvanligvis er inhomogent fordelt i foderstoffet , som f.eks . aflatoksin , meldroeje , ricinus og crotalaria i enkeltfoderstoffer  Enkeltproeverne sammenblandes i det antal samlerproever , som er angivet under 5.B.3 , idet hver samleproeves oprindelse omhyggeligt noteres .  6.4 . Klargoering af slutproever  Hver samleproeve opblandes omhyggeligt for at opnaa en homogen proeve ( e ) . Om noedvendigt reduceres samleproeven til mindst 2 kg eller 2 l enten ved anvendelse af en mekanisk delemaskine eller ved firedelingsmetoden  ( reduceret proeve ) .  Der klargoeres mindst tre slutproever , af tilnaermelsesvis samme vaegt , sam opfylder de kvantitative krav i 5.A.4 og 5.B.4 . Hver proeve anbringes i en egnet beholder . Alle noedvendige forholdsregler tages for at undgaa , at proeven forurenes , sammensaetningen aendres eller forfalskes under transport eller opbevaring .  6.5 . Emballering af slutproever  Beholdere og pakninger plomberes og forsynes med etiketter ( hele etiketten skal anbringes inden for plomben ) paa en saadan maade , at beholderne eller pakningerne ikke kan aabnes uden plomben beskadiges .  7 . REGISTRERING AF PROEVEUDTAGNINGEN  Der skal udarbejdes en registrering af hver proeveudtagning , saaledes at hver udtaget parti utvetydigt kan identificeres .  8 . PROEVERNES BESTEMMELSESSTED  For hver samleproeve sendes mindst een slutproeve saa hurtigt som muligt til det autoriserede analyselaboratorium sammen med de for analysen noedvendige oplysninger .  ( a ) Naar den fremkomne stoerrelse er et brudt tal , afrundes til det naermeste hoejere hele tal .  ( b ) For pakninger og beholdere , hvis indhold ikke overstiger 1 kg eller 1 liter og for briketter og sliksten , der ikke vejer over 1 kg stykket , skal en enkeltproeve udgoeres af en original pakning eller beholder , en briket eller en sliksten .  ( c ) De under 5.A fastsatte metoder anvendes ved kontrol af aflatoksin , meldroeje , ricinus og crotalaria i fuldfoder - og tilskudsfoderblandinger .  ( d ) Ved emballerede foderstoffer udtages en del af indholdet i pakningerne ved hjaelp af en soeger eller en skovl efter om noedvendigt at have toenst pakningerne hver for sig .  ( e ) Eventuelle klumper findeles , om noedvendigt ved at udskille dem og derpaa tilbagefoere dem til proeven , separat for hver samleproeve .


Avis juridique important

|

31977L0796

Rådets direktiv 77/796/EØF af 12. december 1977 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser i forbindelse med udøvelse af transportvirksomhed inden for personbefordring og transportvirksomhed inden for godstransport ad landevej omfattende foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse af etableringsfrihed for de pågældende udøvere af transportvirksomhed

EF-Tidende nr. L 334 af 24/12/1977 s. 0037 - 0039 den græske specialudgave: Kapitel 06 bind 2 s. 0011  den spanske specialudgave: Kapitel 07 bind 2 s. 0089  den portugisiske specialudgave: Kapitel 07 bind 2 s. 0089

