Avis juridique important

|

31993L0098

Rådets direktiv 93/98/EØF af 29. oktober 1993 om harmonisering af beskyttelsestiden for ophavsret og visse beslægtede rettigheder

EF-Tidende nr. L 290 af 24/11/1993 s. 0009 - 0013 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 25 s. 0075  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 25 s. 0075

RAADETS DIREKTIV 93/98/EOEF af 29. oktober 1993 om harmonisering af beskyttelsestiden for ophavsret og visse beslaegtede rettigheder  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 57, stk. 2, samt artikel 66 og 100 A,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og ud fra foelgende betragtninger:  (1) I Bernerkonventionen til vaern for litteraere og kunstneriske vaerker og den internationale konvention om beskyttelse af udoevende kunstnere, fremstillere af fonogrammer samt radio- og fjernsynsforetagender (Rom-konventionen) er der kun fastsat  minimumsbeskyttelsesperioder for de deri omhandlede rettigheder, og det staar saaledes de kontraherende stater frit for at fastsaette laengere beskyttelsesperioder; nogle medlemsstater har gjort brug af denne mulighed; endvidere har nogle medlemsstater ikke  tilsluttet sig Rom-konventionen;  (2) de nationale lovgivninger vedroerende beskyttelsestiden for ophavsret og beslaegtede rettigheder indeholder derfor en raekke indbyrdes forskelle, der kan haemme frie varebevaegelser og fri udveksling af tjenesteydelser samt fordreje konkurrencevilkaarene  inden for det faelles marked; for at sikre et velfungerende indre marked boer medlemsstaternes lovgivninger derfor harmoniseres, saaledes at beskyttelsestiden bliver ens inden for hele Faellesskabet;  (3) det er ikke kun den egentlige beskyttelsestid, der boer harmoniseres, men ogsaa visse naermere bestemmelser i forbindelse hermed, saasom fra hvilket tidspunkt beskyttelsestiden beregnes;  (4) dette direktivs bestemmelser beroerer ikke medlemsstaternes anvendelse af artikel 14 bis, stk. 2, litra b), c) og d), og stk. 3, i Bernerkonventionen;  (5) formaalet med den i Bernerkonventionen fastsatte minimumsbeskyttelsestid paa 50 aar efter ophavsmandens doed var at beskytte ophavsmanden og dennes to naeste generationer; den gennemsnitlige levetid i Faellesskabet er blevet forlaenget saa meget, at denne  beskyttelsestid ikke laengere er tilstraekkelig til at daekke to generationer;  (6) nogle medlemsstater har forlaenget beskyttelsestiden ud over 50 aar efter ophavsmandens doed for at opveje de virkninger, som verdenskrigene har haft for udnyttelsen af vaerkerne;  (7) hvad angaar beskyttelsestiden for beslaegtede rettigheder har nogle medlemsstater indfoert en beskyttelsestid paa 50 aar efter et vaerks lovlige udgivelse eller lovlige offentliggoerelse;  (8) ifoelge den holdning, Faellesskabet har indtaget med henblik paa forhandlingerne under Uruguay-runden inden for rammerne af den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT), boer beskyttelsestiden for fremstillere af fonogrammer vaere 50 aar  efter den foerste udgivelse;  (9) beskyttelse af velerhvervede rettigheder hoerer til de almindelige retsprincipper, der gaelder inden for Faellesskabets retsorden; en harmonisering af beskyttelsestiden for ophavsret og beslaegtede rettigheder maa saaledes ikke goere indgreb i den  beskyttelse, som rettighedshavere for oejeblikket nyder inden for Faellesskabet; for at begraense virkningerne af overgangsforanstaltningerne til et minimum, og for at det indre marked kan fungere i praksis, boer beskyttelsestiden harmoniseres paa grundlag  af lange beskyttelsesperioder;  (10) i sin meddelelse af 17. januar 1991 »Opfoelgning af groenbogen - Kommissionens arbejdsprogram inden for ophavsret og beslaegtede rettigheder« understreger Kommissionen, at harmoniseringen af ophavsretten og beslaegtede rettigheder boer gennemfoeres paa et  hoejt beskyttelsesniveau, da disse rettigheder er grundlaget for intellektuel