Avis juridique important

|

31996L0038

Kommissionens Direktiv 96/38/EF af 17. juni 1996 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 76/115/EØF om sikkerhedsselers forankringer i motordrevne køretøjer (Tekst af betydning for EØS)

EF-Tidende nr. L 187 af 26/07/1996 s. 0095 - 0105

KOMMISSIONENS DIREKTIV 96/38/EF af 17. juni 1996 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 76/115/EØF om sikkerhedsselers forankringer i motordrevne køretøjer (Tekst af betydning for EØS) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 vedrørende typegodkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 95/54/EF (2), særlig artikel 13, stk. 2,under henvisning til Rådets direktiv 76/115/EØF af 18. december 1975 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om motordrevne køretøjers forankringer til sikkerhedsseler (3), senest ændret ved Kommissionens direktiv 90/629/EØF (4), særlig artikel 3, ogud fra følgende betragtninger:Direktiv 76/155/EØF er et af særdirektiverne under den EØF-typegodkendelsesprocedure, der er fastlagt ved direktiv 70/156/EØF; følgelig finder bestemmelserne i direktiv 70/156/EØF om køretøjers systemer, komponenter og separate tekniske enheder også anvendelse i nærværende direktiv;i direktiv 70/156/EØF, særlig artikel 3, stk. 4, og artikel 4, stk. 3, kræves det, at der til hvert særdirektiv knyttes et oplysningsskema, der indeholder de relevante punkter i bilag I til nævnte direktiv, og en typegodkendelsesattest, der er baseret på bilag VI til samme direktiv, således at typegodkendelser kan edb-registreres;der kan ydes passagerer bedre beskyttelse mod at blive slynget ud i tilfælde af en ulykke ved mindst at påbyde hoftesele med retraktor på alle fremad- og bagudvendende siddepladser i motorkøretøjer af klasse M2 og M3, som fastlagt i Kommissionens direktiv 90/628/EØF (5) (bortset fra køretøjer, der er særligt indrettet til kørsel i byområder med stående passagerer);gennemførelse af en ændring af Rådets direktiv 77/541/EØF (6), senest ændret ved direktiv 90/628/EØF, hvorved sådanne hofteseler påbydes i køretøjer M2 og M3, forudsætter tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 74/408/EØF (7), senest ændret ved direktiv 81/577/EØF (8), hvad angår sædernes styrke og af nærværende direktiv hvad angår forankringer til sikkerhedsseler;der henvises til Rådets direktiv 74/60/EØF vedrørende motordrevne køretøjers indre indretning (9), senest ændret ved Kommissionens direktiv 78/632/EØF (10);bestemmelserne i nærværende direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra det Udvalg for Tilpasning til Den Tekniske Udvikling, som nedsattes ved direktiv 70/156/EØF -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 I direktiv 76/115/EØF foretages følgende ændringer:1. Artikel 1 affattes således:»Artikel 1Dette direktiv finder anvendelse på forankringer til sikkerhedsseler for voksne på fremad- eller bagudvendende sæder i motorkøretøjer.«2. I artikel 2 ændres udtrykket »bilag I« til udtrykket »bilag II A«.3. I artikel 3 og 4 ændres udtrykket »bilag I, III og IV« til udtrykket »bilagene«.4. Bilagene ændres i overensstemmelse med bilaget til nærværende direktiv.Artikel 2 1. Fra den 1. januar 1997 kan medlemsstaterne ikke af grunde, der vedrører køretøjets forankringer til sikkerhedsseler:- nægte EØF-typegodkendelse eller national typegodkendelse af en køretøjstype, eller- forbyde registrering, salg eller første ibrugtagning af motordrevne køretøjerhvis forankringerne i den pågældende køretøjstype eller i de pågældende køretøjer opfylder kravene i direktiv 76/115/EØF som ændret ved nærværende direktiv.2. Fra den 1. oktober 1999 for køretøjer i klasse M2 med en tilladt totalmasse på højst 3 500 kg og fra 1. oktober 1997 for alle øvrige køretøjer har medlemsstaterne:- ikke ret til at meddele EØF-typegodkendelse, og- mulighed for at nægte national godkendelseaf en køretøjstype med begrundelse i seleforankringerne, hvis kravene i direktiv 76/115/EØF, som ændret ved nærværende direktiv, ikke er opfyldt.3. Fra den 1. oktober 2001 for køretøjer i klasse M2 med en tilladt totalmasse på højst 3 500 kg og fra 1. oktober 1999 for alle øvrige køretøjer i klasse M:- skal medlemsstaterne anse typeattester, der ledsager fabriksnye køretøjer i henhold til bestemmelserne i direktiv 70/156/EØF, for ugyldige til det i samme direktivs artikel 7, stk. 1, nævnte formål- kan medlemsstaterne nægte registrering, salg og ibrugtagning af fabriksnye køretøjer, hvis de ikke er ledsaget af en typeattest i overensstemmelse med direktiv 70/156/EØFmed begrundelse i seleforankringerne, hvis kravene i direktiv 76/115/EØF, som ændret ved nærværende direktiv, ikke er opfyldt.Artikel 3 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 31. december 1996. De underretter straks Kommissionen herom.Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 4 Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 5 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juni 1996.På Kommissionens vegneMartin BANGEMANNMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.(2) EFT nr. L 266 af 8. 11. 1995, s. 1.(3) EFT nr. L 24 af 30. 1. 1976, s. 6.(4) EFT nr. L 341 af 6. 12. 1990, s. 14.(5) EFT nr. L 341 af 6. 12. 1990, s. 1.(6) EFT nr. L 220 af 29. 8. 1977, s. 95.(7) EFT nr. L 221 af 12. 8. 1974, s. 1.(8) EFT nr. L 209 af 29. 7. 1981, s. 34.(9) EFT nr. L 38 af 11. 2. 1974, s. 2.(10) EFT nr. L 206 af 29. 7. 1978, s. 26.BILAG 1) Der tilføjes følgende bilagsfortegnelse:»BILAGSFORTEGNELSEBILAG I: Definitioner, begæring om EØF-standardtypegodkendelse, EØF-standardtypegodkendelse, specifikationer, afprøvninger, produktionens overensstemmelse, instruktionerTillæg 1: Mindste antal forankringspunkterTillæg 2: Placering af nedre forankringer - kun krav til vinklerTillæg 3: OplysningsskemaTillæg 4: TypegodkendelsesattestBILAG II: Placering af effektive seleforankringerBILAG III: Trækanordning«.2) Bilag I ændres som følger:- Efter punkt 1.14 tilføjes et nyt punkt med følgende ordlyd:»1.15. »Referenceområde«, området mellem to lodrette planer, som har en indbyrdes afstand på 400 mm, er symmetriske om H-punktet og er bestemt ved drejning af den i direktiv 74/60/EØF, bilag II beskrevne hovedform fra lodret til vandret omkring et punkt 127 mm foran H-punktet. Hovedformen skal være placeret som beskrevet i nævnte bilag og være indstillet til sin største længde på 840 mm.«- Punkt 2.1 affattes således:»2.1. Ansøgning om typegodkendelse af en køretøjstype i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 3, stk. 4, for så vidt angår forankringer til sikkerhedsseler skal indgives af køretøjets fabrikant.«- Punkt 2.2 affattes således:»2.2. Tillæg 3 indeholder en model for oplysningsskemaet.«- Punkt 2.2.1 til 2.2.5 udgår.- Punkt 3 affattes således:»3. Meddelelse af EØF-typegodkendelse3.1. Hvis de relevante bestemmelser er opfyldt, meddeles EØF-typegodkendelse i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 4, stk. 3 eller 4.3.2. En model af EØF-typegodkendelsesattesten findes i bilag 4.3.3. Hver godkendt køretøjstype tildeles et godkendelsesnummer i overensstemmelse med direktiv 70/156/EØF, bilag VII. En medlemsstat må ikke tildele samme nummer til to forskellige køretøjstyper.«- I punkt 4.1 ændres udtrykket »bilag III« til udtrykket »bilag II«.- Punkt 4.3.1 affattes således:»4.3.1. Køretøjer i klasse M og N (bortset fra køretøjer i klasse M2 og M3, som er særligt indrettet til kørsel i byområder med stående passagerer) skal være udstyret med seleforankringer, der opfylder kravene i nærværende direktiv.«- Punkt 4.3.2 affattes således:»4.3.2. Hver fremad- og bagudvendende siddeplads skal mindst have det i tillæg 1 angivne antal seleforankringer.«- I punkt 4.3.5 erstattes symbolet »>REFERENCE TIL EN FILM>« med symbolet »« (kun den tyske udgave).- Der tilføjes et nyt punkt 4.3.7 med følgende ordlyd:»4.3.7. Siddepladser, der i bilag XV er angivet med symbolet>REFERENCE TIL EN FILM>, skal være forsynet med tre forankringer, medmindre én af følgende betingelser er opfyldt:- umiddelbart foran den pågældende plads befinder der sig et sæde eller andre køretøjsdele, som er i overensstemmelse med direktiv 74/408/EØF, bilag III, tillæg 1, punkt 3.5, eller- ingen del af køretøjet befinder sig i referenceområdet, eller - når køretøjet er i bevægelse - er i stand dertil; eller- de af køretøjets dele, der er inden for ovennævnte referenceområde, opfylder kravene til energioptagelse i direktiv 74/408/EØF, bilag III, tillæg 6i hvilke tilfælde der kun kræves to forankringer.«- Det tidligere punkt 4.3.7 får nummer 4.3.8.Første punktum i punkt 4.3.8 affattes således:»For alle klapsæder og sæder, der kun er beregnet til brug, når køretøjet holder stille, samt for alle andre sæder i et vilkårligt køretøj, som ikke er omfattet af punkterne 4.3.1 til 4.3.5, kræves der ikke forankringer.«- Efter punkt 4.3.8 tilføjes to nye punkter:»4.3.9. For øverste dæk på et todækkerkøretøj gælder kravene til forsædepladserne i midten også for forsædepladserne ved siderne.4.3.10. For sæder, der kan benyttes drejet eller anbragt i en anden retning, når køretøjet holder stille, finder kravene i punkt 4.1.1 kun anvendelse, når sædet vender i den retning, der i overensstemmelse med dette direktiv svarer til normal brug, når køretøjet kører på vej. Oplysningsskemaet skal indeholde en bemærkning herom.«- I slutningen af punkt 4.4.3.4 gøres følgende tilføjelse:»For sæder, bortset fra forsæderne, på køretøjer i klasse M2 og M3 skal vinklerne á1 og á2 være mellem 45 og 90 grader i alle normale brugsstillinger.«- Der tilføjes et nyt punkt 5.1.1.2 med følgende ordlyd:»5.1.1.2. Prøverne kan indskrænkes til at omfatte forankringer for kun ét sæde eller én gruppe af sæder, forudsat at:- de pågældende forankringer har samme konstruktionsmæssige egenskaber som dem, der tilhører de andre sæder eller grupper af sæder; og- når sædet eller gruppen af sæder er helt eller delvis forsynet med sådanne forankringer, sædet eller gruppen af sæder har samme konstruktionsmæssige egenskaber som de øvrige sæder eller grupper af sæder.«- De tidligere punkter 5.1.1.2 og 5.1.1.3 får henholdsvis nummer 5.1.1.3 og 5.1.1.4.- Punkt 5.3.1 affattes således:»5.3.1. Alle seleforankringer til samme gruppe sæder skal afprøves samtidig. Er der risiko for svigt som følge af usymmetrisk belastning af sæder og/eller forankringer, kan der dog foretages en ekstra prøve med usymmetrisk belastning.«- Punkt 5.3.2 affattes således:»5.3.2. Trækkraften påføres i en retning, der svarer til en siddeposition i en vinkel på 10°±5° over vandret i et plan parallelt med køretøjets midterplan i længderetningen.«- I punkt 5.3.4, 5.4.1.2, 5.4.1.3, 5.4.2.1, 5.4.2.2, 5.4.3 og 5.4.5.2 ændres udtrykket »bilag IV« til udtrykket »bilag III«.- Punkt 5.4.4.2 affattes således:»5.4.4.2. De i punkt 5.4.1, 5.4.2 og 5.4.3 omhandlede belastninger suppleres med en kraft svarende til 20 gange vægten af det komplette sæde.For køretøjer i klasse M2 og N2 skal denne kraft svare til 10 gange vægten af det komplette sæde; for køretøjer i klasse M3 og N3 skal den svare til 6,6 gange vægten af det komplette sæde.«- Efter punkt 5.4.5.2 tilføjes et nyt punkt med følgende ordlyd:»5.4.6. Prøve til anvendelse på bagudvendende sæder.5.4.6.1. Forankringerne skal afprøves med de kræfter, der foreskrives i henholdsvis punkt 5.4.1, 5.4.2 og 5.4.3. I hvert tilfælde skal prøvebelastningen svare til den belastning, der foreskrives for køretøjer henholdsvis M3 og N3.5.4.6.2. Prøvekraften skal være fremadrettet i forhold til den pågældende siddeplads, svarende til den i punkt 5.3 beskrevne metode.«- Efter punkt 5.5.3 tilføjes et nyt punkt med følgende ordlyd:»5.5.4. Undtaget herfra er de øverste forankringer til et eller flere sæder i køretøjer i klasse M2 over 3,5 tons og M3 godkendt efter direktiv 74/408/EØF, bilag III, idet disse ikke skal opfylde bestemmelserne i punkt 5.5.1 om overholdelse af punkt 4.4.4.6. Nærmere beskrivelse af de(t) pågældende sæde(r) skal gives i tillægget til typegodkendelsesattesten omhandlet i tillæg 4.«- Punkt 6.1 affattes således:»6.1. Produktionens overensstemmelse sikres som hovedregel ved foranstaltningerne i direktiv 70/156/EØF, artikel 10.«- Punkt 7 bliver til punkt 8, og der indsættes et nyt punkt 7 med følgende ordlyd:»7. Ændring af typegodkendelse7.1. Ved ændring af en type, der er godkendt i henhold til dette direktiv, finder artikel 5 i direktiv 70/156/EØF anvendelse.«- Der tilføjes nye tillæg 1 og 2 til bilag I:»Tillæg 1Mindst antal forankringspunkter>TABELPOSITION>Forklaring til symboler:2: To nedre forankringer, hvori der kan monteres sikkerhedssele type B eller - når det foreskrives i direktiv 77/541/EØF, bilag XV - type Br, Br3, B34m eller Br4Nm.3: To nedre forankringer og én øverste forankring, hvori der kan monteres en 3-punkt sikkerhedssele type A eller - hvor det kræves i direktiv 77/541/EØF, bilag XV - type Ar, Ar4m eller Ar4Nm.Ø: Henviser til punkt 4.3.3 (kun to forankringer kræves, hvis et sæde er beliggende på indersiden af en gang).>REFERENCE TIL EN FILM>: Henviser til punkt 4.3.4 (kun to forankringer kræves, hvis forruden er uden for referenceområdet).>REFERENCE TIL EN FILM>: Henviser til punkt 4.3.5 og 4.3.6 (to forankringer kræves ved udsatte siddepladser).>REFERENCE TIL EN FILM>: Henviser til punkt 4.3.7 (kun to forankringer kræves, hvis intet befinder sig i referenceområdet).>REFERENCE TIL EN FILM>: Henviser til punkt 4.3.10 (særlige bestemmelser for et køretøjs øverste dæk).Tillæg 2Placering af nedre forankringer - kun krav til vinkler>TABELPOSITION>Bemærkninger:>REFERENCE TIL EN FILM>: Udvendige pladser og midterpladser.>REFERENCE TIL EN FILM>: er vinklen konstant: se punkt 4.4.3.1.>REFERENCE TIL EN FILM>: 45° - 90° for sæder i køretøjer M2 og M3.«Der tilføjes to tillæg, der affattes således:»Tillæg 3>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Tillæg 4>START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>3) BILAG II udgår.4) BILAG III får betegnelsen »BILAG II« og forsynes med overskriften: »Placering af effektive seleforankringer«.5) BILAG IV får betegnelsen »BILAG III«.