++++  RAADETS DIREKTIV  af 12 . december 1977  om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser i forbindelse med udoevelse af transportvirksomhed inden for personbefordring og transportvirksomhed inden for godstransport ad landevej omfattende foranstaltninger , som skal lette den faktiske udoevelse af etableringsfrihed for de paagaeldende udoevere af transportvirksomhed   ( 77/796/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 49 , 57 og 235 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Raadet har med direktiv 74/561/EOEF ( 3 ) og 74/562/EOEF ( 4 ) fastlagt visse betingelser for adgang til erhvervet med godstransport og erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport , og med hensyn til de af disse direktiver omfattede erhverv boer de sikres gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser i forbindelse med udoevelse af transportvirksomhed ; de i foernaevnte direktiver omhandlede virksomheder er kun beroert af dette direktiv , for saa vidt som det drejer sig om selskaber i henhold til artikel 58 i traktaten ;  hvad angaar haederlighed og oekonomisk evne boer fremlaeggelsen af passende dokumenter , der er udstedt af en kompetent myndighed i transportudoeverens hjemland eller seneste opholdsland , anerkendes som tilstraekkeligt bevis for at faa adgang til de paagaeldende erhverv i et vaertsland ;  hvad angaar faglige kvalifikationer skal vaertslandet som tilstraekkeligt bevis anerkende den attest , der udstedes i medfoer af faellesskabsbestemmelserne om adgang til erhvervet som udoever af transportvirksomhed ;  i det omfang medlemsstaterne ogsaa goer loenmodtageres adgang til at optage og udoeve de af dette direktiv omfattede former for virksomhed betinget af , at de er i besiddelse af faglig viden og dygtighed , skal dette direktiv ligeledes finde anvendelse paa denne kategori af personer ; af samme grund boer bestemmelserne om bevis paa haederlighed og paa , at der ikke har foreligget konkurs , ligeledes finde anvendelse paa loenmodtagere -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  1 . Medlemsstaterne traeffer de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger vedroerende etablering paa deres omraade af de fysiske personer og selskaber , som er naevnt i afsnit I i det almindelige program for fjernelse af hindringer for den frie etableringsret , med hensyn til de i artikel 2 naevnte former for virksomhed .  2 . Dette direktiv finder ligeledes anvendelse paa de statsborgere i medlemsstaterne , der i medfoer af Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 af 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevaegelighed inden for Faellesskabet ( 5 ) som loenmodtagere skal udoeve i de i artikel 2 omhandlede former for virksomhed .  Artikel 2  Dette direktiv finder anvendelse paa de former for virksomhed , der er omfattet af Raadets direktiver 74/561/EOEF og 74/562/EOEF .  Artikel 3  1 . Med forbehold af stk . 2 og 3 anerkender et vaertsland med hensyn til adgang til en af de i artikel 2 omhandlede former for virksomhed som tilstraekkeligt bevis paa haederlighed eller paa , at der ikke har foreligget konkurs , fremlaeggelse af en straffeattest eller i mangel heraf et tilsvarende dokument , der er udstedt af en kompetent retslig eller administrativ myndighed i transportudoeverens hjemland eller tidligere opholdsland , og hvoraf det fremgaar , at disse krav er opfyldt .  2 . Naar en medlemsstat af sine statsborgere kraever visse haederlighedsbetingelser , som ikke kan godtgoeres ved det i stk . 1 naevnte dokument , skal denne stat som tilstraekkeligt bevis for statsborgere fra andre medlemsstater acceptere en attest , som er udstedt af en kompetent retslig eller administrativ myndighed i hjemlandet eller det seneste opholdsland , og som bekraefter , at disse betingelser er opfyldt . Disse attester skal indeholde de noejagtige oplysninger , som vaertslandet tillaegger betydning .  