kreativ virksomhed, og at beskyttelsen heraf kan sikre opretholdelse og udvikling af kreativiteten til gavn for ophavsmaendene, kulturindustrien, forbrugerne og samfundet som  helhed;  (11) for at sikre et hoejt beskyttelsesniveau, som baade opfylder de krav, der er affoedt af det indre marked, og behovet for at faa skabt retsregler, der fremmer en harmonisk udvikling af litteraer og kunstnerisk kreativitet i Faellesskabet, boer  beskyttelsestiden harmoniseres saaledes, at den for ophavsret fastsaettes til 70 aar efter ophavsmandens doed eller 70 aar efter det tidspunkt, hvor vaerket lovligt blev gjort tilgaengeligt for offentligheden, og for beslaegtede rettigheders vedkommende til 50  aar efter den begivenhed, der affoedte rettigheden;  (12) samlevaerker beskyttes i henhold til artikel 2, stk. 5, i Bernerkonventionen, naar de paa grund af udvalget eller arrangementet af deres indhold udgoer intellektuelle frembringelser; disse vaerker beskyttes som saadanne, uden at der dog herved goeres  indskraenkning i den ret, der tilkommer ophavsmaendene til de vaerker, der indgaar i saadanne samlinger; der kan saaledes gaelde saerlige beskyttelsesperioder for vaerker, som indgaar i en samling;  (13) i alle tilfaelde, hvor en eller flere fysiske personer er identificeret som ophavsmaend, boer beskyttelsestiden beregnes fra deres doed; i givet fald maa tvivl om, hvorvidt ophavsret gaelder for et vaerk i dets helhed eller en del af et vaerk, afgoeres af  de nationale domstole;  (14) beskyttelsestiden boer i overensstemmelse med Berner- og Rom-konventionerne beregnes fra den 1. januar i det aar, der foelger efter den relevante begivenhed;  (15) i henhold til artikel 1 i Raadets direktiv 91/250/EOEF af 14. maj 1991 om retlig beskyttelse af edb-programmer (4) skal medlemsstaterne give edb-programmer ophavsretlig beskyttelse som litteraere vaerker efter Bernerkonventionen; i naervaerende direktiv  harmoniseres beskyttelsestiden for litteraere vaerker inden for Faellesskabet; artikel 8 i direktiv 91/250/EOEF, hvorved der kun indfoeres en midlertidig ordning vedroerende beskyttelsestiden for edb-programmer, boer derfor ophaeves;  (16) ved artikel 11 og 12 i Raadets direktiv 92/100/EOEF af 19. november 1992 om udlejnings- og udlaansrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslaegtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret (5) er der kun fastsat en  minimumsbeskyttelsestid, med forbehold af en senere harmonisering; ved naervaerende direktiv foretages en saadan senere harmonisering; disse artikler boer derfor ophaeves;  (17) beskyttelsen af fotografier i medlemsstaterne er genstand for forskellige ordninger; for at naa frem til en tilstraekkelig harmonisering af beskyttelsestiden for fotografiske vaerker og isaer for vaerker, som paa grund af deres kunstneriske eller  professionelle karakter er af betydning i det indre marked, er det noedvendigt at fastsaette, hvilken grad af originalitet der kraeves i henhold til dette direktiv; et fotografisk vaerk som defineret i Bernerkonventionen betragtes som originalt, hvis det er  ophavsmandens egen intellektuelle frembringelse og afspejler hans personlighed, idet der ikke tages hensyn til andre kriterier saasom vaerdi eller formaal; beskyttelsen af andre fotografier boer overlades til national lovgivning;  (18) for at undgaa forskelle i beskyttelsestiden for beslaegtede rettigheder er det noedvendigt at fastsaette samme begyndelsestidspunkt for beregningen af perioden i hele Faellesskabet; ved beregningen af beskyttelsestiden boer der tages hensyn til  fremfoerelsen, optagelsen, udsendelsen, den lovlige udgivelse og den lovlige offentliggoerelse, dvs. midlerne til paa alle relevante maader at goere genstanden for en beslaegtet rettighed tilgaengelig for almenheden, uanset i hvilket land fremfoerelsen,  optagelsen, udsendelsen eller den lovlige udgivelse eller offentliggoerelse finder sted;  (19) de rettigheder, der tilkommer radio- og fjernsynsforetagender til deres udsendelser, hvad enten disse sendes via traad eller aeteren, herunder via kabel eller satellit, boer ikke vaere tidsubegraensede; det er derfor noedvendigt, at beskyttelsestiden kun  beregnes fra foerste udsendelse af et bestemt vaerk; formaalet med en saadan bestemmelse er at undgaa, at en ny beskyttelsesperiode begynder at loebe, naar en udsendelse er identisk med en tidligere udsendelse;  (20) medlemsstaterne boer frit kunne opretholde eller indfoere andre ophavsretsbeslaegtede rettigheder, navnlig med henblik paa beskyttelse af kritiske og videnskabelige udgaver af vaerker; af hensyn til aabenheden paa faellesskabsplan skal medlemsstater, der  indfoerer nye beslaegtede rettigheder, dog underrette Kommissionen herom;  (21) det boer praeciseres, at den harmonisering, der foretages ved dette direktiv, ikke gaelder for ideelle rettigheder;  (22) for vaerker, hvis hjemland i henhold til Bernerkonventionen er et tredjeland, og hvis ophavsmand ikke er statsborger inden for Faellesskabet, boer der ske en sammenligning af beskyttelsesperioderne, idet beskyttelsestiden i Faellesskabet dog ikke maa  overstige den beskyttelsestid, der er fastlagt i dette direktiv;  (23) naar en rettighedshaver, der ikke er statsborger inden for Faellesskabet, opfylder betingelserne for beskyttelse i henhold til en international aftale, boer beskyttelsestiden for beslaegtede rettigheder vaere den samme som den, der er fastlagt i dette  direktiv, men maa dog ikke overstige den beskyttelsestid, der gaelder i det tredjeland, hvori rettighedshaveren er statsborger;  (24) sammenligningen af beskyttelsesperioder maa ikke medfoere, at medlemsstaterne kommer i konflikt med deres internationale forpligtelser;  (25) for at sikre et velfungerende indre marked boer dette direktiv finde anvendelse fra den 1. juli 1995;  (26) medlemsstaterne boer frit kunne vedtage bestemmelser om fortolkning, tilpasning og videre gennemfoerelse af kontrakter om udnyttelse af beskyttede vaerker og andre emner, som blev indgaaet inden den forlaengelse af beskyttelsestiden, der er resultatet  af dette direktiv;  (27) det er et led i Faellesskabets retsorden, at erhvervede rettigheder og berettigede forventninger skal respekteres; medlemsstaterne kan i saerdeleshed bestemme, at ophavsrettigheder og beslaegtede rettigheder, som reaktiveres i henhold til dette  direktiv, under visse omstaendigheder ikke maa danne grundlag for, at personer, der i god tro indledte udnyttelsen af vaerkerne paa et tidspunkt, hvor disse var offentlig ejendom, skal erlaegge vederlag - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Varigheden af ophavsretten 1. Ophavsretten til litteraere eller kunstneriske vaerker som defineret i artikel 2 i Bernerkonventionen gaelder i ophavsmandens levetid og i 70 aar efter vedkommendes doed, uanset paa hvilket tidspunkt vaerket lovligt blev gjort tilgaengeligt for  offentligheden.  2. Tilkommer ophavsretten flere, som har samarbejdet ved vaerkets frembringelse, beregnes den i stk. 1 naevnte beskyttelsestid fra den laengstlevende ophavsmands doed.  3. For anonyme eller pseudonyme vaerker er beskyttelsestiden 70 aar efter det tidspunkt, da vaerket lovligt blev gjort tilgaengeligt for offentligheden. Hvis imidlertid det af ophavsmanden valgte pseudonym ikke efterlader nogen tvivl om vedkommendes  identitet, eller hvis ophavsmanden afsloerer sin identitet inden for ovennaevnte tidsrum, gaelder den beskyttelsestid, der er fastsat i stk. 1.  4. Hvis en medlemsstat fastsaetter saerlige bestemmelser for ophavsret til kollektive vaerker eller foreskriver, at en juridisk person skal udpeges som rettighedshaver, beregnes beskyttelsestiden efter stk. 3, medmindre de fysiske personer, der har skabt  vaerket som saadant, identificeres som saadanne i de udgaver af vaerket, der goeres tilgaengelige for offentligheden. Dette stykke beroerer ikke rettigheder, der tilkommer identificerede ophavsmaend, hvis identificerbare bidrag indgaar i saadanne vaerker, idet  saadanne bidrag omfattes af stk. 1 eller 2.  