title: Rådets direktiv 76/134/EØF af 20. januar 1976 om en undtagelse for Kongeriget Danmark med hensyn til reglerne for omsætningsafgifter og punktafgifter i den internationale rejsetrafik

text:
29 . 1 . 76                                  De Europæiske Fællesskabers Tidende                                Nr. L 21 /9
                                                               II
                                    (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk)
                                                          RÅD
                                                   RÅDETS DIREKTIV
                                                     af 20. januar 1976
              om en undtagelse for kongeriget Danmark med hensyn til reglerne for omsæt
                          ningsafgifter og punktafgifter i den internationale rejsetrafik
                                                        (76/ 134/ EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE                                            en forlængelse af undtagelsen har vist sig at være nød
FÆLLESSKABER HAR —                                                 vendig —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 99                UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV :
og 100,
                                                      J                                    Artikel 1
under henvisning til tiltrædelsesakten , særlig artikel
 133 og bilag VII, afsnit V, punkt 1 ,                             Ved undtagelse fra direktiverne 69/ 169/ EØF og 72/
                                                                   230/EØF kan Kongeriget Danmark til den 31 . decem
under henvisning til forslag fra Kommissionen , og                 ber 1976 opretholde den gældende ordning for afgifts
ud fra følgende betragtninger :                                    fritagelse for rejsende i den internationale rejsetrafik
                                                                   for så vidt angår de i tiltrædelsesaktens bilag VII, af
Tiltrædelsesaktens bilag VII, afsnit V, punkt 1 , indrøm          snit V, punkt 1 , litra ai) opregnede varer.
mer Danmark en undtagelse med hensyn til anvendel
sen af visse bestemmelser i Rådets direktiv 69/ 169 /                                      Artikel 2
EØF af 28 . maj 1969 om harmonisering af lovgivning
om fritagelse for omsætningsafgifter og punktafgifter i            Kongeriget Danmark drager omsorg for at meddele
                                                                   Kommissionen teksten til de bestemmelser, som det
den internationale rejsetrafik ('), ændret ved direktiv
72/230/ EØF (2) ;                                                  udsteder på det område, der falder ind under dette di
                                                                   rektiv.
inden den 31 . december 1975 skal Rådet efter frem
gangsmåden i traktatens artikel 100, bestemme hvor                                        A rtikel 3
vidt, og i hvilket omfang en forlængelse af denne und
tagelse måtte være nødvendig, under hensyntagen til                Dette direktiv er rettet til kongeriget Danmark.
det stade gennemførelsen af den økonomiske og mo
netære union befinder sig på, og navnlig de frem                  Udfærdiget i Bruxelles, den 20 . januar 1976.
skridt, der er nået med hensyn til fiskal harmonise
ring ;                                                                                På Rådets vegne
de forventede fremskridt har ikke kunnet virkeliggø                                               G. THORN
res, hvorfor den danske regering har anmodet om en
uændret forlængelse af den gældende ordning ;                                                       Formand
(') EFT nr. L 133 af 4. 6 . 1969, s . 6 .
t2) EFT nr. L 139 af 17 . 6 . 1972, s . 28 .