3 . Saafremt det i henhold til stk . 1 og 2 kraevede dokument ikke udstedes af hjemlandet eller det seneste opholdsland , kan der i stedet fremlaegges en beediget erklaering eller en erklaering paa tro og love afgivet af den paagaeldende over for en kompetent retslig eller administrativ myndighed eller eventuelt en notar i hjemlandet eller det seneste opholdsland , der udsteder en attest til vitterlighed af denne ed eller denne erklaering paa tro og love . Erklaeringen om , at der ikke har foreligget konkurs , kan ligeldes afgives for et kompetent , fagligt organ i samme land .  4 . De i overensstemmelse med stk . 1 og 2 udstedte dokumenter maa paa fremlaeggelsestidspunktet ikke have vaeret udstedt mere end tre maaneder tidligere . Denne betingelse gaelder ligeledes for de erklaeringer , der afgives i overensstemmelse med stk . 3 .  Artikel 4  1 . Kraeves der i et vaertsland attestation for oekonomisk evne , skal dette land , paa lige fod med attestationer udstedt paa dets eget omraade , anerkende tilsvarende attestationer fra banker i hjemlandet eller det seneste opholdsland eller fra andre organer , som dette land maatte have udpeget .  2 . Saafremt en medlemsstat over for sine egne statsborgere stiller saerlige betingelser med hensyn til oekonomisk evne , som ikke kan anses for bevist ved det i stk . 1 omhandlede dokument , skal denne stat som tilstraekkeligt bevis for statsborgere fra andre medlemsstater acceptere en attest , som er udstedt af en kompetent administrativ myndighed i hjemlandet eller det seneste opholdsland , og som bekraefter , at disse betingelser er opfyldt . Disse attester skal indeholde de noejagtige oplysninger , som vaertslandet tillaegger betydning .  Artikel 5  1 . Som tilstraekkeligt bevis for faglig dygtighed anerkender medlemsstaterne de attester , der er omhandlet i artikel 3 , stk . 4 , andet afsnit , i direktiv 74/561/EOEF og i artikel 2 , stk . 4 , andet afsnit , i direktiv 74/562/EOEF , og som er udstedt af en anden medlemsstat , naar de er udstedt paa grundlag af en af ansoegeren bestaaet eksamen eller 3 aars praktisk erfaring .  2 . For saa vidt angaar de fysiske personer og virksomheder , der inden 1 . januar 1975 i henhold til nationale bestemmelser i en medlemsstat har haft tilladelse til at udoeve erhvervet med godstransport eller erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og/eller international transport , og saafremt de omhandlede foretagender er selskaber i henhold til artikel 58 i traktaten , anerkender medlemsstaterne som tilstraekkeligt bevis for faglig dygtighed en attest om faktisk udoevelse af den paagaeldende form for virksomhed i en medlemsstat i en periode paa tre aar . Hoejst fem aar maa forloebe fra denne virksomheds ophoer til attestens indgivelse .  Naar de er er tale om et foretagende , attesteres den faktiske udoevelse af virksomheden for en af de fysiske personer , som faktisk leder foretagendets transportvirksomhed .  Artikel 6  Medlemsstaterne udpeger inden for den i artikel 7 fastsatte frist de myndigheder eller organer , der er kompetente til at udstede de i artikel 3 og 4 omhandlede dokumenter samt den i artikel 5 , stk . 2 , omhandlede attest . De giver straks de andre medlemsstater og Kommissionen meddelelse herom .  Artikel 7  1 . Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv inden den 1 . januar 1979 og underretter straks Kommissionen herom .  2 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter , som de vedtager paa det omraade , der er omfattet af dette direktiv .  Artikel 8  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 12 . december 1977 .  Paa Raadets vegne  I . DHOORE  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 125 af 8 . 6 . 1976 , s . 54 .  ( 2 ) EFT nr . C 197 af 23 . 8 . 1976 , s . 35 .  ( 3 ) EFT nr . L 308 af 19 . 11 . 1974 , s . 18 .  ( 4 ) EFT nr . L 308 af 19 . 11 . 1974 , s . 23 .  ( 5 ) EFT nr . L 257 af 19 . 10 . 1968 , s . 2 .