5. For vaerker, der udgives i bind, dele, haefter, numre eller serier, og hvis beskyttelsestid beregnes fra det tidspunkt, hvor vaerket lovligt blev gjort tilgaengeligt for offentligheden, gaelder der en saerskilt beskyttelsestid for hvert enkelt element.  6. For vaerker, hvis beskyttelsestid ikke beregnes fra ophavsmandens eller ophavsmaendenes doed, og som ikke lovligt er blevet gjort tilgaengelige for offentligheden senest 70 aar efter deres frembringelse, ophoerer beskyttelsen.   Artikel 2  Kinematografiske eller audiovisuelle vaerker 1. Den ledende instruktoer af et kinematografisk eller audiovisuelt vaerk anses som dets ophavsmand eller som en af dets ophavsmaend. Medlemsstaterne kan anse andre som medindehavere af ophavsretten.  2. Beskyttelsestiden for et kinematografisk eller audiovisuelt vaerk udloeber 70 aar efter det tidspunkt, hvor den laengstlevende af foelgende personer doer, uanset om disse personer anses som medophavsmaend: den ledende instruktoer, drejebogsforfatteren,  dialogforfatteren og komponisten til musik, som er specielt frembragt til brug i det kinematografiske eller audiovisuelle vaerk.   Artikel 3  Varigheden af beslaegtede rettigheder 1. Udoevende kunstneres rettigheder udloeber 50 aar efter fremfoerelsesdatoen. Hvis en optagelse af en fremfoerelse udgives lovligt eller offentliggoeres lovligt inden for dette tidsrum, udloeber rettighederne dog 50 aar efter datoen for foerste lovlige  udgivelse eller foerste lovlige offentliggoerelse, alt efter hvilken dato der er den foerste.  2. Fonogramfremstilleres rettigheder udloeber 50 aar efter optagelsen. Hvis fonogrammet udgives lovligt eller offentliggoeres lovligt inden for dette tidsrum, udloeber rettighederne dog 50 aar efter datoen for foerste lovlige udgivelse eller foerste lovlige  offentliggoerelse, alt efter hvilken dato der er den foerste.  3. De rettigheder, der tilkommer producenter af foerste optagelse af en film, udloeber 50 aar efter optagelsen. Hvis filmen udgives lovligt eller offentliggoeres lovligt inden for dette tidsrum, udloeber rettighederne dog 50 aar efter datoen for foerste  lovlige udgivelse eller foerste lovlige offentliggoerelse, alt efter hvilken dato der er den foerste. Begrebet »film« daekker kinematografiske eller audiovisuelle vaerker eller levende billeder, uanset om de er ledsaget af lyd.  4. Radio- og fjernsynsforetagenders rettigheder udloeber 50 aar efter foerste udsendelse, hvad enten udsendelsen sendes via traad eller aeteren, herunder via kabel eller satellit.   Artikel 4  Beskyttelse af ikke tidligere udgivne vaerker Der tilkommer enhver, som efter udloebet af den ophavsretlige beskyttelse for foerste gang lovligt udgiver eller lovligt offentliggoer et ikke tidligere udgivet vaerk, en beskyttelse svarende til ophavsmandens oekonomiske rettigheder. Beskyttelsestiden er 25  aar fra tidspunktet for vaerkets foerste lovlige udgivelse eller foerste lovlige offentliggoerelse.   Artikel 5  Kritiske og videnskabelige udgaver af vaerker Medlemsstaterne kan beskytte kritiske og videnskabelige udgaver af vaerker, der er blevet offentlig ejendom. Beskyttelsestiden for saadanne rettigheder er hoejst 30 aar fra den foerste lovlige udgivelse.   Artikel 6  Beskyttelse af fotografier Fotografier, der er originale i den forstand, at de er ophavsmandens egen intellektuelle frembringelse, beskyttes i henhold til artikel 1. Der anvendes ingen andre kriterier for at bestemme, om de er berettiget til beskyttelse. Medlemsstaterne kan  fastsaette beskyttelse for andre fotografier.   