Avis juridique important

|

31977L0453

Rådets direktiv 77/453/EØF af 27. juni 1977 om samordning af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje

EF-Tidende nr. L 176 af 15/07/1977 s. 0008 - 0010 den finske specialudgave: kapitel 6 bind 1 s. 0204  den græske specialudgave: Kapitel 06 bind 1 s. 0258  den svenske specialudgave: kapitel 6 bind 1 s. 0204  den spanske specialudgave: Kapitel 06 bind 2 s. 0009  den portugisiske specialudgave: Kapitel 06 bind 2 s. 0009

++++  RAADETS DIREKTIV  af 27 . juni 1977  om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje   ( 77/453/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 49 , 57 , 66 og 235 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Ved gennemfoerelsen af den gensidige anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje som foreskrevet i direktiv 77/452/EOEF ( 3 ) goer ensartetheden inden for uddannelserne i medlemsstaterne det muligt at begraense samordningen paa dette omraade til et krav om overholdelse af minimumsnormer og i oevrigt overlade det til medlemsstaterne frit at tilrettelaegge deres undervisning ;  den samordning , der fastsaettes i dette direktiv , udelukker for saa vidt ikke en senere samordning ;  den i dette direktiv fastsatte samordning gaelder erhvervsuddannelsen for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje ; hvad angaar uddannelsen sondres der for tiden i de fleste medlemsstater ikke mellem de sygeplejersker , der udoever deres virksomhed som loenmodtagere , og dem , der virker som selvstaendige ; af hensyn hertil og for i fuldt omfang at fremme den frie bevaegelighed for erhvervets udoevere i Faellesskabet forekommer det derfor noedvendigt at udstraekke anvendelsen af dette direktiv til ogsaa at omfatte sygeplejersker , der er loenmodtagere -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  1 . Medlemsstaterne goer udstedelsen af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje som omhandlet i artikel 3 i direktiv 77/452/EOEF betinget af en bestaaet eksamen , som yder garanti for , at den paagaeldende under sin uddannelse har erhvervet :  a ) fyldestgoerende kendskab til de videnskabelige fagomraader , som danner baggrund for den almene sundheds - og sygepleje , herunder tilstraekkeligt kendskab til organismen , de fysiologiske funktioner og saavel sunde som syge menneskers adfaerd , samt til sammenhaengen mellem menneskets sundhedstilstand og dets fysiske og sociale miljoe ;  b ) tilstraekkeligt kendskab til sygeplejens egenart , dens erhvervsetiske grundlag og de almene principper for hygiejne og for sundheds - og sygepleje ;  c ) fyldestgoerende klinisk erfaring ; denne skal af hensyn til dens uddannelsesmaessige vaerdi erhverves under tilsyn af kvalificeret sygeplejerskepersonale og under forhold , som med hensyn til det kvalificerede personales stoerrelse og udstyret opfylder kravene til god pleje af patienterne ;  d ) forudsaetninger for at deltage i uddannelsen af personale inden for sundhedsvaesenet samt erfaring i samarbejde med dette personale ;  e ) erfaring i samarbejde med andre faggrupper inden for sundhedssektoren .  2 . Den i stk . 1 omhandlede uddannelse skal mindst omfatte :  a ) ti aars almen skoleuddannelse afsluttet med et eksamensbevis , certifikat eller andet kvalifikationsbevis , udstedt af de kompetente myndigheder eller organer i en medlemsstat , eller med et certifikat som bevis for bestaaet adgangseksamen paa samme niveau til sygeplejeskolerne ;  b ) en speciel heltidsuddannelse , som obligatorisk skal omfatte emnerne i det uddannelsesprogram , der er anfoert i bilaget til dette direktiv , og som skal straekke sig over tre aars studier eller 4 600 timers teoretisk og praktisk undervisning .  3 . Medlemsstaterne drager omsorg for , at den institution , der forestaar sygeplejerskeuddannelsen , er ansvarlig for koordinationen af teori og praktik i det samlede uddannelsesprogram .  Den under litra A i bilaget naevnte teoretiske og tekniske undervisning skal vaere afpasset efter og samordnet med den under litra B i samme bilag naevnte kliniske sygeplejeundervisning , saaledes at de kundskaber og den erfaring , der er omhandlet i stk . 1 , kan erhverves paa fyldestgoerende maade .  Den kliniske sygeplejeundervisning skal foregaa i form af tilrettelagt praktikanttjeneste paa hospitalsafdelinger eller inden for andre institutioner under sundhedstjenesten , herunder hjemmesygeplejeordninger , som er godkendt af de kompetente myndigheder eller organer . Under denne uddannelse skal sygeplejeeleverne deltage i de paagaeldende institutioners arbejde i det omfang , dette har uddannelsesmaessig vaerdi . Sygeplejeeleverne skal oplaeres i det ansvar , som er forbundet med sundheds - og sygeplejen .  4 . Senest fem aar efter meddelelsen af dette direktiv traeffer Raadet paa grundlag af en undersoegelse af situationen og paa forslag af Kommissionen afgoerelse om , hvorvidt bestemmelserne i stk . 3 om en afpasset fordeling mellem paa den ene side den teoretiske og tekniske undervisning og paa den anden side den kliniske undervisning af sygeplejersker skal bibeholdes eller aendres .  5 . Medlemsstaterne kan give delvis dispensation til personer , som har gennemgaaet en del af den i stk . 2 , litra b ) , fastsatte uddannelse i forbindelse med andre uddannelser , der mindst ligger paa et tilsvarende niveau .  Artikel 2  Uanset bestemmelserne i artikel 1 kan medlemsstaterne give tilladelse til uddannelse paa deltidsbasis paa betingelser , der er godkendt af de nationale kompetente myndigheder .  Den samlede varighed af deltidsuddannelsen maa ikke vaere kortere end heltidsuddannelsens varighed . Uddannelsens niveau maa ikke saenkes ved dens karakter af en deltidsuddannelse .  Artikel 3  Dette direktiv finder ligeledes anvendelse paa statsborgere i medlemsstaterne , som i henhold til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 af 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevaegelighed inden for Faellesskabet ( 4 ) udoever eller agter at udoeve en af de i artikel 1 i direktiv 77/452/EOEF omhandlede former for virksomhed .  Artikel 4  1 . Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv inden to aar efter dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom .  2 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter , som de udsteder paa det omraade , der er omfattet af dette direktiv .  Artikel 5  Saafremt der ved gennemfoerelsen af dette direktiv skulle opstaa stoerre vanskeligheder for en medlemsstat inden for saerlige omraader , undersoeger Kommissionen disse vanskeligheder i samarbejde med denne stat og indhenter udtalelse fra det udvalg af hoejere  * mbedsmaend inden for sundhedsvaesenet , der er nedsat ved afgoerelse 75/365/EOEF ( 5 ) , aendret ved afgoerelse 77/455/EOEF ( 6 ) .  Kommissionen fremsaetter i givet fald hensigtsmaessige forslag for Raadet .  Artikel 6  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 27 . juni 1977 .  Paa Raadets vegne  J . SILKIN  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 65 af 5 . 6 . 1970 , s . 12 .  ( 2 ) EFT nr . C 108 af 26 . 8 . 1970 , s . 23 .  ( 3 ) Se side 1 i denne Tidende .  ( 4 ) EFT nr . L 257 af 19 . 10 . 1968 , s . 2 .  ( 5 ) EFT nr . L 167 af 30 . 6 . 1975 , s . 19 .  ( 6 ) Se side 13 i denne Tidende .  BILAG  UDDANNELSESPROGRAM FOR SYGEPLEJERSKER MED ANSVAR FOR DEN ALMENE SUNDHEDS - OG SYGEPLEJE  Uddannelsesprogrammet for opnaaelse af eksamensbevis , certifikat og andre kvalifikationsbeviser for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje omfatter foelgende to omraader :  A . Teoretisk og teknisk undervisning  a ) Sygepleje  faglig orientering og erhvervsetik ;  almene principper for hygiejne og for sundheds - og sygepleje ;  principper for sundheds - og sygepleje inden for :   - almen medicin og medicinske specialer ,   - almen kirurgi og kirurgiske specialer ,   - barnepleje og paediatri ,   - barselhygiejne og pleje af moder og barn ,   - mentalhygiejne og psykiatri ,   - geriatrisk pleje og geriatri .  b ) Basisfag  anatomi og fysiologi ;  patologi ;  bakteriologi , virologi og parasitologi ;  biofysik , biokemi og radiologi ;  diaetetik ;  hygiejne :   - profylakse ,   - sundhedslaere ;  farmakologi .  c ) Sociale fag  sociologi ;  psykologi ;  administrationsprincipper ;  undervisningsprincipper ;  sociallovgivning og sundhedslovgivning ;  erhvervets juridiske aspekter .  B . Klinisk undervisning  Sundheds - og sygepleje inden for :   - almen medicin og medicinske specialer ;   - almen kirurgi og kirurgiske specialer ;   - barnepleje og paediatri ;   - barselhygiejne og pleje af moder og barn ;   - mentalhygiejne og psykiatri ;   - geriatrisk pleje og geriatri ;   - hjemmepleje .


Avis juridique important

|

31991L0382

Rådets direktiv 91/382/EØF af 25. juni 1991 om ændring af direktiv 83/477/EØF om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest (andet særdirektiv i henhold til artikel 8 i direktiv 80/1107/EØF)

EF-Tidende nr. L 206 af 29/07/1991 s. 0016 - 0018 den finske specialudgave: kapitel 5 bind 5 s. 0060  den svenske specialudgave: kapitel 5 bind 5 s. 0060

