Avis juridique important

|

31986L0613

Rådets direktiv 86/613/EØF af 11. december 1986 om anvendelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i selvstændige erhverv, herunder i landbrugserhverv, samt om beskyttelse af kvinder i selvstændige erhverv i forbindelse med graviditet og barsel

EF-Tidende nr. L 359 af 19/12/1986 s. 0056 - 0058 den finske specialudgave: kapitel 6 bind 2 s. 0133  den svenske specialudgave: kapitel 6 bind 2 s. 0133

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 11. december 1986  om anvendelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder i selvstaendige erhverv, herunder i landbrugserhverv, samt om beskyttelse af kvinder i selvstaendige erhverv i forbindelse med graviditet og barsel  (86/613/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100 og 235,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Raadet godkendte i sin resolution af 12. juli 1982 om fremme af lige muligheder for maend og kvinder (4) de generelle maalsaetninger i Kommissionens meddelelse om Faellesskabets nye handlingsprogram til fremme af lige muligheder for maend og kvinder (1982 til 1985) og gav udtryk for sin vilje til af ivaerksaette de foranstaltninger, der er noedvendige for gennemfoerelsen af disse maalsaetninger;  foranstaltning nr. 5 i naevnte nye handlingsprogram vedroerer anvendelse af princippet om ligebehandling paa kvinder i selvstaendige erhverv, herunder i landbruget;  gennemfoerelsen af princippet om lige loen til maend og kvinder, som omhandlet i traktatens artikel 119, udgoer en integrerende del af det faelles markeds oprettelse og funktion;  med hensyn til loenspoergsmaalet har Raadet den 10. februar 1975 vedtaget direktiv 75/117/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemfoerelse af princippet om lige loen til maend og kvinder (5);  med hensyn til de oevrige aspekter af spoergsmaalet om ligebehandling af maend og kvinder har Raadet den 9. februar 1976 vedtaget direktiv 76/207/EOEF om gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder for saa vidt angaar adgang til beskaeftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkaar (6) og den 19. december 1978 direktiv 79/7/EOEF om gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring (7);  med hensyn til personer i selvstaendige erhverv og deres aegtefaeller, der deltager i arbejdet i virksomheden, maa ligebehandlingsprincippet soeges gennemfoert gennem praecise foranstaltninger, der tager hoejde for saadanne personers saerlige situation;  der eksisterer en raekke forskelle mellem medlemsstaterne paa dette omraade; det er derfor vigtigt, at der sker en tilnaermelse af de nationale bestemmelser vedroerende anvendelse af princippet om ligebehandling;  traktaten indeholder paa visse omraader ikke den fornoedne hjemmel;  gennemfoerelsen af princippet om ligebehandling er ikke til hinder for foranstaltninger til beskyttelse af kvinder i forbindelse med graviditet og barsel -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  DEL I  Maalsaetninger og anvendelsesomraade  Artikel 1  Dette direktiv har til formaal at sikre, at princippet om ligebehandling i overensstemmelse med nedenstaaende bestemmelser anvendes i medlemsstaterne paa maend og kvinder i selvstaendige erhverv eller medhjaelpende maend og kvinder i saadanne erhverv, for saa vidt angaar de omraader, der ikke er omfattet af direktiv 76/207/EOEF og 79/7/EOEF.  Artikel 2  Dette direktiv finder anvendelse paa:  a) selvstaendige erhvervsdrivende, dvs. enhver, der paa vilkaar fastsat i den nationale lovgivning arbejder i egen virksomhed med gevinst for oeje, herunder inden for landbruget og de liberale erhverv;  b) selvstaendige erhvervsdrivendes aegtefaeller, der uden at vaere loenmodtagere eller kompagnoner saedvanligvis og paa vilkaar fastsat i den nationale lovgivning deltager i arbejdet i den selvstaendige erhvervsdrivendes virksomhed og udfoerer de samme eller supplerende arbejdsopgaver.  Artikel 3  Princippet om ligebehandling i henhold til dette direktiv indebaerer, at der ikke finder forskelsbehandling sted paa grundlag af koen, hverken direkte eller indirekte, blandt andet under henvisning til aegteskabelig eller familiemaessig stilling.  DEL II  Ligebehandling af maend og kvinder i selvstaendige erhverv - Situationen for selvstaendige erhvervsdrivendes aegtefaeller uden erhvervsmaessig status - Foranstaltninger til beskyttelse af kvinder, som er selvstaendige erhvervsdrivende eller selvstaendige erhvervsdrivendes aegtefaeller, i forbindelse med graviditet og barsel  Artikel 4  Med hensyn til selvstaendige erhvervsdrivende traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger til at afskaffe alle bestemmelser, der er i modstrid med princippet om ligebehandling, saaledes som defineret i direktiv 76/207/EOEF, navnlig for saa vidt angaar oprettelse, indretning eller udvidelse af en virksomhed samt paabegyndelse eller udvidelse af enhver anden form for selvstaendig erhvervsvirksomhed, herunder finansielle faciliteter.  Artikel 5  Med forbehold af de saerlige betingelser for adgang til visse erhverv, der gaelder paa samme maade for begge koen, traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger til, at betingelserne for oprettelse af et selskab mellem aegtefaeller ikke er mere restriktive end betingelserne for oprettelse af et selskab mellem personer, der ikke er aegtefaeller.  Artikel 6  Saafremt selvstaendige erhvervsdrivende i en medlemsstat er daekket af en social sikringsordning med bidragspligt, traeffer medlemsstaten de noedvendige foranstaltninger til, at de i artikel 2, litra b), omhandlede aegtefaeller, for saa vidt disse ikke er daekket af den samme sociale sikringsordning som den selvstaendige erhvervsdrivende, af egen fri vilje og med bidragspligt kan blive medlem af en social sikringsordning.  Artikel 7  Medlemsstaterne forpligter sig til at undersoege, paa hvilke betingelser anerkendelsen af det arbejde, der udoeves af de i artikel 2, litra b), omhandlede aegtefaeller, kan fremmes, og paa baggrund af denne undersoegelse at undersoege alle hensigtsmaessige initiativer med henblik paa at fremme denne anerkendelse.  Artikel 8  Medlemsstaterne forpligter sig til at undersoege, om og i givet fald paa hvilke betingelser kvindelige selvstaendige erhvervsdrivende og selvstaendige erhvervsdrivendes aegtefaeller, i tilfaelde af afbrydelse af erhvervsaktiviteten som foelge af graviditet eller barsel:  - kan faa adgang til en afloesningsordning eller til sociale tjenester, der ydes lokalt, eller  - kan sikres ret til kontante ydelser inden for rammerne af en social sikringsordning eller enhver anden offentlig ordning med henblik paa social tryghed.  DEL III  Almindelige og afsluttende bestemmelser  Artikel 9  Medlemsstaterne indfoerer i deres interne retsorden de noedvendige foranstaltninger til, at enhver person, der mener sig kraenket ved, at princippet om ligebehandling inden for selvstaendige erhverv tilsidesaettes over for ham, kan goere sine rettigheder gaeldende ved domstolene efter enventuelt at have indbragt sagen for andre kompetente instanser.  Artikel 10  Medlemsstaterne paaser, at de foranstaltninger, der traeffes i medfoer af dette direktiv, saavel som allerede gaeldende bestemmelser paa omraadet meddeles de organer, der repraesenterer de selvstaendige erhverv, og centrene for faglig uddannelse.  Artikel 11  Raadet tager paa forslag af Kommissionen dette direktiv op til fornyet behandling inden den 1. juli 1993.  Artikel 12  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 1989.  Medlemsstater, der for at efterkomme artikel 5 i dette direktiv skal aendre deres lovgivning vedroerende aegtefaellers rettigheder og forpligtelser, skal dog foerst efterkomme artikel 5 den 30. juni 1991. 2. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om de foranstaltninger, de traeffer for at efterkomme dette direktiv.  Artikel 13  Senest den 30. juni 1991 fremsender medlemsstaterne til Kommissionen alle relevante oplysninger, saa den kan udarbejde en beretning til forelaeggelse for Raadet om gennemfoerelsen af dette direktiv.  Artikel 14  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 11. december 1986.  Paa Raadets vegne  A. CLARK  Formand  (1) EFT nr. C 113 af 27. 4. 1984, s. 4.  (2) EFT nr. C 172 af 2. 7. 1984, s. 80.  (3) EFT nr. C 343 af 24. 12. 1984, s. 1.  (4) EFT nr. C 186 af 21. 7. 1982, s. 3.  (5) EFT nr. L 45 af 19. 2. 1975, s. 19.  (6) EFT nr. L 39 af 14. 2. 1975, s. 40.  (7) EFT nr. L 6 af 10. 1. 1979, s. 24.