Artikel 7  Beskyttelse over for tredjelande 1. For vaerker, hvis hjemland i henhold til Bernerkonventionen er et tredjeland, og hvis ophavsmand ikke er statsborger inden for Faellesskabet, udloeber den i medlemsstaterne gaeldende beskyttelsestid paa det tidspunkt, hvor beskyttelsen i vaerkets hjemland  ophoerer, dog saaledes at den i artikel 1 fastsatte beskyttelsestid ikke kan overskrides.  2. De i artikel 3 fastsatte beskyttelsesperioder gaelder ligeledes for rettighedshavere, der ikke er statsborgere inden for Faellesskabet, saafremt medlemsstaterne yder saadanne rettighedshavere beskyttelse. Medmindre andet foelger af medlemsstaternes  internationale forpligtelser udloeber den i medlemsstaterne gaeldende beskyttelsestid dog senest paa det tidspunkt, hvor beskyttelsen ophoerer i det tredjeland, hvori rettighedshaveren er statsborger, dog saaledes at den i artikel 3 fastsatte beskyttelsestid  ikke kan overskrides.  3. Medlemsstater, som paa datoen for dette direktivs vedtagelse, navnlig i kraft af deres internationale forpligtelser, indroemmer en laengere beskyttelsestid end den, der foelger af stk. 1 og 2, kan opretholde en saadan beskyttelse, indtil der indgaas  internationale aftaler om beskyttelsestiden for ophavsret eller dermed beslaegtede rettigheder.   Artikel 8  Beregning af beskyttelsestid De i dette direktiv fastsatte beskyttelsesperioder beregnes fra den 1. januar i det aar, der foelger efter den begivenhed, der affoedte rettigheden.   Artikel 9  Ideelle rettigheder Dette direktiv beroerer ikke de enkelte medlemsstaters bestemmelser vedroerende ideelle rettigheder.   Artikel 10  Tidsmaessig anvendelse 1. Hvis en beskyttelsestid, der er laengere end den tilsvarende periode i dette direktiv, allerede er gaeldende i en medlemsstat paa den i artikel 13, stk. 1, naevnte dato, medfoerer dette direktiv ikke, at den paagaeldende beskyttelsestid afkortes i den  paagaeldende medlemsstat.  2. Den beskyttelsestid, der er fastsat i dette direktiv, finder anvendelse paa alle vaerker og emner, som paa den i artikel 13, stk. 1, naevnte dato er beskyttet i mindst én medlemsstat i medfoer af national lovgivning om ophavsret eller beslaegtede  rettigheder, eller som opfylder kriterierne for beskyttelse efter direktiv 92/100/EOEF.  3. Direktivet beroerer ikke nogen udnyttelseshandling, der har fundet sted foer den i artikel 13, stk. 1, naevnte dato. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til i saerdeleshed at beskytte tredjemands erhvervede rettigheder.  4. Medlemsstaterne skal ikke noedvendigvis anvende bestemmelserne i artikel 2, stk. 1, paa kinematografiske eller audiovisuelle vaerker, der er frembragt inden den 1. juli 1994.  5. Medlemsstaterne kan fastlaegge den dato, fra hvilken artikel 2, stk. 1, finder anvendelse, for saa vidt den ikke er senere end den 1. juli 1997.   Artikel 11  Teknisk tilpasning 1. Artikel 8 i direktiv 91/250/EOEF ophaeves.  2. Artikel 11 og 12 i direktiv 92/100/EOEF ophaeves.   Artikel 12  Notifikationsprocedure Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen enhver af medlemsstaternes regering planlagte indfoerelse af nye beslaegtede rettigheder, herunder de vaesentligste grunde til saadanne rettigheders indfoerelse samt den beskyttelsestid, der paataenkes fastsat.   Artikel 13  Almindelige bestemmelser 1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme artikel 1 til 11 i dette direktiv senest den 1. juli 1995.  Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af  medlemsstaterne.  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  2. Medlemsstaterne anvender artikel 12 fra tidspunktet for direktivets meddelelse.   Artikel 14  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 29. oktober 1993. Paa Raadets vegne R. URBAIN Formand   (1) EFT nr. C 92 af 11. 4. 1992, s. 6, og EFT nr. C 27 af 30. 1. 1993, s. 7.  (2) EFT nr. C 337 af 21. 12. 1992, s. 205, og afgoerelse af 27. oktober 1993 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).  (3) EFT nr. C 287 af 4. 11. 1992, s. 53.  (4) EFT nr. L 122 af 17. 5. 1991, s. 42.  (5) EFT nr. L 346 af 27. 11. 1992, s. 61.