RAADETS DIREKTIV  af 25. juni 1991  om aendring af direktiv 83/477/EOEF om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at vaere udsat for asbest (andet saerdirektiv i henhold til artikel 8 i direktiv 80/1107/EOEF)  (91/382/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 118 A,   under henvisning til forslag fra Kommissionen, udarbejdet efter hoering af Det Raadgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen(1),   i samarbejde med Europa-Parlamentet(2),   under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg(3), og  ud fra foelgende betragtninger:   I henhold til Traktatens artikel 118 A skal Raadet, ved udstedelse af direktiver, vedtage minimumsforskrifter med henblik paa at forbedre navnlig arbejdsmiljoeet for at sikre et hoejere niveau for beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;   i henhold til naevnte artikel skal det i disse direktiver undgaas, at der paalaegges administrative, finansielle og retlige byrder af en saadan art, at de haemmer oprettelse og udvikling af smaa og mellemstore virksomheder;      Kommissionens meddelelse om dens program for sikkerhed, hygiejne og sundhed paa arbejdspladsen(4) omhandler vedtagelse af direktiver med henblik paa at varetage arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;  Raadet har i sin resolution af 21. december 1987 om sikkerhed, hygiejne og sundhed paa arbejdspladsen(5) taget til efterretning, at Kommissionen i naer fremtid agter at forelaegge det minimumsforskrifter paa faellesskabsplan om beskyttelse mod risici i  forbindelse med farlige stoffer, herunder kraeftfremkaldende stoffer; det fandt, at i den sammenhaeng skal princippet om substitution med et stof, der er anerkendt som ufarligt eller mindre farligt, laegges til grund;   asbest er en saerlig farlig agens, som kan foraarsage alvorlige sygdomme, og som forekommer i forskellige former under mange arbejdsforhold;   under hensyn til den videnskabelige og teknologiske udvikling samt til den indvundne erfaring i forbindelse med gennemfoerelsen af Raadets direktiv 83/477/EOEF af 19. september 1983 om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at vaere  udsat for asbest (andet saerdirektiv i henhold til artikel 8 i direktiv 80/1107/EOEF)(6)boer beskyttelsen af arbejdstagerne forbedres og de fastsatte aktionsniveauer og graensevaerdier i direktiv 83/477/EOEF nedsaettes;   et forbud mod sproejtning med asbest er ikke i sig selv tilstraekkeligt til at forhindre forekomst af asbestfibre i atmosfaeren; ogsaa andre aktiviteter, som indebaerer anvendelse af visse materialer, der indeholder asbest, maa forbydes;   der kan endnu ikke traeffes afgoerelse om at fastlaegge én enkelt fremgangsmaade til maaling af luftens indhold af asbest paa faellesskabsplan;   dette direktiv boer tages op til fornyet behandling inden den 31. december 1995, navnlig under hensyn til den videnskabelige og teknologiske udvikling og til den indvundne erfaring i forbindelse med dets gennemfoerelse;   i henhold til afgoerelse 74/325/EOEF(7), senest aendret ved tiltraedelsesakten af 1985, skal Det Raadgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen hoeres af Kommissionen i forbindelse med udarbejdelse af forslag paa dette  omraade -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:    Artikel 1   I direktiv 83/477/EOEF foretages foelgende aendringer:   1)Artikel 3, stk. 3, affattes saaledes:   »3.  Saafremt den i stk. 2 omhandlede vurdering viser, at koncentrationen af asbestfibre i luften paa arbejdsstedet uden brug af individuelle vaernemidler ligger paa et niveau, der maalt eller beregnet efter den af den enkelte medlemsstat valgte metode er:    a)for chrysotil:   -mindre end 0,20 fibre pr. cm3 for en referenceperiode paa otte timer og/eller  -mindre end en kumuleret dosis paa 12,00 fiber-dage pr. cm3 over en periode paa tre maaneder  b)for alle andre typer af asbest, der enten forekommer alene eller i blandinger, herunder blandinger, som indeholder chrysotil:   -mindre end 0,10 fibre pr. cm3 for en referenceperiode paa otte timer og/eller  -mindre end en kumuleret dosis paa 6,00 fiber-dage pr. cm3 over en periode paa tre maaneder  finder artikel 4, 7 og 13, artikel 14, stk. 2, samt artikel 15 og 16 ikke anvendelse.«  2)Artikel 5 affattes saaledes:     »Artikel 5  Sproejtning med asbest samt aktiviteter, der indebaerer anvendelse af isolerende eller lyddaempende materialer af ringe vaegtfylde (under 1 g/cm3), som indeholder asbest, er forbudt.«  3)Artikel 7, nr. 1, affattes saaledes:   »1)For at sikre overholdelsen af de graensevaerdier, der er fastsat i artikel 8, foretages maaling af luftens indhold af asbest paa arbejdsstedet i overensstemmelse med referencemetoden i bilag I eller enhver anden metode, som giver tilsvarende resultater.  Denne maaling skal planlaegges og foretages med regelmaessige mellemrum, og saaledes at proeveudtagningen er repraesentativ for, i hvilket omfang arbejdstagerens person er udsat for stoev fra asbest eller asbestholdige materialer.   Ved den i foerste afsnit omhandlede maaling tages kun fibre, der er laengere end 5 mikrometer og har en tykkelse paa under 3 mikrometer, og hvor forholdet laengde/tykkelse er stoerre end 3:1, i betragtning.   Raadet skal, i overensstemmelse med Traktatens artikel 118 A og navnlig under hensyn til den videnskabelige og teknologiske udvikling samt til den indvundne erfaring i forbindelse med gennemfoerelsen af dette direktiv, tage bestemmelserne i foerste  afsnit, foerste punktum, op til fornyet behandling inden den 31. december 1995 med henblik paa at fastlaegge én enkelt fremgangsmaade til maaling af luftens indhold af asbest paa faellesskabsplan.«  4)Artikel 8 affattes saaledes:   »Artikel 8  Der anvendes foelgende graensevaerdier:   a)koncentrationen i luften paa arbejdsstedet af chrysotilfibre:   0,60 fibre pr. cm3 maalt over eller beregnet for en referenceperiode paa otte timer  b)koncentrationen i luften paa arbejdsstedet af fibre af alle andre typer af asbest, der enten forekommer alene eller i blandinger, herunder blandinger, som indeholder chrysotil:   0,30 fibre pr. cm3 maalt over eller beregnet for en referenceperiode paa otte timer.«  5)Artikel 9 affattes saaledes:   »Artikel 9  1.  Med forbehold af artikel 7, nr. 1, tredje afsnit, skal Raadet, i overensstemmelse med Traktatens artikel 118 A og navnlig under hensyn til den videnskabelige og teknologiske udvikling samt til den indvundne erfaring i forbindelse med gennemfoerelsen  af dette direktiv, tage bestemmelserne i dette direktiv op til fornyet behandling inden den 31. december 1995.   2.  De noedvendige aendringer i forbindelse med tilpasningen af bilagene til dette direktiv til den tekniske udvikling foretages efter fremgangsmaaden i artikel 9 og 10 i Raadets direktiv 80/1107/EOEF af 27. november 1980 om beskyttelse af arbejdstagere mod  farerne ved at vaere udsat for kemiske, fysiske og biologiske agenser under arbejdet (*).  (*)EFT nr. L 327 af 3. 12. 1980, s. 8.«  6)Artikel 12 aendres saaledes:   a)i stk. 2 indsaettes foelgende som tredje afsnit:   »Paa de kompetente myndigheders anmodning skal planen indeholde oplysninger om foelgende punkter:   -arbejdets art og forventede varighed  -stedet, hvor arbejdet udfoeres  -de anvendte metoder, naar arbejdet indebaerer haandtering af asbest eller asbestholdige materialer  -karakteristika for det benyttede udstyr med henblik paa:   -beskyttelse og dekontaminering af det personale, der skal udfoere arbejdet  -beskyttelse af andre personer, der befinder sig paa arbejdsstedet eller i naerheden af dette.«  b)foelgende indsaettes som stk. 3:   »3.  Paa de kompetente myndigheders anmodning skal den i stk. 1 omhandlede plan meddeles dem, inden det paataenkte arbejde paabegyndes.«   Artikel 2   1.  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 1993.   De underretter straks Kommissionen herom.   Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af  medlemsstaterne.   Datoen 1. januar 1993 aendres dog til 1. januar 1996 for saa vidt angaar aktiviteter i forbindelse med udvinding af asbest.   For Den Hellenske Republik gaelder dog foelgende:   -den i foerste afsnit anfoerte dato aendres til 1. januar 1996  -den i fjerde afsnit anfoerte dato aendres til 1. januar 1999.   2.  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.    Artikel 3   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 25. juni 1991.  Paa Raadets vegneJ.-C. JUNCKERFormand (1)EFT nr. C 161 af 30. 6. 1990, s. 14.   (2)EFT nr. C 284 af 12. 11. 1990, s. 98, og  EFT nr. C 129 af 20. 5. 1991, s. 93.   (3)EFT nr. C 332 af 31. 12. 1990, s. 162.    (4)EFT nr. C 28 af 3. 2. 1988, s. 3.   (5)EFT nr. C 28 af 3. 2. 1988, s. 1.   (6)EFT nr. L 263 af 24. 9. 1983, s. 25.  (7)EFT nr. L 185 af 9. 7. 1974, s. 15.


Avis juridique important

|

31994L0064

RÅDETS DIREKTIV 94/64/EØF af 14. december 1994 om ændring af bilaget til direktiv 85/73/EØF om finansiering af veterinærundersøgelse og -kontrol af produkter af animalsk oprindelse, der er omhandlet i bilag A til direktiv 89/662/EØF og i direktiv 90/675/EØF

EF-Tidende nr. L 368 af 31/12/1994 s. 0008 - 0009 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 64 s. 0232  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 64 s. 0232

RAADETS DIREKTIV 94/64/>EOEF>EF af 14. december 1994 om aendring af bilaget til direktiv 85/73/EOEF om finansiering af veterinaerundersoegelse og -kontrol af produkter af animalsk oprindelse, der er omhandlet i bilag A til direktiv 89/662/EOEF og i  direktiv 90/675/EOEFRAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 85/73/EOEF af 29. januar 1985 om finansiering af veterinaerundersoegelse og -kontrol af produkter af animalsk oprindelse, der er omhandlet i bilag A til direktiv 89/662/EOEF og i direktiv 90/675/EOEF (1), saerlig artikel  6, stk. 1 og 2,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra foelgende betragtninger:  Der mangler at blive fastsat regler for finansiering af veterinaerkontrollen for andre produkter af animalsk oprindelse end koed omhandlet i direktiv 64/433/EOEF (2), direktiv 71/118/EOEF (3), og direktiv 72/462/EOEF (4);  for koed fra tredjelande boer der herved ske en sammenkaedning med den dato, efter hvilken der skal vaere indgaaet aftaler om mindre hyppig fysisk kontrol af sendinger af bestemte produkter, som indfoeres fra tredjelande i henhold til direktiv 90/675/EOEF (5)  - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   Artikel 1  I kapitel II i bilaget til direktiv 85/73/EOEF foretages foelgende aendringer:  a) Punkt 2 affattes saaledes:  »2. Imidlertid kan medlemsstaterne med hensyn til import fra et af de lande, der pr. 31. december 1994 har indledt sonderende forhandlinger med Faellesskabet med henblik paa indgaaelse af en samlet ligestillingsaftale angaaende veterinaere garantier (dyrs  sundhed og folkesundhed), der er baseret paa princippet om gensidighed, indtil indgaaelsen af en saadan aftale eller senest indtil den 30. juni 1995 fastholde de nedsatte afgiftsbeloeb, som de anvendte pr. 1. januar 1994.  Denne nedsaettelse maa hoejst vaere paa 55 % i forhold til de faste beloeb i punkt 1.  Stoerrelsen af den afgift, der skal opkraeves ved import fra et af de tredjelande, der er omhandlet i foerste afsnit, vil blive fastsat efter indgaaelse af den samlede ligestillingsaftale med det paagaeldende tredjeland efter proceduren i punkt 3, og under  hensyn til foelgende principper:  - kontrolhyppigheden - stoerrelsen af den afgift, der anvendes af det paagaeldende tredjeland paa import fra Faellesskabet - afskaffelse af andre udgifter, der opkraeves af tredjelandet, som f. eks. obligatorisk deponering eller opkraevning af sundhedsgaranti.« b) Punkt 4 udgaar.   Artikel 2  1.  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest to dage efter dets offentliggoerelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. De underretter straks Kommissionen herom.   Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af  medlemsstaterne.  2.  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.   Artikel 3  Dette direktiv traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.   Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 14. december 1994.  Paa Raadets vegne J. BORCHERT Formand  (1) EFT nr. L 32 af 5. 2. 1985, s. 14. Direktivet er senest aendret ved direktiv 93/118/EOEF (EFT nr. L 340 af 31. 12. 1993, s. 15).(2) EFT nr. L 121 af 29. 7. 1964, s. 2012/64. Direktivet er senest aendret ved direktiv 92/5/EOEF (EFT nr. L 57 af  2. 3. 1992, s. 1).(3) EFT nr. L 55 af 8. 3. 1971, s. 23. Direktivet er senest aendret ved direktiv 92/116/EOEF (EFT nr. L 62 af 15. 3. 1993, s. 1).(4) EFT nr. L 302 af 31. 12. 1972, s. 28. Direktivet er senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1601/92 (EFT  nr. L 173 af 27. 6. 1992, s. 13).(5) EFT nr. L 158 af 25. 6. 1994, s. 41.