Avis juridique important

|

32002L0037

Kommissionens direktiv 2002/37/EF af 3. maj 2002 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF med henblik på optagelse af ethofumesat som aktivt stof (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 117 af 04/05/2002 s. 0010 - 0012

Kommissionens direktiv 2002/37/EFaf 3. maj 2002om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF med henblik på optagelse af ethofumesat som aktivt stof(EØS-relevant tekst)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler(1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2002/18/EF(2), særlig artikel 6, stk. 1, ogud fra følgende betragtninger:(1) Ifølge Kommissionens forordning (EØF) nr. 3600/92 af 11. december 1992 om de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af første fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i Rådets direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2266/2000(4), skal der vedtages en liste over aktive stoffer i plantebeskyttelsesmidler, som skal vurderes med henblik på deres eventuelle optagelse i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Denne liste står i Kommissionens forordning (EF) nr. 933/94 af 27. april 1994 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 3600/92 for så vidt angår aktive stoffer i plantebeskyttelsesmidler og udpegning af rapporterende medlemsstater(5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2230/95(6), og omfatter ethofumesat.(2) Ethofumesats virkninger på menneskers sundhed og miljøet er blevet vurderet i henhold til forordning (EØF) nr. 3600/92 for en række anvendelsesformål, som anmelderne har foreslået. Ved forordning (EF) nr. 933/94, ændret ved forordning (EF) nr. 491/95(7), blev Sverige udpeget som rapporterende medlemsstat. Sverige forelagde i overensstemmelse med artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EØF) nr. 3600/92 Kommissionen de relevante vurderingsrapporter og henstillinger den 2. oktober 1998.(3) Vurderingsrapporten er blevet behandlet af medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed. Behandlingen blev afsluttet den 26. februar 2002 med Kommissionens reviderede vurderingsrapport om ethofumesat.(4) Ved behandlingen blev der ikke fastslået nogen uafklarede spørgsmål eller problemer, der ville have krævet høring af Den Videnskabelige Komité for Planter.(5) Det fremgår af de forskellige undersøgelser, at plantebeskyttelsesmidler, der indeholder ethofumesat, kan forventes generelt at opfylde kravene i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 91/414/EØF, især med hensyn til de anvendelsesformål, der er undersøgt og udførligt beskrevet i Kommissionens reviderede vurderingsrapport. Ethofumesat bør derfor optages i bilag I til nævnte direktiv for at sikre, at godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder ethofumesat, i alle medlemsstater kan finde sted i overensstemmelse med direktiv 91/414/EØF.(6) Kommissionens reviderede vurderingsrapport er nødvendig for medlemsstaternes rette gennemførelse af flere afsnit af de ensartede principper, der er fastlagt i direktiv 91/414/EØF. Medlemsstaterne bør derfor have pligt til at opbevare den endelige reviderede vurderingsrapport, så den, bortset fra fortrolige oplysninger, er tilgængelig for eller kan stilles til rådighed for interesserede parter. Hvis den reviderede vurderingsrapport skal ajourføres for at tage hensyn til den tekniske og videnskabelige udvikling, bør betingelserne for optagelsen af det pågældende stof i bilag I til direktiv 91/414/EØF også ændres i overensstemmelse med nævnte direktiv.(7) Før et aktivt stof optages i bilag I, bør medlemsstaterne og interesserede parter have en rimelig frist til at træffe de påkrævede forberedelser.(8) Efter optagelsen bør medlemsstaterne have en rimelig frist til at gennemføre bestemmelserne i direktiv 91/414/EØF med hensyn til plantebeskyttelsesmidler, der indeholder ethofumesat, bl.a. til på ny at vurdere de eksisterende godkendelser i henhold til direktiv 91/414/EØF for at sikre, at betingelserne vedrørende ethofumesat i bilag I til direktiv 91/414/EØF er opfyldt. Der bør fastsættes en længere periode for forelæggelse af hele dossieret for hvert plantebeskyttelsesmiddel, der opfylder kravene i bilag II og III til direktiv 91/414/EØF, og for genvurdering af det pågældende plantebeskyttelsesmiddel efter de ensartede principper i direktiv 91/414/EØF.(9) Direktiv 91/414/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.(10) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Bilag I til direktiv 91/414/EØF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.Artikel 2Medlemsstaterne opbevarer den reviderede vurderingsrapport om ethofumesat, bortset fra fortrolige oplysninger efter artikel 14 i direktiv 91/414/EØF, så den er tilgængelig for interesserede parter, eller stiller den til rådighed for dem efter udtrykkelig anmodning herom.Artikel 3Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 31. august 2003. De underretter straks Kommissionen herom.De anvender disse bestemmelser fra den 1. september 2003.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 41. For plantebeskyttelsesmidler, der indeholder ethofumesat, tager medlemsstaterne godkendelsen op til fornyet vurdering for at sikre, at betingelserne vedrørende ethofumesat i bilag I til direktiv 91/414/EØF er overholdt. Om nødvendigt ændrer eller tilbagekalder de godkendelsen i henhold til direktiv 91/414/EØF inden den 1. september 2003.2. Plantebeskyttelsesmidler, der indeholder ethofumesat som eneste aktive stof eller som et blandt flere aktive stoffer, der alle er opført i bilag I til direktiv 91/414/EØF den 1. marts 2003, tages op til fornyet vurdering af medlemsstaterne efter de ensartede principper i bilag VI til direktiv 91/414/EØF på grundlag af et dossier, der opfylder kravene i direktivets bilag III. På grundlag af vurderingen afgør de, om plantebeskyttelsesmidlet opfylder betingelserne i artikel 4, stk. 1, litra b), c), d) og e), i direktiv 91/414/EØF. Om nødvendigt og senest den 28. februar 2007 ændrer eller tilbagekalder de godkendelsen af hvert af disse plantebeskyttelsesmidler.Artikel 5Dette direktiv træder i kraft den 1. marts 2003.Artikel 6Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 3. maj 2002.På Kommissionens vegneDavid ByrneMedlem af Kommissionen(1) EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1.(2) EFT L 55 af 26.2.2002, s. 29.(3) EFT L 366 af 15.12.1992, s. 10.(4) EFT L 259 af 13.10.2000, s. 27.(5) EFT L 107 af 28.4.1994, s. 8.(6) EFT L 225 af 22.9.1995, s. 1.(7) EFT L 49 af 4.3.1995, s. 50.BILAGFølgende række indsættes sidst i tabellen i bilag I til direktiv 91/414/EØF:>TABELPOSITION>(1) Vurderingsrapporten indeholder yderligere oplysninger om det aktive stofs renhed og specifikation.


Avis juridique important

|

31992L0002

Kommissionens direktiv 92/2/EØF af 13. januar 1992 om prøveudtagningsproceduren og EF-analysemetoden i forbindelse med den officielle kontrol af dybfrosne levnedsmidlers temperatur

EF-Tidende nr. L 034 af 11/02/1992 s. 0030 - 0033 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 11 s. 0006  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 11 s. 0006