Avis juridique important

|

31988L0331

Rådets direktiv 88/331/EØF af 13. juni 1988 om ændring af diretiv 83/181/EØF om fastlæggelse af anvendelsesområdet for artikel 14, stk. 1, litra d), i direktiv 77/388/EØF for så vidt angår fritagelse for merværdiafgift ved visse former for endelig indførsel af goder

EF-Tidende nr. L 151 af 17/06/1988 s. 0079 - 0081 den finske specialudgave: kapitel 9 bind 2 s. 0003  den svenske specialudgave: kapitel 9 bind 2 s. 0003

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 13. juni 1988  om aendring af diretiv 83/181/EOEF om fastlaeggelse af anvendelsesomraadet for artikel 14, stk. 1, litra d), i direktiv 77/388/EOEF for saa vidt angaar fritagelse for mervaerdiafgift ved visse former for endelig indfoersel af goder  (88/331/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 99,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (2), og  ud fra foelgende betragtninger:  Ordningen vedroerende fritagelse for mervaerdiafgift ved visse former for indfoersel, som er fastlagt ved direktiv 83/181/EOEF (3), senest aendret ved direktiv 85/346/EOEF (4), tager sigte paa en saa snaever forbindelse som muligt mellem toldordningen og mervaerdiafgiftsordningen; ved forordning (EOEF) nr. 1315/88 (5) har Raadet foretaget aendringer i toldordningen; det er noedvendigt at medtage visse af disse aendringer i direktiv 83/181/EOEF, for saa vidt de er i overensstemmelse med maalsaetningerne for harmonisering af skatter og afgifter;  direktiv 83/181/EOEF fastlaegger ikke blot anvendelsesomraadet for artikel 14, stk. 1, litra d), i direktiv 77/388/EOEF (6), senest aendret ved direktiv 84/386/EOEF (7), men indeholder ogsaa saadanne fiskale regler om fritagelse for moms ved endelig indfoersel af goder, som gaar ud over anvendelsesomraadet for naevnte bestemmelse; disse regler boer aendres eller suppleres for at sikre en mere ensartet anvendelse paa EF-plan;  af hensyn til den juridiske klarhed boer teksten til artikel 11, stk. 2, i direktiv 83/181/EOEF praeciseres naermere -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Direktiv 83/181/EOEF aendres saaledes:  1. Artikel 11, stk. 2, affattes saaledes:  »2. Der indroemmes ligeledes afgiftsfritagelse for gaver, der saedvanligvis gives ved et bryllup, og som af personer, der har deres saedvanlige opholdssted i et land uden for Faellesskabet, foraeres en person, der opfylder betingelserne i stk. 1. Fritagelsen gaelder for gaver, hvis enhedsvaerdi ikke overstiger 200 ECU. Medlemsstaterne kan dog indroemme fritagelse, i tilfaelde af at beloebet paa 200 ECU overskrides, for saa vidt den enkelte gaves vaerdi ikke overstiger 1 000 ECU.«  2. Artikel 22 affattes saaledes:  »Artikel 22  Der indroemmes fritagelse for saa vidt angaar indfoersel af varer, hvis samlede vaerdi ikke overstiger 10 ECU. Medlemsstaterne kan indroemme fritagelse for indfoersel af varer, hvis samlede vaerdi er stoerre end 10 ECU, men ikke overstiger 22 ECU.  Medlemsstaterne kan dog undtage varer, der indfoeres i forbindelse med postordresalg, fra den i stk. 1, foerste punktum, naevnte fritagelse.«  3. I artikel 35, stk. 1, litra b), andet led, aendres »artikel 60, stk. 1, litra b)« til »artikel 60«.  