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/22/EF af 23. april 2009 om søgsmål med påstand om forbud på området beskyttelse af forbrugernes interesser (kodificeret udgave) EØS-relevant tekst

text:
               1.5.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 110/30

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/22/EF
   af 23. april 2009
   om søgsmål med påstand om forbud på området beskyttelse af forbrugernes interesser
   (kodificeret udgave)
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251 (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/27/EF af 19. maj 1998 om søgsmål med påstand om forbud på området beskyttelse af forbrugernes interesser (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.

               (2)

               I visse fællesskabsdirektiver, som er opført på listen i bilag I, fastsættes der regler for beskyttelse af forbrugernes interesser.

               (3)

               De eksisterende mekanismer til sikring af overholdelsen af disse direktiver såvel på nationalt plan som på fællesskabsplan gør det ikke altid muligt at bringe overtrædelser, der skader forbrugernes kollektive interesser, til ophør hurtigt nok. Ved kollektive interesser forstås interesser, som ikke er en akkumulering af interesser hos enkeltpersoner, der har lidt skade ved en overtrædelse. Dette berører ikke individuelle søgsmål anlagt af enkeltpersoner, som har lidt skade ved en overtrædelse.

               (4)

               Virkningen af nationale foranstaltninger, som omsætter ovennævnte direktiver til national lovgivning, og som skal bringe praksis, der er ulovlig i henhold til de gældende nationale bestemmelser, til ophør, herunder beskyttelsesforanstaltninger, som går ud over, hvad der kræves i disse direktiver, såfremt disse foranstaltninger er i overensstemmelse med traktaten og godkendt i henhold til disse direktiver, kan blive forringet, når en sådan praksis har konsekvenser i en anden medlemsstat end den, hvor den har sin oprindelse.

               (5)

               Disse vanskeligheder skader det indre markeds funktion, idet de betyder, at det er tilstrækkeligt at flytte udgangspunktet for en ulovlig praksis til et andet land for at unddrage sig enhver form for retshåndhævelse. Dette indebærer konkurrenceforvridning.

               (6)

               Disse vanskeligheder er af en sådan art, at de kan forringe forbrugernes tillid til det indre marked, og de kan begrænse aktionsområdet for de organisationer, der repræsenterer forbrugernes kollektive interesser, eller de uafhængige offentlige organer, der har til opgave at beskytte forbrugernes kollektive interesser, og som lider skade som følge af en praksis, som er ulovlig i henhold til fællesskabsretten.

               (7)

               De nævnte former for praksis går ofte på tværs af medlemsstaternes grænser. Det er nødvendigt, at der hurtigt i et vist omfang sker en indbyrdes tilnærmelse af de nationale bestemmelser, der gør det muligt at bringe disse former for ulovlig praksis til ophør, uanset i hvilken medlemsstat den ulovlige praksis har haft virkninger. Dette berører for så vidt angår jurisdiktionen ikke den internationale privatrets bestemmelser eller konventioner, der gælder mellem medlemsstaterne, idet der tages hensyn til medlemsstaternes generelle forpligtelser i henhold til traktaten, navnlig forpligtelserne i forbindelse med det indre markeds rette funktion.

               (8)

               Målet for det påtænkte initiativ kan kun nås af Fællesskabet. Det påhviler derfor Fællesskabet at handle.

               (9)

               I henhold til traktatens artikel 5, stk. 3, kan Fællesskabet kun handle i det omfang, det er nødvendigt for at nå traktatens mål. I overensstemmelse med denne artikel skal der så vidt muligt tages hensyn til de nationale retssystemers særegenheder ved at give medlemsstaterne mulighed for at vælge mellem forskellige løsninger med virkninger, der svarer til hinanden. De domstole eller administrative myndigheder, der har kompetence til at træffe afgørelse i sager som omhandlet i dette direktiv, har ret til at undersøge virkningerne af tidligere afgørelser.

               (10)

               En af disse løsninger bør gå ud på, at et eller flere uafhængige offentlige organer, der har til opgave at beskytte forbrugernes kollektive interesser, udøver den ret til at indlede søgsmål, der er omhandlet i dette direktiv. En anden løsning bør gå ud på, at denne ret udøves af organisationer, der har til opgave at beskytte forbrugernes kollektive interesser efter de kriterier, der er fastsat i den nationale lovgivning.

               (11)

               Medlemsstaterne bør kunne vælge frit mellem disse to løsninger eller kunne anvende begge løsninger, når de på nationalt plan udpeger de organer og/eller organisationer, der er godkendt i henhold til dette direktiv.

               (12)

               I forbindelse med overtrædelser inden for Fællesskabet bør princippet om gensidig anerkendelse gælde for disse organer og/eller organisationer. Medlemsstaterne bør på deres nationale organers/organisationers foranledning meddele Kommissionen navnet på og formålet med de nationale organer/organisationer, som er beføjet til at indlede søgsmål i deres eget land i overensstemmelse med dette direktivs bestemmelser.

               (13)

               Det påhviler Kommissionen at sørge for offentliggørelse af en liste over disse godkendte organer/organisationer i Den Europæiske Unions Tidende. Indtil der er offentliggjort en meddelelse om det modsatte, formodes et godkendt organ/en godkendt organisation at have rets- og handleevne, hvis organets/organisationens navn er optaget på denne liste.

               (14)

               Medlemsstaterne bør kunne indføre bestemmelser om, at den part, der har til hensigt at indlede et søgsmål med påstand om forbud, skal foretage en forudgående konsultation herom, således at den indklagede part får mulighed for selv at bringe den ulovlige praksis til ophør. Medlemsstaterne bør kunne kræve, at den forudgående konsultation foretages sammen med en uafhængig offentlig instans, der udpeges af de pågældende medlemsstater.

               (15)

               Når medlemsstaterne har fastslået, at der skal være forudgående konsultation, bør der fastsættes en frist på to uger fra modtagelsen af anmodningen om konsultation, hvorefter anmoderen kan indlede et søgsmål ved den kompetente domstol eller myndighed uden yderligere forsinkelse, hvis overtrædelsen ikke er bragt til ophør.

               (16)

               Kommissionen bør aflægge rapport om direktivets anvendelse, især om anvendelsesområdet og forudgående konsultation.

               (17)

               Anvendelsen af dette direktiv bør ikke berøre anvendelsen af Fællesskabets konkurrencebestemmelser.

               (18)

               Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag II, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Anvendelsesområde
   1.   Formålet med dette direktiv er en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedrørende søgsmål med påstand om forbud som omhandlet i artikel 2 til beskyttelse af forbrugernes kollektive interesser som omhandlet i direktiverne i bilag I, således at det sikres, at det indre marked fungerer korrekt.
   2.   I dette direktiv forstås ved overtrædelse enhver handling, som skader de i stk. 1 nævnte kollektive interesser, og som er i modstrid med de i bilag I anførte direktiver som gennemført i medlemsstaternes nationale ret.
   Artikel 2
   Søgsmål med påstand om forbud
   1.   Medlemsstaterne udpeger de domstole eller administrative myndigheder, der har kompetence til at træffe afgørelse i sager, der er indbragt af de i medfør af artikel 3 godkendte organer/organisationer, med henblik på:

               a)

               hurtigst muligt og efter omstændighederne gennem en foreløbig afgørelse at kræve, at overtrædelsen bringes til ophør, eller at der nedlægges forbud mod den

               b)

               hvor det er relevant, at der træffes foranstaltninger såsom offentliggørelse af afgørelsen, enten helt eller delvis, i en form, der skønnes hensigtsmæssig, og/eller offentliggørelse af en berigtigelse med henblik på at fjerne overtrædelsens fortsatte virkninger

               c)

               for så vidt den pågældende medlemsstats retssystem hjemler mulighed for det, at pålægge sagsøgte, hvis han taber sagen, at betale tvangsbøder eller en anden form for bøde som fastsat i national ret til statskassen eller en anden myndighed, der er udpeget i eller i henhold til national ret, hvis vedkommende ikke efterkommer afgørelsen inden for den af domstolene eller de administrative myndigheder fastsatte frist, for at sikre, at afgørelsen fuldbyrdes.

         2.   Dette direktiv berører ikke den internationale privatret med hensyn til lovvalg, hvilket betyder, at normalt enten lovgivningen i den medlemsstat, hvor overtrædelsen er begået, eller lovgivningen i den medlemsstat, hvor overtrædelsen har virkning, finder anvendelse.
   Artikel 3
   Organer/organisationer, der kan indlede søgsmål
   I dette direktiv forstås ved »godkendt organ/organisation« ethvert organ eller enhver organisation, som er retmæssigt oprettet i henhold til en medlemsstats lovgivning, og som har en legitim interesse i at sikre overholdelsen af de bestemmelser, der er omhandlet i artikel 1, herunder navnlig:

               a)

               et eller flere uafhængige offentlige organer, som specielt har fået til opgave at beskytte de i artikel 1 nævnte interesser, i de medlemsstater, hvor der findes sådanne organer, og/eller

               b)

               organisationer, der har til formål at beskytte de i artikel 1 nævnte interesser, i overensstemmelse med kriterierne i deres nationale lovgivning.