KOMMISSIONENS DIREKTIV 92/2/EOEF  af 13. januar 1992  om proeveudtagningsproceduren og EF-analysemetoden i forbindelse med den officielle kontrol af dybfrosne levnedsmidlers temperatur  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 89/108/EOEF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om dybfrosne levnedsmidler (1), saerlig artikel 11, og  ud fra foelgende betragtninger:  Dybfrosne levnedsmidlers temperatur boer kontrolleres;  medlemsstaterne kan benytte andre, videnskabeligt anerkendte metoder, forudsat dette ikke hindrer dybfrosne levnedsmidlers frie bevaegelighed, og konkurrencereglerne ikke aendres;  naar medlemsstaterne har kontrolleret den registrerede temperatur efter proceduren i Kommissionens direktiv 92/1/EOEF af 13. januar 1992 om temperaturkontrol i forbindelse med transport, opbevaring og oplagring af dybfrosne levnedsmidler (2) under  hensyntagen til de i artikel 5 i direktiv 89/108/EOEF fastsatte temperaturer, kan de foretage en destruktiv proeve, hvis der stadig er rimelig tvivl;  kontrollen er i overensstemmelse med Raadets direktiv 89/397/EOEF af 14. juni 1989 om offentlig kontrol med levnedsmidler (3), saerlig artikel 4 og 14;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Staaende Levnedsmiddelkomité -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  1. Medlemsstaterne fastsaetter, at proeveudtagningsproceduren og analysemetoden i forbindelse med den officielle kontrol af dybfrosne levnedsmidlers temperatur skal udfoeres efter bestemmelserne i dette direktivs bilag I og II.  2. Brug af analysemetoderne i dette direktivs bilag II kan imidlertid begraenses til tilfaelde, hvor inspektionen efterlader begrundet tvivl med hensyn til de temperaturgraenser, der er fastsat i direktiv 89/108/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af  medlemsstaternes lovgivning om dybfrosne levnedsmidler.  Artikel 2  Indfoerelsen af bestemmelserne i artikel 1, stk. 1, udelukker ikke, at medlemsstaterne kan benytte andre, videnskabeligt gyldige metoder, forudsat dette ikke hindrer den frie bevaegelighed for dybfrosne levnedsmidler, hvis overensstemmelse med  reglerne er blevet paavist ved hjaelp af metoden i dette direktivs bilag II.  Er der uoverensstemmelser, naar det gaelder fortolkningen af resultater, er det imidlertid de resultater, som er opnaaet ved hjaelp af Faellesskabets metoder, der har forrang.  Artikel 3  1. Medlemsstaterne saetter senest den 31. juli 1993 de love og administrative bestemmelser i kraft, som er noedvendige for at efterkomme dets bestemmelser.  De underretter straks Kommissionen herom.  2. Naar medlemsstaterne vedtager disse love og bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggoerelsen af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.  Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Bruxelles, den 13. januar 1992. Paa Kommissionens vegne  Martin BANGEMANN  Naestformand   (1) EFT nr. L 40 af 11. 2. 1989, s. 34. (2) Se side 28 i denne Tidende. (3) EFT nr. L 186 af 30. 6. 1989, s. 23.    BILAG I  PROCEDURE FOR PROEVEUDTAGNING AF DYBFROSNE LEVNEDSMIDLER  1. Udvaelgelse af pakker til inspektion  De udvalgte pakker skal vaere af en saadan type og en saadan maengde, at deres temperatur er repraesentativ for det inspicerede partis varmeste punkter.  1.1. Fryselagre  Proever til kontrol udtages paa flere kritiske punkter i fryselageret: i naerheden af doerene (oevre og nedre niveau), i midten af lageret (oevre og nedre niveau), naer returluften til koeleenheden. Produkternes oplagringstid boer tages i betragtning (af hensyn  til temperaturstabiliseringen).  1.2. Transport  a) Er det noedvendigt at udtage proever under transport:  udtages de fra forsendelsens top og bund i naerheden af hver doers eller dobbeltdoers aabningskant.  b) Proeveudtagning ved udlaesning:  der vaelges fire proever, blandt de kritiske punkter naevnt nedenfor:  - forsendelsens top og bund i naerheden af hver doers eller dobbeltdoers aabningskant  - forsendelsens bagerste hjoerner for oven (i et punkt saa langt vaek fra koeleenheden som muligt)  - forsendelsens midte  - midten af forsendelsens overflade (saa taet ved koeleenheden som muligt)  - oeverste og nederste hjoerne af forsendelsens forreste overflade (saa taet ved koeleenhedens luftreturneringssystem som muligt).  1.3. Frysediske  Der udtages en pakke til proevning fra hvert af frysediskens tre varmeste punkter.     BILAG II  METODER TIL MAALING AF TEMPERATUREN I DYBFROSNE LEVNEDSMIDLER BEREGNET TIL MENNESKEFOEDE  1. Anvendelsesomraade  Ifoelge artikel 1, stk. 2, foerste led, i direktiv 89/108/EOEF skal temperaturen overalt i produktet efter termisk stabilisering uafbrudt holdes paa - 18 °C celler derunder, eventuelt med kortvarige temperaturstigninger, som angivet i direktivets artikel 5.   2. Grundregel  Maaling af dybfrosne levnedsmidlers temperatur bestaar i noejagtig registrering af temperaturen i en stikproeve, der med passende udstyr udtages efter forskrifterne i bilag I.  3. Definition af temperatur  »Temperatur« betyder den paa det paagaeldende sted registererede temperatur paa maaleinstrumentets temperaturfoelsomme del.  4. Apparatur  4.1. Et termometrisk maaleinstrument  4.2. Produktgennemtraengningsinstrumenter  Der benyttes et spidst metalinstrument, f.eks. en issyl eller et haandbor, som er nemt at rengoere og desinficere, et mekanisk bor eller en spiral.  5. Almindelig specifikation for temperaturmaaleinstrumenterne  Maaleinstrumenterne skal vaere i overensstemmelse med foelgende specifikationer:  a) reaktionstiden skal paa tre minutter naa 90 % af forskellen mellem den foerste og sidste laesning  b) instrumentet skal have en noejagtighed paa ± 0,5 °C inden for omraadet fra - 20 °C til + 30 °C  c) maalenoejagtigheden maa ikke aendres med mere end 0,3 °C ved en omgivende temperatur inden for omraadet mellem - 20 °C og + 30 °C  d) instrumentet skal kunne registrere og vise temperaturforskelle paa indtil 0,1 °C  e) instrumentets noejagtighed skal kontrolleres med regelmaessige mellemrum  f) instrumentet skal vaere forsynet med en gyldig kalibreringsattest  g) temperatursonden skal nemt kunne renses  h) maaleinstrumentets temperaturfoelsomme del skal vaere udfoert, saa det sikrer god termisk kontakt med produktet  i) elektrisk udstyr skal vaere beskyttet mod uoenskede virkninger, som skyldes kondensering af fugtighed.  6. Maaleprocedure  6.1. Forkoeling af instrumenter  Temperaturmaalesonden og produktgennemtraengningsinstrumentet skal forkoeles, foer produktets temperatur maales.  Forkoelingsmetoden skal sikre, at begge instrumenters temperatur svarer saa noeje til produktets som muligt.  6.2. Forberedelse af proever til temperaturmaaling  Temperaturmaalingssonder kan som regel ikke traenge ind i dybfrosne produkter. Der maa derfor ved hjaelp af det forkoelede produktgennemtraengningsinstrument bores et hul i produktet, hvori sonden kan anbringes. Hullets diameter skal svare saa noeje som muligt  til sondens, og dets dybde afhaenger af produkttypen (som beskrevet i 6.3).  6.3. Maaling af produktets temperatur  Mens proeven forberedes og temperaturen maales, skal proeven befinde sig i det udvalgte afkoelede miljoe.  Maalingen udfoeres saaledes:  a) hvis produktets dimensioner tillader det, indfoeres den forkoelede sonde i produktet til en dybde af 2,5 cm fra dets overflade  b) er a) ikke mulig, indfoeres sonden til en dybde fra overfladen, som er mindst tre til fire gange sondens diameter  c) paa grund af visse levnedsmidler stoerrelse efter sammensaetning (det gaelder f.eks. groenaerter) kan der ikke bores hul i dem for at maale deres indre temperatur. I saa fald maales pakkens indre temperatur ved hjaelp af en skarp, forkoelet spidssonde, som  foeres ind til pakkens midte, for der at maale temperaturen i kontakt med levnedsmidlet  d) temperaturen aflaeses, naar den er blevet stabil.


Avis juridique important

|

32002L0004

Kommissionens direktiv 2002/4/EF af 30. januar 2002 om registrering af virksomheder, der holder æglæggende høner, og som er omfattet af Rådets direktiv 1999/74/EF

EF-Tidende nr. L 030 af 31/01/2002 s. 0044 - 0046

Kommissionens direktiv 2002/4/EFaf 30. januar 2002om registrering af virksomheder, der holder æglæggende høner, og som er omfattet af Rådets direktiv 1999/74/EFKOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 1999/74/EF af 19. juli 1999 om mindstekrav til beskyttelse af æglæggende høner(1), særlig artikel 7, ogud fra følgende betragtninger:(1) Direktiv 1999/74/EF fastlægger særlige krav til beskyttelse af æglæggende høner i forskellige produktionssystemer og overlader det til medlemsstaterne at vælge det system eller de systemer, der er mest velegnet.(2) I henhold til artikel 7 i direktiv 1999/74/EF skal medlemsstatens myndigheder registrere de virksomheder, der er omfattet af direktivets anvendelsesområde, under et kodenummer, som skal bidrage til at spore oprindelsen af de æg, der markedsføres til konsum.(3) Ifølge Rådets forordning (EØF) nr. 1907/90 af 26. juni 1990 om handelsnormer for æg(2), senest ændret ved forordning (EF) nr. 5/2001(3), er det obligatorisk at stemple æg med en kode, der angiver producentens kontrolnummer, så produktionsmetoden kan fastslås.(4) Produktionsmetoderne er defineret i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1274/91 af 15. maj 1991 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1907/90 om handelsnormer for æg(4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1651/2001(5), og også i Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler(6), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2491/2001(7), når det drejer sig om økologisk produktion.(5) Virksomhederne skal registreres under et kodenummer, for at æg, der markedsføres til konsum, skal kunne spores.(6) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Veterinærkomité -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 11. Medlemsstaternea) indfører en ordning til registrering af hvert produktionssted (i det følgende benævnt virksomhed), der er omfattet af direktiv 1999/74/EF, og tildeler dem et kodenummer i henhold til bilaget til dette direktivb) sørger for, at de nationale myndigheder for hver af disse virksomheder mindst får de oplysninger, der er fastsat i punkt 1 i bilaget, inden for en frist, som medlemsstaten fastsætter; fristen skal være lang nok til, at virksomhederne kan blive registreret i henhold til litra c)c) sørger for, at de virksomheder, som der er givet oplysninger om inden udløbet af den frist, som fastsættes i henhold til litra b), registreres og tildeles et kodenummer senest den 31. maj 2003.2. Medlemsstaterne fastsætter, at fra den 1. juni 2003a) må virksomheder, som der ikke inden udløbet af den fastsatte frist er givet oplysninger om i henhold til stk. 1, litra b), ikke længere fortsætte driftenb) må nye virksomheder ikke sættes i drift, før de er registreret og har fået tildelt et kodenummer.3. Medlemsstaterne sørger for, at de nationale myndigheder har adgang til det virksomhedsregister, som er oprettet i henhold til stk. 1, så de kan spore æg, der markedsføres til konsum.4. Medlemsstaterne sørger for, at myndighederne straks får meddelelse om ændringer af registrerede data, og at registret omgående ajourføres, når oplysningerne indgår.Artikel 2Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 31. marts 2003. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og administrative bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 30. januar 2002.På Kommissionens vegneDavid ByrneMedlem af Kommissionen(1) EFT L 203 af 3.8.1999, s. 53.(2) EFT L 173 af 6.7.1990, s. 5.(3) EFT L 2 af 5.1.2001, s. 1.(4) EFT L 121 af 16.5.1991, s. 11.(5) EFT L 220 af 15.8.2001, s. 5.(6) EFT L 198 af 22.7.1991, s. 1.(7) EFT L 337 af 20.12.2001, s. 9.BILAGDefinitionerne i artikel 2 i direktiv 1999/74/EF finder anvendelse i det omfang, der er behov herfor.1. DATA, DER SKAL REGISTRERESFor hver virksomhed skal mindst følgende data registreres:- virksomhed:- virksomhedens navn- adresse- den fysiske person (i det følgende benævnt bruger), der har ansvaret for de æglæggende høner:- navn- adresse- registreringsnummer på andre virksomheder, der er omfattet af direktiv 1999/74/EF, og som brugeren driver eller ejer- virksomhedens ejer, hvis denne er forskellig fra brugeren:- navn- adresse- registreringsnummer på andre virksomheder, der er omfattet af direktiv 1999/74/EF, og som ejeren ejer eller driver- yderligere oplysninger om virksomheden:- produktionsmetode(r), jf. de definitioner, der er nævnt i punkt 2.1- virksomhedens maksimumskapacitet angivet som det antal dyr, der er plads til samtidig; anvendes der forskellige produktionsmetoder, oplyses endvidere det maksimale antal dyr, der er plads til samtidig pr. produktionsmetode.2. KODENUMMERKodenummeret skal bestå af et ciffer, der angiver produktionsmetoden, jf. punkt 2.1, efterfulgt af landekoden, jf. punkt 2.2, og et identifikationsnummer, som medlemsstaten fastlægger til identifikation af virksomheden.2.1. Kode for produktionsmetodenVirksomhedens produktionsmetode(r), jf. definitionerne i forordning (EØF) nr. 2092/91, angives med følgende kode:>TABELPOSITION>Den produktionsmetode, der anvendes af virksomheder, som producerer i henhold til forordning (EØF) nr. 2092/91, angives med følgende kode:>TABELPOSITION>2.2. Kode for den registrerende medlemsstat>TABELPOSITION>2.3. Identifikation af virksomhedenHver enkelt medlemsstat indfører et system, så hver registreret virksomhed får tildelt et særskilt nummer, som kan anvendes til andre formål end dette direktivs formål, såfremt virksomhedens identifikation er sikret.Medlemsstaterne kan føje yderligere tegn til identifikationsnummeret, f.eks. til identifikation af individuelle flokke, der holdes i separate bygninger på en virksomhed.