title: Kommissionens direktiv 2011/78/EU af 20. september 2011 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF med henblik på at optage Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotype H14, stamme AM65-52, som et aktivt stof i bilag I hertil  EØS-relevant tekst

text:
               21.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 243/7

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2011/78/EU
   af 20. september 2011
   om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF med henblik på at optage Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotype H14, stamme AM65-52, som et aktivt stof i bilag I hertil
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter (1), særlig artikel 16, stk. 2, andet afsnit, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I Kommissionens forordning (EF) nr. 1451/2007 af 4. december 2007 om den anden fase af det tiårs arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter (2), er der opstillet en liste over aktive stoffer, som skal vurderes med henblik på eventuel optagelse i bilag I, I A eller I B til direktiv 98/8/EF. Denne liste omfatter Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotype H14.

               (2)

               I henhold til forordning (EF) nr. 1451/2007 er Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotype H14 vurderet i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i direktiv 98/8/EF til anvendelse i produkttype 18, insekticider, acaricider og produkter til bekæmpelse af andre leddyr, jf. bilag V til direktiv 98/8/EF. Stamme SA3A af Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotype H14 undersøges stadig for så vidt angår anvendelse i den pågældende produkttype.

               (3)

               Italien blev udpeget som rapporterende medlemsstat og sendte den kompetente myndigheds rapport sammen med en henstilling til Kommissionen den 11. juli 2008 i overensstemmelse med artikel 14, stk. 4 og 6, i forordning (EF) nr. 1451/2007.

               (4)

               Medlemsstaterne og Kommissionen har gennemgået den kompetente myndigheds rapport. I overensstemmelse med artikel 15, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1451/2007 er resultaterne af vurderingen indføjet i en vurderingsrapport i Det Stående Udvalg for Biocidholdige Produkter den 6. maj 2011.

               (5)

               Det fremgår af de forskellige undersøgelser, at biocidholdige produkter, der anvendes som insekticider, acaricider eller produkter til bekæmpelse af andre leddyr og indeholder Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotype H14, stamme AM65-52, kan forventes at opfylde kravene i artikel 5 i direktiv 98/8/EF. Det er derfor hensigtsmæssigt at optage Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotype H14, stamme AM65-52 i bilag I til nævnte direktiv

               (6)

               Ikke alle potentielle anvendelser er blevet vurderet på EU-plan. Derfor bør medlemsstaterne vurdere de anvendelser eller eksponeringsscenarier og de risici for befolkningsgrupper og delmiljøer, der ikke har været behandlet repræsentativt i risikovurderingen på EU-plan, og sikre, at der i forbindelse med udstedelse af produktgodkendelser træffes passende foranstaltninger eller stilles specifikke betingelser, som begrænser de identificerede risici til et acceptabelt omfang.

               (7)

               På baggrund af de potentielle risici, der er peget på for erhvervsmæssig brug uden personlige værnemidler, bør der stilles krav om, at produktgodkendelser til erhvervsmæssig brug kun gives til brug med de fornødne personlige værnemidler, medmindre det godtgøres i ansøgningen om godkendelse af et produkt, at risiciene for erhvervsmæssige brugere kan begrænses til et acceptabelt niveau med andre midler.

               (8)

               På baggrund af resultaterne vedrørende mulig indirekte eksponering af mennesker via indtagelse af fødevarer som følge af de pågældende anvendelser bør det kræves, at det i de relevante tilfælde undersøges, om der er behov for at fastsætte nye eller ændre eksisterende maksimalgrænseværdier i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 470/2009 af 6. maj 2009 om fællesskabsprocedurer for fastsættelse af grænseværdier for restkoncentrationer af farmakologisk virksomme stoffer i animalske fødevarer, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (3) eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (4). Vedtagne foranstaltninger bør sikre, at gældende maksimalgrænseværdier ikke overskrides.

               (9)

               Bestemmelserne i dette direktiv bør anvendes samtidig i alle medlemsstaterne for at sikre ligebehandling af biocidholdige produkter indeholdende det aktive stof Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotype H14, stamme AM65-52 på markedet og lette den korrekte funktion af markedet for biocidholdige produkter generelt.

               (10)

               Før et aktivt stof optages i bilag I til direktiv 98/8/EF, bør medlemsstaterne og de berørte parter have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav, optagelsen medfører, og så det sikres, at ansøgere, der har udarbejdet dossierer, fuldt ud kan udnytte databeskyttelsesperioden på ti år, der i henhold til artikel 12, stk. 1, litra c), nr. ii), i direktiv 98/8/EF indledes på datoen for optagelsen.