         Artikel 4
   Overtrædelser inden for Fællesskabet
   1.   Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at godkendte organer/organisationer fra en anden medlemsstat kan indbringe en overtrædelse, der er begået i førstnævnte medlemsstat, for den i artikel 2 omhandlede domstol eller administrative myndighed efter forelæggelse af den i stk. 3 i nærværende artikel nævnte liste, hvis de interesser, der beskyttes af det godkendte organ/den godkendte organisation, berøres af overtrædelsen. Domstolene eller de administrative myndigheder skal acceptere denne liste som bevis for det godkendte organs/den godkendte organisations rets- og handleevne, men dette berører ikke deres ret til at undersøge, om det ud fra det godkendte organs/den godkendte organisations formål er berettiget, at det/den indbringer en sag i et konkret tilfælde.
   2.   I forbindelse med overtrædelser inden for Fællesskabet, og uden at dette berører andre organers/organisationers rettigheder i henhold til national lovgivning, skal medlemsstaterne på anmodning af deres godkendte organer/organisationer meddele Kommissionen, at disse organer/organisationer er beføjet til at anlægge søgsmål i medfør af artikel 2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om disse godkendte organers/organisationers navn og formål.
   3.   Kommissionen udarbejder en liste over de i stk. 2 nævnte godkendte organer/organisationer tillige med en beskrivelse af deres formål. Denne liste offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; ændringer offentliggøres straks, og en ajourført liste offentliggøres hver sjette måned.
   Artikel 5
   Forudgående konsultation
   1.   Medlemsstaterne kan indføre eller opretholde bestemmelser om, at den part, som agter at indlede søgsmål med påstand om forbud, først kan indlede søgsmålet, efter at den ved konsultation enten af sagsøgte eller af både sagsøgte og et godkendt organ/en godkendt organisation i henhold til artikel 3, litra a), i den medlemsstat, hvor søgsmålet søges indledt, har forsøgt at bringe overtrædelsen til ophør. Den enkelte medlemsstat afgør, om den part, der indleder søgsmål med påstand om forbud, skal konsultere det godkendte organ/den godkendte organisation. Hvis overtrædelsen ikke er bragt til ophør inden to uger efter modtagelsen af anmodningen om konsultationen, kan den berørte part uden yderligere forsinkelse indlede søgsmål med påstand om forbud.
   2.   De betingelser for forudgående konsultation, som medlemsstaterne vedtager, meddeles Kommissionen og offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 6
   Beretninger
   1.   Hvert tredje år, første gang senest den 2. juli 2003, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en beretning om anvendelsen af dette direktiv.
   2.   I sin første beretning gennemgår Kommissionen især:

               a)

               direktivets anvendelsesområde for så vidt angår beskyttelsen af de kollektive interesser hos personer, der udøver kommerciel, industriel eller håndværksmæssig virksomhed eller liberale erhverv

               b)

               direktivets anvendelsesområde som fastlagt af de direktiver, der er opført i bilag I

               c)

               spørgsmålet om, hvorvidt den i artikel 5 omhandlede forudgående konsultation har bidraget til en effektiv beskyttelse af forbrugerne.

         Beretningen ledsages om nødvendigt af forslag til ændring af dette direktiv.
   Artikel 7
   Bestemmelser, der sikrer større handlefrihed
   Dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne indfører eller opretholder bestemmelser, der på nationalt plan sikrer de godkendte organer/organisationer samt alle andre berørte personer større handlefrihed.
   Artikel 8
   Gennemførelse
   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 9
   Ophævelse
   Direktiv 98/27/EF, som ændret ved de direktiver, der er nævnt i bilag II, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag II, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne.
   Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag III.
   Artikel 10
   Ikrafttræden
   Dette direktiv træder i kraft den 29. december 2009.
   Artikel 11
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 23. april 2009.

            På Europa-Parlamentets vegne

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

            På Rådets vegne

         P. NEČAS

            Formand

      (1)  EUT C 161 af 13.7.2007, s. 39.

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 19.6.2007 (EUT C 146 E af 12.6.2008, s. 73) og Rådets afgørelse af 23.3.2009.

      (3)  EFT L 166 af 11.6.1998, s. 51.

      (4)  Jf. bilag II, del A.

      BILAG I

         LISTE OVER DIREKTIVER, DER ER OMFATTET AF ARTIKEL 1
          (1)

                  1.

                  Rådets direktiv 85/577/EØF af 20. december 1985 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler indgået uden for fast forretningssted (EFT L 372 af 31.12.1985, s. 31).

                  2.

                  Rådets direktiv 87/102/EØF af 22. december 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit (EFT L 42 af 12.2.1987, s. 48) (2).

                  3.

                  Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed: artikel 10-21 (EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23).

                  4.

                  Rådets direktiv 90/314/EØF af 13. juni 1990 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure (EFT L 158 af 23.6.1990, s. 59).

                  5.

                  Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95 af 21.4.1993, s. 29).

                  6.

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg (EFT L 144 af 4.6.1997, s. 19).

                  7.

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF af 25. maj 1999 om visse aspekter af forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed (EFT L 171 af 7.7.1999, s. 12).

                  8.

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (»Direktivet om elektronisk handel«) (EFT L 178 af 17.7.2000, s. 1).

                  9.

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler: artikel 86-100 (EFT L 311 af 28.11.2001, s. 67).

                  10.

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/65/EF af 23. september 2002 om fjernsalg af finansielle tjenesteydelser til forbrugerne (EFT L 271 af 9.10.2002, s. 16).

                  11.

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (EUT L 149 af 11.6.2005, s. 22).

                  12.

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (EUT L 376 af 27.12.2006, s. 36).

                  13.

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/122/EF af 14. januar 2009 om beskyttelse af forbrugerne i forbindelse med visse aspekter ved timeshareaftaler, aftaler om længerevarende ferieprodukter, videresalgs- og bytteaftaler (EUT L 33 af 3.2.2009, s. 10).

         (1)  Direktiverne omhandlet i punkt 5, 6, 9 og 11 indeholder særlige bestemmelser om søgsmål med påstand om forbud.

         (2)  Nævnte direktiv er ophævet og erstattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler (EUT L 133 af 22.5.2008, s. 66) med virkning fra 12.5.2010.

      BILAG II

         DEL A

         Ophævet direktiv med ændringer

      (jf. artikel 9)

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/27/EF
                  (EFT L 166 af 11.6.1998, s. 51).

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF
                  (EFT L 171 af 7.7.1999, s. 12).

                  Udelukkende for så vidt angår artikel 10

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF
                  (EFT L 178 af 17.7.2000, s. 1).

                  Udelukkende for så vidt angår artikel 18, stk. 2

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/65/EF
                  (EFT L 271 af 9.10.2002, s. 16)

                  Udelukkende for så vidt angår artikel 19

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF
                  (EUT L 149 af 11.6.2005, s. 22)

                  Udelukkende for så vidt angår artikel 16, stk. 1

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF
                  (EUT L 376 af 27.12.2006, s. 36)

                  Udelukkende for så vidt angår artikel 42

         DEL B

         Liste over frister for gennemførelse i national ret og anvendelse

      (jf. artikel 9)

                  Direktiv

                  Seneste gennemførelsesdato

                  Anvendelsesdato

                  Direktiv 98/27/EF

                  1. januar 2001

                  —

                  Direktiv 1999/44/EF

                  1. januar 2002

                  —

                  Direktiv 2000/31/EF

                  16. januar 2002

                  —

                  Direktiv 2002/65/EF

                  9. oktober 2004

                  —

                  Direktiv 2005/29/EF

                  12. juni 2007

                  12. december 2007

                  Direktiv 2006/123/EF

                  28. december 2009

                  —

      BILAG III

         SAMMENLIGNINGSTABEL

                  Direktiv 98/27/EF

                  Nærværende direktiv

                  Artikel 1-5

                  Artikel 1-5

                  Artikel 6, stk. 1

                  Artikel 6, stk. 1

                  Artikel 6, stk. 2, første afsnit, første led

                  Artikel 6, stk. 2, første afsnit, litra a)

                  Artikel 6, stk. 2, første afsnit, andet led

                  Artikel 6, stk. 2, første afsnit, litra b)

                  Artikel 6, stk. 2, første afsnit, tredje led

                  Artikel 6, stk. 2, første afsnit, litra c)

                  Artikel 6, stk. 2, andet afsnit

                  Artikel 6, stk. 2, andet afsnit

                  Artikel 7

                  Artikel 7

                  Artikel 8, stk. 1

                  —

                  Artikel 8, stk. 2

                  Artikel 8

                  —

                  Artikel 9

                  Artikel 9

                  Artikel 10

                  Artikel 10

                  Artikel 11

                  Bilag

                  Bilag I

                  —

                  Bilag II

                  —

                  Bilag III


Avis juridique important

|

31989L0595

Rådets direktiv 89/595/EØF af 10. oktober 1989 om ændring af direktiv 77/452/EØF om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje samt om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af etableringsretten og den frie udveksling af tjenesteydelser, og om ændring af direktiv 77/453/EØF om samordning af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje

EF-Tidende nr. L 341 af 23/11/1989 s. 0030 - 0032 den finske specialudgave: kapitel 6 bind 3 s. 0024  den svenske specialudgave: kapitel 6 bind 3 s. 0024