Avis juridique important

|

31985L0511

Rådets direktiv 85/511/EØF af 18. november 1985 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge

EF-Tidende nr. L 315 af 26/11/1985 s. 0011 - 0018 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 19 s. 0209  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 39 s. 0033  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 19 s. 0209  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 39 s. 0033

RAADETS DIREKTIV af 18. november 1985 om faellesskabsforanstaltninger til bekaempelse af mund- og klovesyge  (85/511/EOEF) RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43 og 100,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og ud fra foelgende betragtninger:  En af Faellesskabets opgaver paa det vererinaere omraade er at forbedre husdyrbestandens sundhedstilstand for derved at sikre en bedre rentabilitet inden for produktionen;  mund- og klovesyge kan straks fra udbruddet antage en epizootisk karakter og medfoere en saa stor doedelighed og saa store forstyrrelser, at den vaesentligt kan forringe rentabiliteten af den samlede produktion af droevtyggere og svin;  der boer traeffes forholdsregler straks fra det tidspunkt, hvor der foreligger mistanke om sygdommen, saaledes at en oejeblikkelig og effektiv bekaempelse kan ivaerksaettes, saa snart mistanken er bekraeftet; denne bekaempelse boer tilpasses af de kompetente  myndigheder under hensyn til, om det paagaeldende land foerer en politik med sygdomsforebyggende vaccination paa hele dets omraade eller en del heraf; de medlemsstater, der foerer en saadan politik, kan give fritagelse for nedslagtning af dyr, som har  tilstraekkelig immunitetsdaekning mod mund- og klovesygevirus;  det maa straks fra udbruddet hindres at sygdommen breder sig, hvilket skal ske gennem noeje kontrol med transport eller flytning af dyr og med anvendelsen af produkter, der kan vaere kontaminerede, samt eventuelt ved vaccination;  sygdomsdiagnosen og typebestemmelse af det paagaeldende virus boer foretages af de paa omraadet ansvarlige laboratorier, og disse boer koordineres af et referencelaboratorium udpeget af Faellesskabet;  den vaccine, der anvendes i tilfaelde af noedvaccination, boer kontrolleres baade med hensyn til dens effektivitet og dens uskadelighed, idet samordningen varetages af et speciallaboratorium udpeget af Faellesskabet; forekommer der en virustype eller-variant  af sygdommen, som de saedvanlige vacciner i Faellesskabet yder utilstraekkelig beskyttelse mod, boer der traeffes saerlige samordnede foranstaltninger; det er noedvendigt, at de medlemsstater, som foretager vaccination, udarbejder fleraarige vaccinationsplaner,  som skal tages op til behandling og i givet fald samordnes paa faellesskabsplan;  der boer fastlaegges en procedure for et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen;  ordningen i dette direktiv er af forsoegsmaessig karakter og boer tages op til fornyet behandling paa baggrund af udviklingen i situationen - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   Artikel 1  I dette direktiv fastsaettes det, hvilke minimumsforanstaltninger der i tilfaelde af udbrud af mund- og klovesyge, uanset virustype, skal traeffes i Faellesskabet til bekaempelse af denne sygdom, dog med forbehold af faellesskabsbestemmelserne  vedroerende samhandelen inden for Faellesskabet.  Dette direktiv griber ikke ind i den sygdomsforebyggende vaccinationspolitik, der foeres i medlemsstaterne.   Artikel 2  I dette direktiv gaelder definitionerne i artikel 2 i direktiv 64/432/EOEF (4), i det omfang, det er noedvendigt.  Derudover forstaas ved a) dyr af modtagelige arter: droevtyggere eller tam- og vildsvin, der findes paa en bedrift,  b) dyr, der kan angribes af mund- og klovesyge: dyr af modtagelige arter, der ikke er vaccineret, eller som er vaccineret, men hos hvilke den kompetente myndighed anser immunitetsdaekningen for utilstraekkelig,  c) dyr, som er angrebet af mund- og klovesyge: dyr af modtagelige arter,  - hos hvilke der er konstateret kliniske symptomer eller post mortem-laesioner, der kan henfoeres til mund- og klovesyge, eller - hos hvilke mund- og klovesyge er officielt konstateret ved en laboratorieundersoegelse,  d) dyr, der mistaenkes for at vaere angrebet af mund- og klovesyge: dyr af modtagelige arter, der udviser kliniske symptomer eller post mortem-laesioner af en saadan art, at der er begrundet mistanke om, at der er tale om mund- og klovesyge,  e) dyr, der mistaenkes for at vaere kontamineret: dyr af modtagelige arter, der - ifoelge de foreliggende epizootiologiske oplysninger - kan have vaeret direkte eller indirekte udsat for mund- og klovesygevirus.   Artikel 3  Medlemsstaterne paaser, at mistanke om eller forekomst af mund- og klovesyge straks anmeldes til den kompetente myndighed i overensstemmelse med direktiv 82/894/EOEF (5).   Artikel 4  1. Saafremt der paa en bedrift befinder sig et eller flere dyr, der mistaenkes for at vaere angrebet af eller kontamineret med mund- og klovesyge, paaser medlemsstaterne at der straks ivaerksaettes officielle undersoegelser til bekraeftelse eller  afkraeftelse af tilstedevaerelsen af den paagaeldende sygdom, og navnlig at embedsdyrlaegen udtager eller lader udtage de relevante proever til undersoegelse paa laboratorium.  Saa snart mistanken er anmeldt, foranlediger den kompetente myndighed, at bedriften saettes under myndighedernes tilsyn, og at - der gennemfoeres en taelling af samtlige kategorier dyr af modtagelige arter, og at det specificeres for hver kategori, hvor mange dyr, der allerede er doede, eller som er angrebet af eller som mistaenkes for at vaere angrebet af eller kontamineret med  sygdommen; taellingen foeres à jour med tallene for dyr, der foedes eller doer i den periode, hvor der foreligger mistanke; oplysningerne fra denne taelling skal kunne fremvises paa forlangende og kan kontrolleres ved hvert besoeg,  - alle dyr af modtagelige arter paa bedriften holdes isoleret i deres stalde eller andre steder, hvor de kan isoleres,  - det forbydes at foere dyr af modtagelige arter til og fra bedriften,  - det forbydes at foere dyr af andre arter til og fra bedriften uden tilladelse fra den kompetente myndighed,  - det forbydes, at koed eller kroppe af dyr af modtagelige arter, eller foder, redskaber, genstande eller andet materiale, herunder uld eller affald, som kan overfoere mund- og klovesygen, forlader bedriften, medmindre den kompetente myndighed har givet  tilladelse dertil,  - det forbydes, at maelk forlader bedriften. Er oplagring paa bedriften et problem, kan den kompetente myndighed under veterinaermyndighedernes kontrol give tilladelse til, at maelken kan forlade bedriften og transporteres til en forarbejdningsvirksomhed  med henblik paa virusdraebende varmebehandling,  - personer kun faar adgang til eller forlader bedriften efter tilladelse fra den kompetente myndighed,  - indkoersel til og udkoersel fra bedriften kun sker efter tilladelse fra den kompetente myndighed, der fastsaetter betingelserne med henblik paa at undgaa viruspredning,  - der anvendes passende desinfektionsmidler ved indgange til og udgange fra de stalde, hvori dyr af modtagelige arter opholder sig, samt ved bedriftens ind- og udgange,  - der gennemfoeres en epizootiologisk undersoegelse i overensstemmelse med artikel 7 og 8.  2. Den kompetente myndighed kan bestemme, at de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger ogsaa skal gaelde for nabobedrifter, saafremt der paa grund af disses beliggenhed, markernes placering eller kontakt med dyr paa den bedrift, hvor der er mistanke om  sygdommen, skoennes at kunne vaere fare for eventuel kontamination.  3. De i stk. 1 og 2 omhandlede foranstaltninger ophaeves foerst, naar mistanken om mund- og klovesyge er officielt afkraeftet.   Artikel 5  Medlemsstaterne paaser, at den kompetente myndighed traeffer foelgende foranstaltninger, saa snart det er blevet bekraeftet, at et eller flere dyr som defineret i artikel 2, litra b), findes i en bedrift:  1. embedsdyrlaegen udtager enten selv eller foranlediger udtaget de relevante proever med henblik paa undersoegelse i de i bilag I omhandlede laboratorier, naar disse proever og undersoegelser ikke er blevet foretaget i den periode, hvor der forelaa mistanke, i  overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, foerste afsnit.  2. Foruden de foranstaltninger, der er naevnt i artikel 4, stk. 1, traeffes der omgaaende foelgende foranstaltninger:  a) i de medlemsstater eller omraader, hvor vaccination er forbudt,  - slaas samtlige dyr af modtagelige arter paa bedriften ned under offentlig kontrol paa en saadan maade, at enhver risiko for spredning af mund- og klovesygevirus undgaas,  - destrueres de paagaeldende dyr efter nedslagningen under offentlig kontrol paa en saadan maade, at enhver risiko for spredning af mund- og klovesygevirus undgaas,  - opspores koed af de dyr af modtagelige arter fra bedriften, der er slagtet mellem det tidspunkt, hvor sygdommen sandsynligvis er indslaebt paa bedriften, og det tidspunkt, hvor de officielle foranstaltninger gennemfoeres, i videst muligt omfang og  destrueres under offentlig kontrol paa en saadan maade, at enhver risiko for spredning af mund- og klovesygevirus undgaas,  - destrueres kroppe af dyr af modtagelige arter, der er doede paa bedriften, under offentlig kontrol paa en saadan maade, at enhver risiko for spredning af mund- og klovesygevirus undgaas,  - destrueres alt materiale, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, andet afsnit, femte led, eller underkastes en behandling, hvorved eventuel mund- og klovesygevirus uskadeliggoeres; denne behandling skal udfoeres i overensstemmelse med embedsdyrlaegens  anvisning,  - destrueres maelk og maelkeprodukter, saaledes at enhver risiko for spredning af mund- og klovesygevirus undgaas,  - skal stalde, disses omgivelser og koeretoejer, der har vaeret anvendt til transport, samt alt materiel, der kan vaere kontamineret, renses og desinficeres i overensstemmelse med artikel 10, efter fjernelse af dyr af modtagelige arter og materiale  omhandlet i artikel 4, stk. 1, andet afsnit, femte led,  - maa genindsaettelse paa bedriften af dyr af modtagelige arter tidligst finde sted 21 dage efter gennemfoerelsen af rensning og desinfektion i overensstemmelse med artikel 10,  - udfoeres der en epizootiologisk undersoegelse i overensstemmelse med artikel 7 og 8;  b) i de medlemsstater eller omraader, hvor der foeres en vaccinationspolitik i henhold til bestemmelserne i artikel 14,  i) - slaas alle bedriftens dyr af modtagelige arter ned og destrueres under officiel kontrol. Ved nedslagtning eller destruktion af dyrene traeffer medlemsstaterne de noedendige foranstaltninger til at undgaa enhver risiko for, at mund- og klovesygevirus  fortsat er tilstede og spredes samt enhver skadevirkning for miljoeet; isaer skal transporten af dyrene, saafremt nedslagtningen ikke foregaar paa stedet, foretages i specialindrettede koeretoejer for at undgaa enhver spredning af mund- og klovesygevirus;  - kan medlemsstaterne, naar bestemmelse af virustypen,-undertypen eller-varianten har fundet sted, eller de epidemiologiske oplysninger og data goer det muligt at sikre sig, at den anvendte vaccine giver forsvarlig immunitetsdaekning for den paagaeldende  virustype:  - begraense nedslagtningen og destruktionen til dyr af modtagelige arter, der kan angribes af mund- og klovesyge,  - tillade, at koedet og maelken fra de dyr, som hverken er angrebet af eller mistaenkt for at vaere angrebet af mund- og klovesyge, underkastes en passende varmebehandling under dyrlaegekontrol.  