               (11)

               Efter optagelsen bør medlemsstaterne have en rimelig frist til at gennemføre bestemmelserne i artikel 16, stk. 3, i direktiv 98/8/EF.

               (12)

               Direktiv 98/8/EF bør ændres i overensstemmelse hermed.

               (13)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelsen fra Det Stående Udvalg for Biocidholdige Produkter —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I til direktiv 98/8/EF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 30. september 2012 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser fra den 1. oktober 2013.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. september 2011.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EFT L 123 af 24.4.1998, s. 1.

      (2)  EUT L 325 af 11.12.2007, s. 3.

      (3)  EUT L 152 af 16.6.2009, s. 11.

      (4)  EUT L 70 af 16.3.2005, s. 1.

      BILAG
      Følgende punkt indsættes i bilag I til direktiv 98/8/EF:

                     Nr.

                     Alminde ligt anvendt navn

                     IUPAC-navn
                     identifikationsnr.

                     Minimumsrenhed af det biocide produkts aktive stof i den form, det markeds-føres

                     Optagelsesdato

                     Frist for overensstemmelse med artikel 16, stk. 3 (undtagen for produkter, som indeholder mere end ét aktivt stof — her er fristen for overholdelse af artikel 16, stk. 3, den frist, der fastsættes i den sidste af afgørelserne om optagelse af dets aktive stof)

                     Udløbsdato for optagelsen

                     Produkt type

                     Særlige bestemmelser (1)

                     »46

                        Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotype H14, stamme AM65-52

                     Ikke relevant

                     Ingen relevante urenheder

                     1. oktober 2013

                     30. september 2015

                     30. september 2023

                     18

                     Ved behandlingen af en ansøgning om godkendelse af et produkt efter artikel 5 og bilag VI skal medlemsstaterne, når det er relevant for det pågældende produkt, vurdere de anvendelses- eller eksponeringsscenarier og de risici for befolkningsgrupper og delmiljøer, der ikke har været behandlet repræsentativt i risikovurderingen på EU-plan.
                     Navnlig må produkter, som er godkendt til erhvervsmæssig brug, kun anvendes med de fornødne personlige værnemidler, medmindre det godtgøres i ansøgningen om godkendelse af et produkt, at risiciene for erhvervsmæssige brugere kan begrænses til et acceptabelt niveau med andre midler.
                     For produkter indeholdende Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotype H14, stamme AM65-52, som kan føre til restkoncentrationer i fødevarer eller foder, skal medlemsstaterne undersøge, om der er behov for at fastsætte nye eller ændre eksisterende maksimalgrænseværdier i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 470/2009 eller forordning (EF) nr. 396/2005, og træffe alle hensigtsmæssige risikobegrænsende foranstaltninger til at sikre, at gældende maksimalgrænseværdier ikke overskrides.«

         (1)  Med henblik på gennemførelsen af de fælles principper i bilag VI findes indholdet og konklusionerne af vurderingsrapporterne på Kommissionens websted: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Rådets direktiv 2008/117/EF af 16. december 2008 om ændring af direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem med henblik på at forebygge momsunddragelse i forbindelse med transaktioner inden for Fællesskabet

text:
               20.1.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 14/7

      RÅDETS DIREKTIV 2008/117/EF
   af 16. december 2008
   om ændring af direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem med henblik på at forebygge momsunddragelse i forbindelse med transaktioner inden for Fællesskabet
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale udvalg (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Momsunddragelse påvirker i betydelig grad medlemsstaternes skatteindtægter og forstyrrer den økonomiske aktivitet på det fælles marked, idet der skabes varebevægelser, som der ikke redegøres for, og udbydes varer på markedet til unormalt lave priser.