RAADETS DIREKTIV af 10 . oktober 1989 om aendring af direktiv 77/452/EOEF om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje samt om  foranstaltninger, der skal lette den faktiske udoevelse af etableringsretten og den frie udveksling af tjenesteydelser, og om aendring af direktiv 77/453/EOEF om samordning af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om virksomhed som  sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje ( 89/595/EOEF )   RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 49, artikel 57, stk . 1 og 2, foerste og tredje punktum, og artikel 66,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ),  i samarbejde med Europa-Parlamentet ( 2 ),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3 ), og ud fra foelgende betragtninger :  I artikel 1, stk . 3, andet afsnit, i direktiv 77/453/EOEF ( 4 ) fastsaettes det princip, at der, uden at der dog anfoeres procentsatser, skal vaere en passende fordeling mellem paa den ene side den teoretiske og tekniske undervisning og paa den anden side den  kliniske sygeplejeundervisning; i henhold til stk . 4 i ovennaevnte artikel 1 skal Raadet paa forslag af Kommissionen traeffe afgoerelse om, hvorvidt disse bestemmelser skal bibeholdes eller aendres;  i lyset af denne fornyede undersoegelse og under hensyntagen bl.a . til de foroegede krav med hensyn til kundskabsniveauet for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje forekommer det paakraevet at aendre artikel 1, stk . 4, i direktiv  77/453/EOEF, saaledes at varigheden af den teoretiske undervisning fastsaettes til mindst en tredjedel, og varigheden af den kliniske undervisning fastsaettes til mindst halvdelen af uddannelsens minimale varighed, der er omhandlet i artikel 1, stk . 2,  litra b ), i naevnte direktiv; denne fordeling noedvendiggoer en naermere definition af den teoretiske undervisning og af den kliniske undervisning;  det boer endvidere, som det er tilfaeldet med de tilsvarende bestemmelser i andre direktiver om erhverv paa sundhedsomraadet, praeciseres, at den i bilaget til direktiv 77/453/EOEF anfoerte raekke af emner ikke er udtoemmende, og udtrykkene  »teoretisk undervisning« og »klinisk undervisning« boer anvendes ensartet baade i direktiv 77/453/EOEF og i overskrifterne i bilaget hertil; endvidere boer ordlyden af visse bestemmelser i direktiv 77/452/EOEF ( 5 ), senest aendret ved direktiv 89/594/EOEF ( 6 )  vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, bringes paa linje med ordlyden af visse bestemmelser i Raadets direktiv 75/362/EOEF af 16 . juni 1975 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for laeger omfattende  foranstaltninger, som skal lette den faktiske udoevelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser ( 7 ), senest aendret ved direktiv 89/594/EOEF - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :    Artikel 1 I direktiv 77/452/EOEF foretages foelgende aendringer :  1 )  Artikel 6, stk . 3, affattes saaledes :  »3 .  Saafremt en medlemsstat, der er vaertsland, har kendskab til alvorlige og konkrete forhold, der, inden den paagaeldende etablerede sig i denne stat, har foreligget uden for dens omraade, og som her vil kunne faa foelger for adgangen til de paagaeldende  former for virksomhed, kan den underrette den medlemsstat, der er hjemland eller seneste opholdsland, herom .  Den medlemsstat, der er hjemland eller seneste opholdsland, undersoeger rigtigheden af forholdene . Dens myndigheder bestemmer arten og omfanget af de undersoegelser, der skal foretages, og meddeler den medlemsstat, der er vaertsland, de slutninger, de  drager heraf med hensyn til de attestationer eller dokumenter, som de har udstedt .  Medlemsstaterne soerger for, at de afgivne oplysninger behandles fortroligt .« 2 )  Artikel 7, stk . 2, affattes saaledes :  »2 .  Saafremt en medlemsstat, der er vaertsland, har kendskab til alvorlige og konkrete forhold, der, inden den paagaeldende etablerede sig i denne stat, har foreligget uden for dens omraade, og som i denne stat vil kunne faa  foelger for udoevelsen af de paagaeldende former for virksomhed, kan den underrette den medlemsstat, der er hjemland eller seneste opholdsland, herom .  Den medlemsstat, der er hjemland eller seneste opholdsland, undersoeger rigtigheden af forholdene . Dens myndigheder bestemmer selv arten og omfanget af de undersoegelser, der skal foretages, og meddeler den medlemsstat, der er vaertsland, de slutninger, de  drager heraf med hensyn til de oplysninger, som de har fremsendt i henhold til stk . 1 .« 3 )  Foelgende artikel indsaettes :  »Artikel 10a Saafremt en medlemsstat, der er vaertsland, af sine egne statsborgere som betingelse for adgang til at optage eller udoeve en af de i artikel 1 omhandlede former for virksomhed kraever edsaflaeggelse eller afgivelse af et hoejtideligt loefte, og formuleringen  af denne ed eller dette loefte ikke kan anvendes af statsborgere fra de oevrige medlemsstater, soerger den medlemsstat, der er vaertsland, for, at der tilbydes de paagaeldende en passende og tilsvarende formulering .« 4 )  I artikel 11, stk . 1, indsaettes foelgende afsnit efter andet afsnit :  »Med henblik herpaa og som supplement til den i stk . 2 omhandlede erklaering om tjenesteydelser kan medlemsstaterne for at goere det muligt at anvende de disciplinaere regler, der gaelder paa deres omraade, bestemme, at der skal foretages enten en midlertidig,  automatisk indmeldelse i eller etableres et proformamedlemsskab af en faglig organisation eller et fagligt organ, eller at der skal ske en registrering paa betingelse af, at disse foranstaltninger ikke paa nogen maade forsinker eller komplicerer  tjenesteydelsen, samt at de ikke medfoerer yderligere omkostninger for den, der yder tjenesterne .« 5 )  Artikel 14 udgaar .  Artikel 2 I direktiv 77/453/EOEF foretages foelgende aendringer :  1 )  Artikel 1, stk . 2, litra b ), samt stk . 3 og 4 affattes saaledes :  »2 .  b )  en speciel heltidsuddannelse, som obligatorisk skal omfatte emnerne i det program, der er anfoert i bilaget, og som skal straekke sig over tre aars studier eller 4 600 timers teoretisk og klinisk undervisning .  3 .  Medlemsstaterne drager omsorg for, at den institution, der forestaar sygeplejerskeuddannelsen, er ansvarlig for koordinationen af den teoretiske og kliniske undervisning i det samlede uddannelsesprogram .  a )  Teoretisk undervisning defineres som den del af sygeplejerskeuddannelsen, hvor sygeplejeeleverne erhverver de kundskaber, den indsigt og de faglige faerdigheder og holdninger, som er noedvendige for at kunne planlaegge, yde og vurdere almen sundheds - og sygepleje . Undervisningen foregaar paa sygeplejeskoler og andre uddannelsessteder, som skolen udpeger, og varetages af det personale, der underviser i sygepleje og andre kompetente personer .  b )  Klinisk undervisning defineres som den del af sygeplejerskeuddannelsen, hvor sygeplejeeleverne som medlemmer af en gruppe og i direkte kontakt med sunde eller syge enkeltpersoner og/eller grupper laerer at planlaegge, yde og vurdere den samlede  sundheds - og sygeplejeindsats, der er behov for, paa grundlag af de kundskaber og faerdigheder, de har tilegnet sig . Sygeplejeeleven laerer ikke blot at vaere medlem af en gruppe, men ogsaa at vaere gruppeleder og herunder at tilrettelaegge den samlede  sundheds - og sygeplejeindsats, herunder sundhedspaedagogik, saavel for den enkelte som for mindre grupper i institutioner inden for sundhedsvaesenet og i samfundet .  Denne undervisning finder sted i sygehuse og andre institutioner inden for sundhedsvaesenet samt ude i samfundet, under de undervisende sygeplejerskers ansvar og i samarbejde med og med bistand fra andre kvalificerede sygeplejersker . Andet kvalificeret  personale kan inddrages i undervisningsforloebet .  Sygeplejeeleverne skal deltage i paagaeldende afdelingers arbejde for saa vidt dette har vaerdi for deres uddannelse og saetter dem i stand til at paatage sig det ansvar, der er forbundet med sundheds - og sygepleje .  4 .  Den under del A i bilaget naevnte teoretiske undervisning skal vaere afpasset efter og samordnet med den under del B i samme bilag naevnte kliniske undervisning, saaledes at de kundskaber og den erfaring, der er omhandlet i stk . 1, kan erhverves paa  fyldestgoerende maade . Varigheden af den teoretiske undervisning skal svare til mindst en tredjedel og den kliniske undervisning til mindst halvdelen af den i stk . 2, litra b ), omhandlede minimale varighed af uddannelsen .« 2 )  I bilaget foretages foelgende aendringer:  a )  Indledningen affattes saaledes :  »Uddannelsesprogrammet for opnaaelse af eksamensbevis, certifikat eller andre kvalifikationsbeviser for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje omfatter foelgende to omraader og mindst de derunder naevnte emner . Undervisningen i et  eller flere af disse emner kan gives som led i de andre discipliner eller i forbindelse med disse :« b )  I overskrifterne til del A og B foretages foelgende aendringer :  - i den spansksprogede udgave aendres overskriften »A . Enseñanza teórica y técnica« til »A . Enseñanza teórica«, og overskriften »B . Enseñanzas de enfermería clínica« aendres til »B . Enseñanza clínica«,  - i den dansksprogede udgave aendres overskrif - ten »A . Teoretisk og teknisk undervisning« til »A . Teoretisk undervisning«,  - i den tysksprogede udgave aendres overskriften »A . Theoretischer und technischer Unterricht« til »A . Theoretischer Unterricht«, og overskriften »B . Klinisch-praktische Krankenpflege-Ausbildung« aendres til »B . Klinische Unterweisung«,  - i den graesksprogede udgave aendres overskriften »A . Theoritiki kai traktiki didaskalia« til »A . Theoritiki didaskalia« og overskriften »B . Kliniki didaskalia toy nosokomoy« aendres til »B . Kliniki didaskalia«,  - i den engelsksprogede udgave aendres overskriften »A . Theoretical and technical instruction« til »A . Theoretical instruction«,  - i den fransksprogede udgave aendres overskriften »A . Enseignement théorique et technique« til »A . Enseignement théorique«, og overskriften »B . Enseignement infirmier clinique« aendres til »B . Enseignement clinique«,  - i den italiensksprogede udgave aendres overskriften »A . Insegnamento teorico e tecnico« til »A . Insegnamento teorico« og overskriften »B . Insegnamento infermieristico clinico« aendres til »B . Insegnamento clinico«,  - i den nederlandsksprogede udgave aendres overskriften »A . Theoretisch en technisch onderwijs« til »A . Theoretisch onderwijs«,  - i den portugisisksprogede udgave aendres overskriften »A . Ensino teórico e técnico« til »A . Ensino teórico«, og overskriften »B . Ensino clínico de enfermagem« aendres til »B . Ensino clínio «.  Artikel 3 De uddannelser for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje, der er paabegyndt foer den 13 . oktober 1991 under den tidligere ordning i henhold til artikel 1 i direktiv 77/453/EOEF, kan fuldfoeres i overensstemmelse med denne  ordning.  Artikel 4 Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv senest den 13 . oktober 1991 . De underretter straks Kommissionen herom .  Artikel 5 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .   Udfaerdiget i Luxembourg, den 10 . oktober 1989 .  Paa Raadets vegne F . DOUBIN Formand  ( 1 ) EFT nr . C 20 af 26 . 1 . 1988, s . 10 og EFT nr . C 322 af 15 . 12 . 1988, s . 22 . ( 2 ) EFT nr . C 235 af 12 . 9 . 1988, s . 68 og EFT nr . C 256 af 9 . 10 . 1989 . ( 3 ) EFT nr . C 134 af 24 . 5 . 1988, s . 27 . ( 4 ) EFT nr . L 176 af 15 . 7 . 1977, s . 8.(5 ) EFT nr. L 176 af 15 . 7 . 1977, s . 1 . ( 6 ) Se side 19 i denne Tidende . ( 7 ) EFT nr . L 167 af 30 . 6 . 1975, s . 1 .


title: Kommissionens direktiv 2005/2/EF af 19. januar 2005 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage Ampelomyces quisqualis og Gliocladium catenulatum som aktive stofferEØS-relevant tekst.

text:
               22.1.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 20/15

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2005/2/EF
   af 19. januar 2005
   om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage Ampelomyces quisqualis og Gliocladium catenulatum som aktive stoffer
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (1), særlig artikel 6, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               De franske myndigheder modtog den 12. april 1996 en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF fra JSC International Ltd om optagelse af det aktive stof Ampelomyces quisqualis i bilag I til samme direktiv. Ved Kommissionens beslutning 97/591/EF (2) blev det bekræftet, at dossieret var fuldstændigt og således principielt kunne anses for at opfylde data- og informationskravene i bilag II og III til direktiv 91/414/EØF.