ii) skal de i afsnit i) omhandlede foranstaltninger ledsages af en vaccination eller fornyet vaccination af de resterende dyr i overensstemmelse med artikel 13, stk. 1;  iii) sker der tilsvarende anvendelse af de i litra a), tredje, fjerde og femte led, omhandlede foranstaltninger og, bortset fra tilfaelde af varmebehandling som omhandlet i afsnit i), af de i litra a), sjette led, omhandlede foranstaltninger;  3. Bestemmelserne i nr. 1 finder ikke anvendelse paa et sekundaert udbrud, der er epidemiologisk forbundet med et primaert udbrud, for hvilket der allerede er udtaget proever.  4. Den kompetente myndighed kan bestemme, at de i nr. 1 omhandlede foranstaltninger ogsaa skal gaelde for nabobedrifter, saafremt der paa grund af disses beliggenhed, markernes placering eller kontakt med dyr paa den bedrift, hvor sygdommen er konstateret,  skoennes at kunne vaere smittefare.   Artikel 6  1. For saa vidt angaar bedrifter, der bestaar af to eller flere adskilte produktionsenheder, kan den kompetente myndighed fravige kravene i artikel 5, nr. 2, litra a), foerste og andet led, og litra b), afsnit i), for saa vidt angaar sunde  produktionsenheder i en sygdomsramt bedrift, saafremt der foreligger bekraeftelse fra embedsdyrlaegen om, at disse produktionsenheders struktur og stoerrelse samt den virksomhed, der foregaar der, er af en saadan art, at produktionsenhederne med hensyn til  opstaldning, pasning og fodring er helt adskilt fra de oevrige, saaledes at mund- og klovesygevirus ikke kan sprede sig fra én produktionsenhed til en anden.  De samme foranstaltninger samt mulighed for at fravige kravene i artikel 5, nr. 2, litra a), sjette led, kan endvidere anvendes paa maelkeproduktionsenheder, saafremt malkningen i hver enhed foretages fuldstaendig adskilt fra malkningen i andre enheder.  2. I tilfaelde af anvendelse af stk. 1 fastsaetter medlemsstaterne de naermere bestemmelser for gennemfoerelsen heraf under hensyn til de veterinaerpolitimaessige garantier, der er givet. De underretter Kommissionen herom.  3. Der kan i henhold til fremgangsmaaden i artikel 16 traeffes afgoerelse om aendring af de i stk. 2 omhandlede foranstaltninger med henblik paa at sikre, at de samordnes med de af medlemsstaterne trufne foranstaltninger.   Artikel 7  Den epidemiologiske undersoegelse omfatter:  - hele den periode, hvori mund- og klovesyge kan vaere forekommet paa bedriften, foer der er sket anmeldelse eller har vaeret mistanke om smitte,  - en efterforskning af, hvorfra mund- og klovesyge paa bedriften kan stamme, og paa hvilke andre bedrifter der befinder sig dyr af modtagelige arter, som kan vaere blevet smittet fra samme kilde,  - faerdsel, transport eller flytning af personer, koeretoejer, dyr, dyrekroppe, koed, materiale eller udstyr, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, andet afsnit, femte led, som kan have befordret mund- og klovesygevirus til eller fra de paagaeldende bedrifter.   Artikel 8  1. a) De bedrifter, hvorfra mund- og klovesygen ifoelge embedsdyrlaegens konstatering eller skoen paa grundlag af bekraeftede oplysninger har kunnet overfoeres til den i artikel 4 naevnte bedrift som foelge af faerdsel eller transport af personer,  dyr, koeretoejer eller paa anden maade, og de bedrifter, hvortil sygdommen ifoelge embedsdyrlaegens konstatering eller skoen paa grundlag af bekraeftede oplysninger har kunnet overfoeres paa tilsvarende maade fra den i artikel 4 naevnte bedrift, saettes under  myndighedernes tilsyn i overensstemmelse med artikel 4. Dette tilsyn ophaeves foerst, naar mistanken om mund- og klovesyge i den i artikel 4 naevnte bedrift er officielt afkraeftet.  b) De bedrifter, hvorfra mund- og klovesygen ifoelge embedsdyrlaegens konstatering eller skoen paa grundlag af bekraeftede oplysninger har kunnet overfoeres til den i artikel 5 naevnte bedrift som foelge af faerdsel eller transport af personer, dyr, koeretoejer,  eller paa anden maade, saettes under myndighedernes tilsyn i overensstemmelse med artikel 4.  c) De bedrifter, hvortil mund- og klovesygen ifoelge embedsdyrlaegens konstatering eller skoen paa grundlag af bekraeftede oplysninger har kunnet overfoeres fra den i artikel 5 naevnte bedrift som foelge af faerdsel eller transport af personer, dyr, koeretoejer  eller paa anden maade, underkastes bestemmelserne i artikel 4.  2. Naar en bedrift er underkastet bestemmelserne i stk. 1, skal den kompetente myndighed i et tidsrum af 15 dage for de i stk. 1, litra a) og b), omhandlede bedrifter og 21 dage for de i stk. 1, litra c), omhandlede bedrifter forbyde, at der fjernes dyr  fra bedriften i andet oejemed end direkte transport til et slagteri under offentlig kontrol med henblik paa noedslagtning. Foer den paagaeldende tilladelse gives, skal embedsdyrlaegen have foretaget en undersoegelse af besaetningen, hvoraf det fremgaar, at der  ikke paa bedriften findes dyr, der er mistaenkt for at vaere angrebet med mund- og klovesyge.  3. Naar den kompetente myndighed finder, at forholdene tillader det, kan den begraense de i stk. 1, litra a) og b), fastsatte foranstaltninger til en del af bedriften og til de dyr, som befandt sig i denne del, saafremt dyrene har vaeret opstaldet, passet  og fodret fuldstaendig adskilt.   Artikel 9  1. Naar diagnosen mund- og klovesyge er officielt bekraeftet eller saa snart veterinaermyndighederne har begrundet mistanke, paaser medlemsstaterne, at den kompetente myndighed opretter en spaerrezone med en radius paa mindst tre km omkring den  sygdomsramte bedrift samt et iagttagelsesdistrikt med en radius paa mindst ti km. Ved afgraensningen af omraadet maa naturlige trafikhindringer og muligheder for kontrol tages i betragtning.  2. a) Foelgende foranstaltninger gaelder inden for spaerrezonen:  - der gennemfoeres en taelling af alle bedrifter med dyr af modtagelige arter, og disse bedrifter besoeges med jaevne mellemrum,  - faerdsel med modtagelige dyr paa offentlig eller privat vej, bortset fra bedriftens interne forbindelsesveje, forbydes,  - dyr af modtagelige arter maa i de foerste 15 dage kun fjernes fra den bedrift, hvor de befinder sig, for under offentlig kontrol at blive transporteret direkte til et slagteri inden for denne zone med henblik paa noedslagtning, eller, hvis der inden for  denne zone ikke findes et slagteri under dyrlaegekontrol, paa et slagteri, som den kompetente myndighed udpeger. En saadan transport kan kun tillades af den kompetente myndighed, efter at embedsdyrlaegen har undersoegt samtlige dyr af modtagelige arter paa  bedriften og konstateret, at der ikke forekommer dyr, der er mistaenkt for at vaere angrebet af mund- og klovesyge,  - erhvervsmaessig naturlig bedaekning forbydes,  - kunstig saedoverfoering forbydes i de foerste 15 dage, medmindre den foretages af landbrugeren selv med saed, der allerede findes paa bedriften, eller som er leveret direkte af en tyre- eller ornestation,  - markeder, dyrskuer og andre samlinger af dyr af modtagelige arter samt afhentning eller levering af dyr forbydes,  - bortset fra det i litra a), tredje led, andet punktum, omhandlede tilfaelde forbydes faerdsel med dyr af modtagelige arter, undtagen med jernbane eller ad hoved- eller motorvej.  b) foranstaltningerne inden for spaerrezonen opretholdes mindst 15 dage efter fjernelsen af samtlige dyr fra den bedrift, der omhandles i artikel 5, samt den foreloebige rensning og desinficering af denne som anfoert i artikel 10. De foranstaltninger, der  er fastlagt i stk. 3 for iagttagelsesdistriktet, gaelder dog fortsat inden for spaerrezonen i den i stk. 3, litra b), omhandlede periode.  3. a) Foelgende foranstaltninger gaelder i iagttagelsesdistriktet:  - der foretages en opgoerelse af alle bedrifter med dyr af modtagelige arter,  - faerdsel med dyr af modtagelige arter paa offentlig vej forbydes med undtagelse af dyr, der foeres til graesning,  - faerdsel med dyr af modtagelige arter i iagttagelsesdistriktet maa kun ske, efter at der er givet tilladelse hertil af den kompetente myndighed,  - dyrene maa ikke forlade iagttagelsesdistriktet i de foerste femten dage. Mellem den 15. og den 30. dag maa dyrene kun fjernes fra iagttagelsesdistriktet for at blive transporteret direkte til et slagteri under offentlig kontrol med henblik paa  noedslagtning. En saadan transport kan kun tillades af den kompetente myndighed efter en undersoegelse udfoert af embedsdyrlaegen paa alle bedriftens dyr, og hvoraf det fremgaar, at der ikke er dyr til stede, som er mistaenkt for at vaere angrebet af mund- og  klovesyge,  - erhvervsmaessig naturlig bedaekning forbydes,  - markeder, dyrskuer og andre samlinger af dyr af modtagelige arter forbydes.  b) Foranstaltningerne inden for iagttagelsesdistriktet opretholdes mindst 30 dage efter fjernelsen af samtlige dyr fra den i artikel 5 omhandlede bedrift samt den indledende rensning og desinficering af denne i overensstemmelse med artikel 10.   Artikel 10  Medlemsstaterne paaser, at - de desinficerende midler, der skal anvendes, samt koncentrationer af disse, godkendes officielt af den kompetente myndighed,  - rensningen og desinfektionen sker under offentlig kontrol, i overensstemmelse med embedsdyrlaegens instrukser.   Artikel 11  1. Medlemsstaterne paaser, at - laboratorieundersoegelser til paavisning af mund- og klovesyge udfoeres af et laboratorium i medlemsstaten, jf. bilag, som kan aendres eller suppleres efter fremgangsmaaden i artikel 17. Ved disse laboratorieundersoegelser skal der om noedvendigt og isaer ved  nyudbrud foretages bestemmelse af virustype,-undertype eller eventuelt-variant, som om noedvendigt kan bekraeftes at et af Faellesskabet udpeget referencelaboratorium,  - samordning af standarder og diagnosticeringsmetoder i den enkelte medlemsstat varetages af et af de i bilaget omhandlede nationale laboratorier,  - forbindelsen mellem de i foerste led omhandlede nationale laboratorier varetages af et referencelaboratorium udpeget af Faellesskabet.  