               (2)

               Svaghederne ved Fællesskabets momsordning og navnlig dem, der vedrører ordningen for udveksling af oplysninger om leveringer af varer inden for Fællesskabet som fastlagt i Rådets direktiv 2006/112/EF (3), er en af årsagerne til momsunddragelse. Det er især tidsrummet mellem en transaktions gennemførelse og udvekslingen af oplysninger herom under ordningen for udveksling af momsoplysninger, der hindrer en effektiv udnyttelse af oplysningerne med henblik på bekæmpelse af momsunddragelse.

               (3)

               For at bekæmpe momsunddragelse effektivt er det nødvendigt, at myndighederne i den medlemsstat, hvor momsen er forfaldet, disponerer over oplysninger om leveringer af varer inden for Fællesskabet inden for en frist på højst en måned.

               (4)

               For at krydsrevisionen af oplysninger kan udnyttes til bekæmpelse af momsunddragelse, bør det sikres, at transaktioner inden for Fællesskabet angives for samme afgiftsperiode af leverandøren og kunden.

               (5)

               Under hensyntagen til udviklingen i erhvervsmiljøet og arbejdsværktøjerne bør det sikres, at disse angivelser kan foretages ved hjælp af enkle elektroniske procedurer, så den administrative byrde mindskes mest muligt.

               (6)

               Med henblik på at bevare balancen mellem Fællesskabets mål om dels at bekæmpe momsunddragelse, dels at mindske den administrative byrde for de erhvervsdrivende, er det hensigtsmæssigt at fastsætte, at medlemsstaterne kan give de erhvervsdrivende tilladelse til at indgive oversigter over leveringer af varer inden for Fællesskabet kvartalsvis, når beløbet er ubetydeligt. De medlemsstater, der ønsker at tilrettelægge en gradvis iværksættelse af denne mulighed, bør i en overgangsperiode kunne fastsætte et højere beløb. Det bør også fastsættes, at medlemsstaterne kan give de erhvervsdrivende tilladelse til at indgive oplysninger om leveringer af ydelser inden for Fællesskabet kvartalsvis.

               (7)

               Virkningen af den hurtigere udveksling af oplysninger på medlemsstaternes kapacitet til at bekæmpe momsunddragelse samt valgmulighederne bør evalueres af Kommissionen efter et års anvendelse af de nye bestemmelser, især med henblik på at fastslå, om valgmulighederne skal bevares.

               (8)

               Målene for den påtænkte handling, nemlig bekæmpelse af momsunddragelse, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, hvis indsats på området er afhængig af oplysninger indsamlet af andre medlemsstater, og kan derfor på grund af alle medlemsstaters nødvendige involvering bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (9)

               Direktiv 2006/112/EF bør ændres i overensstemmelse hermed.

               (10)

               I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (4) tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   I direktiv 2006/112/EF foretages følgende ændringer:

               1)

               Artikel 64, stk. 2, affattes således:
               »2.   De ydelser, for hvilke kunden er afgiftspligtig i medfør af artikel 196, som er blevet leveret løbende i en periode på over et år, og for hvilke der inden for samme periode ikke er foretaget afregning eller ydet betaling, anses for at finde sted ved udgangen af hvert kalenderår, så længe leverancerne af de pågældende ydelser ikke er afsluttet.
               Medlemsstaterne kan bestemme, at løbende leverancer af varer eller ydelser, der gennemføres i løbet af en vis periode, i visse tilfælde, bortset fra de i første afsnit omhandlede tilfælde, anses for at finde sted mindst én gang om året«.