               (2)

               De finske myndigheder modtog den 19. maj 1998 en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF fra Kemira Agro Oy (nu Verdera Oy) om optagelse af det aktive stof Gliocladium catenulatum i bilag I til samme direktiv. Ved Kommissionens beslutning 1999/392/EF (3) blev det bekræftet, at dossieret var fuldstændigt og således principielt kunne anses for at opfylde data- og informationskravene i bilag II og III til direktiv 91/414/EØF.

               (3)

               For disse aktive stoffer er virkningerne på menneskers sundhed og miljøet blevet vurderet i henhold til bestemmelserne i artikel 6, stk. 2 og 4, i direktiv 91/414/EØF for de anvendelsesformål, som ansøgerne har foreslået. De udpegede rapporterende medlemsstater forelagde Kommissionen udkast til vurderingsrapporter vedrørende stofferne den 28. oktober 1997 (Ampelomyces quisqualis) og den 15. juni 2000 (Gliocladium catenulatum).

               (4)

               Udkastene til vurderingsrapporter blev behandlet af medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed. Behandlingen blev afsluttet den 8. oktober 2004 med Kommissionens reviderede vurderingsrapporter om Ampelomyces quisqualis og Gliocladium catenulatum.

               (5)

               Dossieret og oplysningerne fra gennemgangen af Ampelomyces quisqualis blev også forelagt for Den Videnskabelige Komité for Planter. Komitéens rapport blev vedtaget formelt den 7. marts 2001 (4).

               (6)

               Komitéen konkluderede i sin udtalelse, at eftersom der ikke forelå tilfredsstillende undersøgelsesresultater vedrørende indvirkningen på lungerne, var spørgsmålet om risikoen for brugerne ikke blevet behandlet tilstrækkeligt indgående. Komitéen konkluderede endvidere, at gentagne doser generelt bør være en del af det primære datasæt, men kan udelades, hvis der fremlægges en passende begrundelse herfor. Hvad angår Ampelomyces quisqualis specifikt så komitéen sig ikke i stand til at udtale sig om behovet for gentagne doser, fordi der ikke forelå tilfredsstillende undersøgelsesresultater vedrørende indvirkningen på lungerne.

               (7)

               Endelig konkluderede komitéen, at selv om der ikke var observeret allergiske reaktioner mod Ampelomyces quisqualis, kunne risikoen for sådanne allergiske reaktioner som følge af eksponering for organismen i forbindelse med landbrugsarbejde ikke udelukkes. Komitéen betegnede overvågning af producenters og brugeres helbred efter godkendelse som en fornuftig foranstaltning og anbefalede også at gøre disse resultater tilgængelige med henblik på en senere revurdering.

               (8)

               Den videnskabelige komités anbefalinger er taget i betragtning ved den yderligere behandling, i dette direktiv og i den reviderede rapport.

               (9)

               Anmelderen gennemførte på den videnskabelige komités anmodning endnu en undersøgelse af indvirkningen på lungerne. Den stående komité betegnede undersøgelsen som videnskabeligt velfunderet og holdbar og konkluderede efter den yderligere behandling, at Ampelomyces quisqualis ikke er patogent, at stoffet ikke er smitsomt hos pattedyr, samt at der ikke indgår nogen toksiner, og at risikoen i forbindelse med brugereksponering følgelig er blevet behandlet tilstrækkeligt indgående i overensstemmelse med anbefalingerne fra Den Videnskabelige Komité for Planter.

               (10)

               Med hensyn til sandsynligheden for allergiske reaktioner er der ikke observeret sådanne reaktioner som følge af arbejde med stoffet i landbruget. Der er følgelig ingen grund til at antage, at der skulle være nogen alvorlig risiko for sådanne reaktioner. Risikoen for allergiske reaktioner kan dog ikke helt udelukkes. Dette spørgsmål bør ikke være til hinder for, at det pågældende stof optages i bilag I til direktiv 91/414/EØF; i stedet kunne potentielle problemer imødegås, derved at medlemsstaterne iværksætter et overvågningsprogram i forbindelse med godkendelsen af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder Ampelomyces quisqualis.

               (11)

               Den stående komité konkluderede derfor, at mennesker på de foreslåede anvendelsesbetingelser ikke ville være udsat for skadevirkninger.

               (12)

               Ved behandlingen af Gliocladium catenulatum viste der sig ingen uafklarede spørgsmål eller problemer, der ville have nødvendiggjort høring af Den Videnskabelige Komité for Planter eller Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet.

               (13)

               Det fremgår af de forskellige undersøgelser, at plantebeskyttelsesmidler, der indeholder de pågældende aktive stoffer, kan forventes generelt at opfylde kravene i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 91/414/EØF sammenholdt med direktivets artikel 5, stk. 3, især med hensyn til de anvendelsesformål, der er undersøgt og udførligt beskrevet i Kommissionens reviderede vurderingsrapport. Ampelomyces quisqualis og Gliocladium catenulatum bør derfor optages i bilag I for at sikre, at godkendelse af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder disse aktive stoffer, kan finde sted i alle medlemsstater i overensstemmelse med nævnte direktiv.

               (14)

               Efter optagelsen af Ampelomyces quisqualis og Gliocladium catenulatum i bilag I til direktiv 91/414/EØF bør medlemsstaterne have en rimelig frist til at gennemføre bestemmelserne i direktiv 91/414/EØF for plantebeskyttelsesmidler, der indeholder disse stoffer, og især at tage eksisterende foreløbige godkendelser op til fornyet overvejelse og senest ved periodens udløb at ændre dem til fuldstændige godkendelser eller ændre dem eller trække dem tilbage i overensstemmelse med direktiv 91/414/EØF.

               (15)

               Direktiv 91/414/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (16)

               De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I til direktiv 91/414/EØF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 30. september 2005 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser fra den 1. oktober 2005.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterne tager godkendelsen af hvert plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder Ampelomyces quisqualis eller Gliocladium catenulatum, op til fornyet behandling for at sikre, at kravene vedrørende disse aktive stoffer i bilag I til direktiv 91/414/EØF er opfyldt. Om nødvendigt ændrer de godkendelserne i henhold til direktiv 91/414/EØF eller trækker dem tilbage senest den 30. september 2005.
   2.   For hvert godkendt plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder Ampelomyces quisqualis eller Gliocladium catenulatum, enten som det eneste aktive stof eller som et af flere aktive stoffer, som alle er optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF pr. 31. marts 2005, nyvurderer medlemsstaterne produktet på grundlag af et dossier, der opfylder kravene i bilag III til nævnte direktiv. På grundlag af denne vurdering fastslår medlemsstaterne, om midlet opfylder kravene i artikel 4, stk. 1, litra b) til e), i direktiv 91/414/EØF.
   Derefter skal medlemsstaterne

               a)

               hvis det drejer sig om et produkt, der indeholder Ampelomyces quisqualis eller Gliocladium catenulatum som eneste aktive stof, om nødvendigt ændre godkendelsen eller trække den tilbage senest den 30. september 2006, eller

               b)

               hvis det drejer sig om et produkt, der indeholder Ampelomyces quisqualis eller Gliocladium catenulatum som ét af flere aktive stoffer, om nødvendigt ændre godkendelsen eller trække den tilbage senest den 30. september 2006 eller senest den dato, der er fastsat for en sådan ændring eller tilbagetrækning i det eller de pågældende direktiver, hvorved det eller de pågældende stoffer blev optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF, alt efter hvilket der er det seneste tidspunkt.

         Artikel 4
   Dette direktiv træder i kraft den 1. april 2005.
   Artikel 5
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. januar 2005.

            På Kommissionens vegne

         Markos KYPRIANOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2004/99/EF (EUT L 309 af 6.10.2004, s. 6).

      (2)  EFT L 239 af 30.8.1997, s. 48.

      (3)  EFT L 148 af 15.6.1999, s. 44.

      (4)  Udtalelse fra Den Videnskabelige Komité for Planter vedtaget den 7. marts 2001 om vurderingen af Ampelomyces quisqualis inden for rammerne af Rådets direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler.

      BILAG
      Følgende indsættes sidst i tabellen i bilag I til direktiv 91/414/EØF:

                     Nr.

                     Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr.

                     IUPAC-navn

                     Renhed (1)

                     Ikrafttrædelse

                     Udløbsdato for stoffets optagelse på listen

                     Særlige bestemmelser

                     »94

                     Ampelomyces quisqualis
                     Stamme: AQ 10
                     Stammesamling nr. CNCM I-807
                     CIPAC-nr. foreligger endnu ikke

                     Ikke relevant

                     1. april 2005

                     31. marts 2015

                     Må kun tillades anvendt som fungicid.
                     Når godkendelser gives, skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om Ampelomyces quisqualis, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed den 8. oktober 2004.

                     99

                     Gliocladium catenulatum
                     Stamme: J1446
                     Stammesamling nr. DSM 9212
                     CIPAC-nr. foreligger endnu ikke

                     Ikke relevant

                     1. april 2005

                     31. marts 2015

                     Må kun tillades anvendt som fungicid.
                     Når godkendelser gives, skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om Gliocladium catenulatum, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed den 30. marts 2004.
                     Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne være særligt opmærksomme på brugeres og arbejdstageres sikkerhed. Der bør anvendes risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant.«

         (1)  Den reviderede vurderingsrapport indeholder nærmere oplysninger om de aktive stoffers identitet og specifikationer.