2. Paa forslag af Kommissionen udpeger Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal, det i stk. 1 omhandlede referencelaboratorium inden den 1. januar 1987 og fastlaegger dets befoejelser og gennemfoerelsesbestemmelserne til stk. 1, andet led.   Artikel 12  Medlemsstaterne paaser,  - at dyr af modtagelige arter, der fjernes fra en bedrift, er maerkede, saaledes at det hurtigt kan fastslaas, fra hvilken bedrift dyrene stammer eller kommer, og hvordan de er transporteret. For visse dyrearters vedkommende, og med forbehold af artikel 13  i Raadets direktiv 80/217/EOEF af 22. januar 1980 om faellesskabsforanstaltninger til kontrol af klassisk svinepest (6), senest aendret ved direktiv 84/645/EOEF (7), kan den kompetente myndighed dog under saerlige omstaendigheder afhaengig af sundhedsforholdene  tillade andre maader, hvorpaa det hurtigt kan fastslaas, fra hvilken bedrift dyrene stammer eller kommer, samt hvordan de er transporteret. De naermere bestemmelser for identificering af dyrene eller paavisning af den bedrift, hvorfra dyrene stammer eller  kommer, fastsaettes af den kompetente myndighed,  - at ejeren eller indehaveren af dyr forpligtes til, efter anmodning fra den kompetente myndighed, at give denne oplysninger om, hvornaar dyrene er kommet til eller har forladt bedriften,  - at personer, der beskaeftiger sig med transport af eller handel med dyr af modtagelige arter, skal kunne give den kompetente myndighed oplysninger vedroerende transport eller flytning af de dyr, som de har transporteret eller solgt, og forelaegge  dokumentation for disse oplysninger.   Artikel 13  1. Konstateres der mund- og klovesyge paa en bedrift, kan foranstaltningerne til bekaempelse af sygdommen suppleres med vaccination af dyr af modtagelige arter paa de smittetruede bedrifter inden for et omraade, som afgraenses af den kompetente  myndighed.  2. I det i stk. 1 omhandlede tilfaelde paaser medlemsstaterne,  a) at vaccination eller revaccination af dyr af modtagelige arter paa de i artikel 4 omhandlede bedrifter forbydes, med forbehold af undtagelsen i artikel 5, nr. 2, litra b), i), andet led, eller nationale bestemmelser om sygdomsforebyggende vaccination  mod mund- og klovesyge af alle dyr af modtagelige arter eller en del heraf paa hele landets omraade eller en del heraf,  b) at serumbehandling forbydes,  c) at den type mund- og klovesygevaccine, der skal anvendes, og den maade, hvorpaa den skal anvendes, opfylder de almindelige henstillinger, der fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 16,  d) at den anvendte vaccine godkendes af den kompetente myndighed paa grundlag af den kontrol, der er foretaget i de nationale laboratorier, hvis virksomhed samordnes af det laboratorium, der er udpeget i henhold til artikel 14, stk. 3,  e) at enhver vaccine, der indfoeres fra tredjelande, opfylder de i litra c) omhandlede bestemmelser og kontrolleres som anfoert i litra d).  Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen, vedtager de naermere regler for samordning af standarder og kontrol af vaccine inden for Faellesskabet.  3. Optraeder der virustyper,-undertyper eller-varianter, som de almindeligt brugte vacciner ikke beskytter mod eller kun giver en utilstraekkelig beskyttelse mod, underretter den paagaeldende medlemsstat omgaaende Kommissionen og de oevrige medlemsstater  herom og meddeler, hvilke noedforanstaltninger den skoenner er noedvendige for en tilpasning af vaccinernes sammensaetning og deres anvendelse.  4. Hvis det under hensyn til de ovenfor omhandlede nationale foranstaltninger viser sig noedvendigt at fastsaette faellesskabsforanstaltninger, traeffes der beslutning herom efter fremgangsmaaden i artikel 16.   Artikel 14  1. De medlemsstater, som tillader mund- og klovesygevaccination, udarbejder en fleraarig vaccinationsplan, som de forelaegger Kommissionen og de oevrige medlemsstater i Den staaende Veterinaerkomité.  Af planen skal fremgaa:  i) - vaccinationshyppigheden,  - betingelserne og de naermere regler for fremstilling af og kontrol med de vacciner, som skal anvendes ved de forskellige tilfaelde af mund- og klovesyge,  - nummer i »beskyttelsesstandarden«,  - krydsimmunitetstest med de forskellige varianter,  - hvilke arter og kategorier af dyr som skal omfattes af vaccinationsplanen,  - kontrolbestemmelser for distribution, opbevaring, lagring og anvendelse af vaccine;  ii) - hvilke virusstammer, der er anvendt,  - hver af de anvendte vacciners saerlige egenskaber og sammensaetning.  2. Samordning af de i stk. 1, afsnit i), omhandlede foranstaltninger, som medlemsstaterne vedtager som led i deres nationale planer for mund- og klovesygevaccination, besluttes efter fremgangsmaaden i artikel 16 med henblik paa at goere disse  foranstaltninger mere effektive.  3. Inden den 1. januar 1987 udpeger Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal, paa forslag af Kommissionen det i artikel 13 omhandlede laboratorium og fastlaegger dets befoejelser, samt tager stilling til, hvilket laboratorium der skal foere  kontrol med vacciner og foretage krydsimmunitetstest.  4. Inden den 1. januar 1989 forelaegger Kommissionen Raadet en rapport med eventuelle forslag til regler for fremstilling og forhandling i Faellesskabet af mund- og klovesygevaccine samt forslag vedroerende tilvejebringelse af en faellesskabsreserve af mund-  og klovesygevaccine.   Artikel 15  Sker der en foruroligende udvikling af mund- og klovesyge i en af medlemsstaterne, hvor sygdommen trods de trufne foranstaltninger, isaer saadanne som er truffet i medfoer af artikel 13, viser tendens til udbredelse og optraeder uden for det  vaccinerede omraade, kan en medlemsstat, der ikke anvender sygdomsforebyggende vaccination paa hele eller en del af sit omraade, dog foretage saadan vaccination paa hele eller en del af sit omraade og anvende de i artikel 5, nr. 2, litra b), omhandlede  foranstaltninger paa dette omraade. Den underretter Kommissionen og de oevrige medlemsstater, naar den goer brug af denne mulighed.   Artikel 16  1. Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, indbringer formanden, enten paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstat, straks sagen for Den staaende Veterinaerkomité, i det foelgende benaevnt »komiteen«, der er nedsat ved  afgoerelse 68/361/EOEF (8).  2. I komiteen tildeles der medlemsstaternes stemmer vaegt i henhold til traktatens artikel 148, stk. 2. Formanden deltager ikke i afstemningen.  3. Kommissionens repraesentant forelaegger et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Komiteen afgiver udtalelse om disse foranstaltninger inden for en tidsfrist paa to dage. Udtalelsen vedtages med et flertal paa 54 stemmer.  4. Kommissionen vedtager foranstaltningerne og ivaerksaetter dem omgaaende, saafremt de er i overensstemmelse med komiteens udtalelse. Er de ikke i overensstemmelse med komiteens udtalelse, eller foreligger der ikke nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen  straks Raadet forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet vedtager foranstaltningerne med kvalificeret flertal.  Har Raadet ikke truffet afgoerelse inden 15 dage efter forelaeggelsen af forslaget, vedtager Kommissionen de foreslaaede foranstaltninger og ivaerksaetter dem omgaaende, medmindre Raadet har udtalt sig med simpelt flertal mod de paagaeldende foranstaltninger.   Artikel 17  1. Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, indbringer formanden, enten paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstat, straks sagen for komiteen.  2. I komiteen tildeles der medlemsstaternes stemmer vaegt i henhold til traktatens artikel 148, stk. 2. Formanden deltager ikke i afstemningen.  3. Kommissionens repraesentant forelaegger et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Komiteen afgiver udtalelse om disse foranstaltninger inden for en tidsfrist, der fastsaettes af formanden under hensyn til, hvor meget sagen haster. Udtalelsen  vedtages med et flertal paa 54 stemmer.  4. Kommissionen vedtager foranstaltningerne og ivaerksaetter dem omgaaende, hvis de er i overensstemmelse med komiteens udtalelse. Er de ikke i overensstemmelse med komiteens udtalelse, eller foreligger der ikke nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen  straks Raadet forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet vedtager foranstaltningerne med kvalificeret flertal.  Har Raadet ikke truffet afgoerelse inden tre maaneder efter forelaeggelsen af forslaget, vedtager Kommissionen de foreslaaede foranstaltninger og ivaerksaetter dem omgaaende, medmindre Raadet har udtalt sig med simpelt flertal mod de paagaeldende foranstaltninger.    Artikel 18  Paa grundlag af en rapport fra Kommissionen om erfaringerne i forbindelse med bekaempelse af mund- og klovesyge og eventuelle forslag i forbindelse hermed foretager Raadet iden den 1. januar 1990 en gennemgang af forholdene med henblik paa en  videre harmonisering paa omraadet.   Artikel 19  Medlemsstaterne saetter de fornoedne love og administrative forskrifter i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 1987.   Artikel 20  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 18. november 1985.  Paa Raadets vegne M. FISCHBACH Formand  (1) EFT nr. C 248 af 22. 9. 1982, s. 3.(2) EFT nr. C 242 af 12. 9. 1983, s. 128.(3) EFT nr. C 77 af 21. 3. 1983, s. 5.(4) EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 1977/64.(5) EFT nr. L 378 af 31. 12. 1982, s. 58.(6) EFT nr. L 47 af 21. 2. 1980, s.  11.(7) EFT nr. L 339 af 27. 12. 1984, s. 33.(8) EFT nr. L 255 af 18. 10. 1968, s. 23.    BILAG  LISTE OVER MUND- OG KLOVESYGELABORATORIER I MEDLEMSSTATERNE BELGIEN OG LUXEMBOURG: Institut national de recherches vétérinaires, Groeselenberg 99, 1180 Bruxelles DANMARK: Statens veterinaere Institut for Virusforskning, Lindholm ITALIEN: Istituto zooprofilattico sperimentale della Lombardia e dell'Emilia Romagna, Brescia Istituto superiore della Sanità, Roma DET FORENEDE KONGERIGE OG IRLAND: Animal Virus Research Institute, Pirbright Woking, Surrey FRANKRIG: Laboratoire national de pathologie bovine, Lyon GRAEKENLAND: Institoyto Afthodoys Pyretoy, Agia Paraskevi Attikis.  FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND: Bundesforschungsanstalt fuer Viruskrankheiten der Tiere, Tuebingen NEDERLANDENE: Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad SPANIEN: Laboratorio Central de Sanidad Animal, Madrid PORTUGAL: Laboratório Nacional de Investigaçao Veterinária, Lisboa