               2)

               I artikel 66 indsættes følgende stykke:
               »Undtagelsen i stk. 1 gælder dog ikke med hensyn til ydelser, for hvilke kunden er afgiftspligtig i medfør af artikel 196.«

               3)

               Artikel 263 affattes således:
               »Artikel 263
               1.   En oversigt udarbejdes for hver kalendermåned inden for en frist, der ikke overstiger en måned, og efter procedurer, der fastlægges af medlemsstaterne.
               1a.   Dog kan medlemsstaterne på betingelser, som de selv kan fastsætte, give afgiftspligtige personer tilladelse til at vælge at indgive oversigten for hvert kalenderkvartal inden for en frist, der ikke overstiger en måned fra kvartalets udgang, når det samlede kvartalsbeløb uden moms for de leveringer af varer, der er omhandlet i artikel 264, stk. 1, litra d), og artikel 265, stk. 1, litra c), hverken for det pågældende kvartal eller for nogen af de fire foregående kvartaler overstiger et beløb på 50 000 EUR eller et tilsvarende beløb i national valuta.
               Den i første afsnit omhandlede valgmulighed ophører med at gælde fra udgangen af den måned, i hvilken det samlede beløb uden moms for de leveringer af varer, der er omhandlet i artikel 264, stk. 1, litra d), og artikel 265, stk. 1, litra c), for det i gangværende kvartal overstiger et beløb på 50 000 EUR eller et tilsvarende beløb i national valuta. I så fald udarbejdes der en oversigt for den eller de måneder, der er gået siden kvartalets begyndelse, inden for en frist, der ikke overstiger en måned.
               1b.   Indtil den 31. december 2011 kan medlemsstaterne fastsætte beløbet i stk. 1a til 100 000 EUR eller et tilsvarende beløb i national valuta.
               1c.   Medlemsstaterne kan på betingelser, som de selv kan fastsætte, for så vidt angår de leveringer af ydelser, der er omhandlet i artikel 264, stk. 1, litra d), give afgiftspligtige personer tilladelse til at indgive oversigten hvert kalenderkvartal inden for en frist, der ikke overstiger en måned fra kvartalets udgang.
               Medlemsstaterne kan navnlig kræve, at afgiftspligtige personer, der foretager de leveringer af varer og ydelser, der er omhandlet i artikel 264, stk. 1, litra d), indgiver oversigten inden for den frist, der resulterer af anvendelsen af stk. 1-1b.
               2.   Medlemsstaterne skal tillade og kan kræve, at den i stk. 1 omhandlede oversigt indgives ved elektronisk filoverførsel på betingelser, som de selv fastsætter«.

               4)

               Artikel 264, stk. 2, affattes således:
               »2.   Det i stk. 1, litra c), omhandlede beløb angives for den indgivelsesperiode, der er fastsat i henhold til artikel 263, stk. 1-1c, i hvilken afgiften er forfaldet.
               Det i stk. 1, litra f), omhandlede beløb angives for den indgivelsesperiode, der er fastsat i henhold til artikel 263, stk. 1,-1c, i hvilken reguleringen meddeles erhververen.«

               5)

               Artikel 265, stk. 2, affattes således:
               »2.   Det i stk. 1, litra c), omhandlede beløb angives for den indgivelsesperiode, der er fastsat i henhold til artikel 263, stk. 1-1b, i hvilken afgiften er forfaldet.«

         Artikel 2
   På grundlag af oplysningerne fra medlemsstaterne forelægger Kommissionen senest den 30. juni 2011 en rapport, der evaluerer virkningen af artikel 263, stk. 1, i direktiv 2006/112/EF på medlemsstaternes kapacitet til at bekæmpe momsunddragelse i forbindelse med leveringer af varer og ydelser inden for Fællesskabet samt hensigtsmæssigheden af de valgmuligheder, der gives i nævnte artikels stk. 1a-1c, og som, alt efter rapportens konklusioner, er ledsaget af passende forslag.
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv med virkning fra 1. januar 2010. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser samt en sammenligningstabel mellem disse og nærværende direktiv.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 4
   Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 5
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2008.

            På Rådets vegne

         R. BACHELOT-NARQUIN

            Formand

      (1)  Udtalelse af 4.12.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Udtalelse af 22.10.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (3)  EUT L 347 af 11.12.2006, s. 1.

      (4)  EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1.