Avis juridique important

|

31982L0885

Rådets direktiv 82/885/EØF af 10. december 1982 om ændring af direktiv 78/170/EØF om ydelsen i varmeproducerende anlæg, der anvendes til rumopvarmning og produktion af varmt vand i nye eller allerede eksisterende ikke-industrielle bygninger, samt om isolering af fordelingsledninger for varme og varmt brugsvand i ikke-industrielt nybyggeris

EF-Tidende nr. L 378 af 31/12/1982 s. 0019 - 0023 den spanske specialudgave: Kapitel 12 bind 4 s. 0088  den portugisiske specialudgave: Kapitel 12 bind 4 s. 0088  den finske specialudgave: kapitel 12 bind 2 s. 0060  den svenske specialudgave: kapitel 12 bind 2 s. 0060

RAADETS DIREKTIV af 10. december 1982 om aendring af direktiv 78/170/EOEF om ydelsen i varmeproducerende anlaeg, der anvendes til rumopvarmning og produktion af varmt vand i nye eller allerede eksisterende ikke-industrielle bygninger, samt om  isolering af fordelingsledninger for varme og varmt brugsvand i ikke-industrielt nybyggeri   (82/885/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 103,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (2), og ud fra foelgende betragtninger:  Raadets direktiv 78/170/EOEF (3) paabyder medlemsstaterne at traeffe alle noedvendige foranstaltninger med henblik paa, at ethvert nyt varmeproducerende anlaeg, der anvendes til rumopvarmning og/eller produktion af varmt vand i nye eller allerede eksisterende  ikke-industrielle bygninger, opfylder bestemte krav til mindste ydeevne;  det naevnte direktiv foreskriver, at overholdelsen af disse krav skal sikres ved en kontrol af anlaeggene enten paa fabrikationsstadiet eller ved deres installation;  det er yderligere fastsat, at varmetab i varmeproducerende anlaeg, som kontrolleres ved installationen, ikke maa overstige en stoerrelse, som fastsaettes af medlemsstaterne;  det bestemmes imidlertid, at anlaeg, som ikke kan underkastes kontrol paa fabrikationsstadiet, skal indgaa i et senere forslag udarbejdet efter passende tekniske undersoegelser;  da disse undersoegelser nu er gennemfoert, boer der vedtages passende bestemmelser vedroerende de naevnte anlaeg;  resultatet af de paagaeldende undersoegelser er, at der boer aabnes mulighed for en vis frist mellem installationstidspunktet for et anlaeg, som ikke har kunnet kontrolleres paa fabrikationsstadiet, og tidspunktet for kontrollen paa installationsstedet;  derudover har disse undersoegelser gjort det muligt at udarbejde praktiske forskrifter for fremgangsmaaden ved vurdering paa stedet af ydelsen i varmeproducerende anlaeg, som anvender flydende eller gasformigt braendsel, og som kontrolleres i forbindelse med  installationen;  kontrol af de paagaeldende anlaeg boer derfor ske i overensstemmelse med de naevnte forskrifter, som udgoer en mindste faelles basis for hele Faellesskabet; bestemmelserne i forskrifterne gaelder ikke for varmeproducerende anlaeg, som anvender fast braendsel;  det boer vaere let at efterproeve, om bestemmelserne vedroerende kontrol i forbindelse med installationen er overholdt, ved anbringelse af en dataplade svarende til den, som anvendes for varmeproducerende anlaeg, der kontrolleres paa fabrikationsstadiet;  denne plade vil kunne erstattes af kontrolrapporten; dersom ydeevnen er for lille eller varmetabene for store, skal rapporten fremsendes til den kompetente administrative myndighed;  gennemfoerelsesforanstaltningerne til dette direktiv boer omfatte foranstaltninger vedtaget i forbindelse med den indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning paa de omraader, som beroeres af direktivet, og de boer lette det harmoniserings- og  standardiseringsarbejde, som er eller vil blive gennemfoert paa disse omraader inden for Faellesskabet eller paa internationalt plan;  direktiv 78/170/EOEF boer derfor aendres - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   Artikel 1  I direktiv 78/170/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. I artikel 1, stk. 1, foerste afsnit, laeses slutningen saaledes: »opfylder oekonomisk forsvarlige mindstekrav til ydeevne.«.  2. Artikel 1, stk. 1, fjerde afsnit, affattes saaledes:  »Elektriske modstandsvarmegeneratorer, varmepumper og tilslutninger til fjernvarmeanlaeg medregnes ikke.«.  3. Artikel 1, stk. 1, sidste afsnit, udgaar.  4. I artikel 1 indsaettes som stk. 3a og 3b:  »3a. Varmeproducerende anlaeg, som underkastes kontrol ved installationen, og som ikke opfylder mindstekravene til ydeevne, goeres til genstand for en afgoerelse fra den kompetente administrative myndighed, der kan gaa saa vidt, at anlaegget saettes ud af  drift; er kravene opfyldt, attesteres dette ved hjaelp af en dataplade, der som et minimum baerer de oplysninger, der er naevnt i stk. 3, dog med undtagelse af sidste led vedroerende forbrug ved anlaeggets varmeeffekt.  Den i femte led foreskrevne oplysning om det varmebaerende mediums maksimale temperatur kan undlades, hvis temperaturen er naermere angivet i et andet dokument.  Kontrolorganet skal give brugeren en kontrolrapport, der er udformet i overensstemmelse med en af medlemsstaten fastsat model; denne rapport skal navnlig indeholde de oplysninger, der skal anfoeres paa den i foerste afsnit omhandlede dataplade; rapporten  kan erstatte pladen.  Naar det af kontrolrapporten fremgaar, at det varmeproducerende anlaeg ikke opfylder mindstekravene til ydeevne, fremsender kontrolorganet til den kompetente administrative myndighed et eksemplar heraf. For hvert varmeproducerende anlaeg fra en anden  medlemsstat i Faellesskabet skal den kompetente administrative myndighed paa kontrolstedet, med ejerens samtykke, til leverandoeren efter dennes anmodning herom udlevere en genpart af kontrolrapporten.  3b. Kontrol af varmeproducerende anlaeg ved installationen sker i overensstemmelse med bestemmelserne i de praktiske forskrifter, der er knyttet som bilag til dette direktiv. Disse bestemmelser udgoer en mindste faelles basis for fremgangsmaaden ved kontrol  inden for hele Faellesskabet. De kan suppleres ved bestemmelser vedtaget af medlemsstaterne, men saadanne bestemmelser kan hverken ophaeve forskrifterne eller vaere i modstrid hermed. De gaelder hverken for varmeproducerende anlaeg, som anvender fast  braendsel, eller for kondenserende kedler.«.  5. Artikel 1, stk. 4, affattes saaledes:  »4. For varmeproducerende anlaeg, som er undergivet kontrol ved installationen, har medlemsstaterne mulighed for i stedet for mindstekrav til ydeevne at fastsaette maksimumssatser for energitab i overensstemmelse med punkt 3.1 i de praktiske forskrifter.   I saa fald anvendes bestemmelserne i stk. 3a og 3b.«.   Artikel 2  Direktiv 78/170/EOEF suppleres med bilaget til naervaerende direktiv.   Artikel 3  Medlemsstaterne vedtager foranstaltningerne vedroerende kontrol af varmeproducerende anlaeg ved installationen senest 18 maaneder efter meddelelsen af dette direktiv.   Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 10. december 1982.  Paa Raadets vegne G. FENGER MOELLER Formand   (1) EFT nr. C 175 af 14. 7. 1980, s.. 12.(2) EFT nr. C 300 af 18. 11. 1980, s.. 6.(3) EFT nr. L 52 af 23. 2. 1978, s.. 32.     BILAG   PRAKTISKE FORSKRIFTER FOR KONTROL PAA INSTALLATIONSTIDSPUNKTET AF YDEEVNEN I VARMEPRODUCERENDE ANLAEG, DER ANVENDER FLYDENDE ELLER GASFORMIGT BRAENDSEL TIL RUMOPVARMNING OG/ELLER PRODUKTION AF VARMT BRUGSVAND I IKKE-INDUSTRIELLE  BYGNINGER FREMGANGSMAADE VED AFPROEVNING OG BESTEMMELSE AF TAB 1. GENERELLE BESTEMMELSER 1.1. For varmeproducerende anlaeg, som kan anvende forskellige (flydende eller gasformige) braendselstyper, skal afproevningen foretages med braendsel af hver enkelt type, som er specificeret af fabrikanten, og som staar til raadighed paa  afproevningstidspunktet.  1.2. Aftraeksroeret for roeggassen skal vaere forsynet med et hul, der muliggoer indfoering af maalesonder og udtagning af proever af roeggassen.  1.3. Noejagtigheden af hver maaling skal vaere saadan, at den enkelte medlemsstats krav om total maalenoejagtighed opfyldes.  1.4. Afproevningen skal finde sted inden for en rimelig frist efter installationen og fortrinsvis ved anlaeggets nominelle varmeydelse. Er dette ikke muligt, anvendes den naermeste driftsindstilling. Har anlaegget to eller flere driftsindstillinger, kan der  paa medlemsstaternes foranledning ligeledes foretages en afproevning ved formindsket ydelse. Den anvendte driftsindstilling vurderes efter en anerkendt metode.  1.5. Ydeevnen udtrykkes, hvad enten den bestemmes ved den direkte eller den indirekte metode, i procent paa grundlag af den nedre eller oevre braendvaerdi af det braendsel, der indsproejtes i braenderen ved den driftsindstilling, der er vurderet som angivet i  punkt 1.4.  2. AFPROEVNINGSBETINGELSER 2.1. Forberedelse af anlaegget 2.1.1. Det paahviler brugeren, eventuelt med bistand fra fabrikanten og/eller installatoeren, inden afproevningen at foretage den rensning, justering og indstilling af anlaegget, som han anser for noedvendig. De kompetente administrative myndigheder kan goere  en saadan rensning obligatorisk.  2.1.2. Taetheden af anlaeg og af forbindelse til roegkanal kontrolleres.  2.2. Anlaegsbeskrivelse 2.2.1. Foer afproevningen registreret kontrolorganet, i det foelgende benaevnt »organet«, alle data, der er noedvendige for identifikation af anlaegget, og i hvert fald de kendetegn eller specifikationer, der er anfoert paa datapladen og/eller i de monterings-  og brugsvejledninger, der udleveres til brugeren, og som vedroerer fabrikant, fabrikation, fremstillingsaar og varmeeffekt.  2.2.2. Organet skal kontrollere, at de noedvendige betingelser er opfyldt, saaledes at der ikke under afproevningen indtraeder forstyrrelser, som kan oedelaegge dennes vaerdi. Med henblik herpaa anmoder det saerlig brugeren om at fremlaegge certifikater - eller  andre former for bevis - hvorved det attesteres, at den sikkerhedskontrol, som fyringsudstyret og lokalet hertil er undergivet, har fundet sted. Denne betingelse kan betragtes som opfyldt i de medlemsstater, hvor et anlaeg ikke kan installeres og saettes  i drift uden forudgaaende sikkerhedskontrol. Hvis en saadan kontrol ikke kraeves efter national lovgivning, kan organet kraeve en rimelig sikkerhed for, at kontrollen kan ske under betryggende forhold.  Er betingelserne i ovennaevnte punkter ikke opfyldt paa tilfredsstillende maade, kan organet naegte at udfoere kontrollen; i saa fald udarbejder det en ad hoc-rapport.  2.3. Forberedende drift 2.3.1. Foer afproevningen kan organet indledningsvis saette anlaegget i gang for at kontrollere og indstille det maaleudstyr, der er anbragt med henblik paa kontrollen. Organet skal sikre sig, at alle maalinger foretages med den kraevede noejagtighed. Saafremt  organet benytter sig af visse maaleinstrumenter, som udgoer en del af installationens normale udstyr, skal det specielt kontrollere, at disse opfylder noejagtigheds- og paalidelighedskravene.  2.3.2. Det paahviler brugeren, med bistand fra fabrikanten og/eller installatoeren og med bemyndigelse hertil fra anlaeggets ejer, at foretage de eventuelt noedvendige sidste indstillinger af anlaegget og give alle supplerende forklaringer i forbindelse med  de forskellige vejledninger, saaledes at afproevningen kan finde sted under de bedst mulige forhold.  2.4. Afproevning 2.4.1. For saa vidt angaar afproevningen har organet enekompetence.  2.4.2. Afproevningen gennemfoeres under stationaer drift, idet braendsels- og lufttilfoersel holdes konstant.  2.4.3. Organet foretager under afproevningen de obligatoriske maalinger, der er omhandlet i punkt 3, og i givet fald de fakultative maalinger, der er omhandlet i punkt 4. Det udarbejder en rapport som foreskrevet i punkt 5.  3. BESTEMMELSE AF ROEGGASTAB 3.1. Maaling af tab gennem fri varme Naar ydeevnen er bestemt ved den indirekte metode, har organet befoejelse til at maale procentindholdet (i volumen) enten af kuldioxyd eller oxygen i roeggassen.  Det anvender derefter en formel, der ud over forskellen mellem forbraendingsluftens temperatur og roeggastemperaturen ogsaa indeholder passende konstanter. Formelen og konstanterne boer vaere offentliggjort af den medlemsstat, under hvilken organet henhoerer,  eller fastsat ved en norm.  Hvis der ikke foreligger officielle regler eller en norm, kan tab gennem fri varme beregnes ud fra braendslets sammensaetning og braendvaerdi samt volumen af luftoverskud, ved anvendelse af tabeller for forbraendingsgassers varmefylde, som udarbejdet af Den  12. verdenskongres for Gas (dok. IGU/E/17/73).  Ovennaevnte fremgangsmaade finder ikke anvendelse paa kondenserende kedler.  3.2. Maaling af roeggassens sodningsgrad Organet foretager denne maaling, naar anlaegget bruger flydende braendsel eller LPG (liquefied petroleum gas) indsproejtet i flydende form; maalingen sker ved hjaelp af et passende apparatur; resultatet udtrykkes i det konventionelle sodtal (skala fra 0 til  9).  4. ANDRE EFTERPROEVNINGER (FAKULTATIVE) 4.1. Spor af carbonoxid Organet kan bemyndiges til at undersoege, om roeggassen fra anlaegget indeholder carbonoxid i et saadant omfang, at det kan paavirke resultaterne af den maaling, der foretages i overensstemmelse med punkt 3.1.  4.2. Overfladetab I de medlemsstater, hvor der ikke findes lovgivning, tekniske regler eller andre bestemmelser paa dette omraade, kan organet bemyndiges til at beregne overfladetabet paa grundlag af de tal, der opgives af fabrikanten og/eller paa grundlag af de  overfladetemperaturer, der konstateres ved kontrollen.  5. AFPROEVNINGSRAPPORT Efter afproevningen udarbejder organet en rapport, der er udformet i overensstemmelse med den af medlemsstaten fastsatte model, og som indeholder oplysninger om anlaeggets vigtigste kendetegn, de udfoerte maalinger, den formel, der er anvendt ved beregning  af tab og det varmeproducerende anlaegs ydeevne.