4. Efter artikel 38 indsaettes foelgende kapitel:  »Kapitel II A  Referencestoffer til kvalitetskontrol med laegemidler  Artikel 38a  Der indroemmes fritagelse for saa vidt angaar forsendelser, der indeholder proever af referencestoffer, som Verdenssundhedsorganisationen har godkendt med henblik paa at sikre kvalitetskontrollen med stoffer, der anvendes til fremstilling af laegemidler, og som fremsendes til modtagere, der af medlemsstaternes kompetente myndigheder er godkendt med henblik paa afgiftsfrit at kunne modtage saadanne forsendelser.«  5. I artikel 56 indsaettes foelgende i litra:  »d) praemier, trofaeer og erindringsgaver af symbolsk karakter og ringe vaerdi, som er beregnet til at skulle uddeles uden vederlag til personer med bopael i et andet land end indfoerselslandet i forbindelse med forretningskongresser eller lignende internationale arrangementer, og som i kraft af deres beskaffenhed, enhedsvaerdi og andre kendetegn ikke kan give anledning til tvivl om, at indfoerslen sker i ikke-erhvervsmaessigt oejemed.«  6. Artikel 62 og 63 affattes saaledes:  »Artikel 62  Med forbehold af artikel 63 indroemmes der fritagelse for saa vidt angaar tryksager af reklamemaessig art saasom kataloger, prislister, brugsanvisninger og brochurer, der referer til:  a) varer, der saelges eller udlejes af en person, som er etableret uden for indfoerselsmedlemsstaten  b) tjenesteydelser, der tilbydes af en person, som er etableret i en anden medlemsstat  c) tjenesteydelser, der tilbydes inden for transport, handelsforsikring eller bankvirksomhed af en person, som er etableret i et tredjeland.  Artikel 63  Fritagelse i henhold til artikel 62 indroemmes kun for reklametryksager, som opfylder foelgende betingelser:  a) tryksagerne skal vaere tydeligt maerket med navnet paa det firma, der fremstiller, saelger eller udlejer varerne, eller som praesterer de tjenesteydelser, der refereres til  b) hver forsendelse maa kun indeholde et enkelt dokument eller et enkelt eksemplar af hvert dokument, hvis forsendelsen omfatter flere dokumenter; dog kan der indroemmes fritagelse ogsaa for forsendelser, der indeholder flere eksemplarer af samme dokument, naar disses samlede bruttovaegt ikke overstiger et kilo  c) tryksager maa ikke sendes i samlede forsendelser fra en og samme afsender til en og samme modtager.  Betingelserne i litra b) og c) finder dog ikke anvendelse paa tryksager, som refererer til varer, der saelges eller udlejes, eller tjenesteydelser, der tilbydes af en person, som er etableret i en anden medlemsstat, saafremt tryksagerne er indfoert med henblik paa gratis uddeling.«  7. I artikel 79 indsaettes foelgende litra:  »s) indfoersel af officielle publikationer, der udsendes som led i udfoerselslandets samt de i udfoerselslandet etablerede internationale organisationers, offentlige institutioners og offentligretlige organers udoevelse af offentlig myndighed, og indfoersel af tryksager udsendt i forbindelse med valg til Europa-Parlamentet eller i forbindelse med nationale valg i oprindelseslandet af udenlandske politiske organisationer, der i medlemsstaterne officielt er anerkendt som saadanne, saafremt disse publikationer og tryksager er afgiftsberigtiget i udfoerselslandet, og erlagt afgift ikke er blevet godtgjort ved udfoerslen;«  8. Overskriften til kapitel VI affattes saaledes:  »Braendstof og smoeremidler i motorkoeretoejer og i specialcontainere«  9. Artikel 82 affattes saaledes:  »Artikel 82  1. Med forbehold af artikel 83 til 85 indroemmes der fritagelse for saa vidt angaar:  a) braendstof i de normale tanke:  - i privatbiler og erhvervskoeretoejer samt motorcykler  - i specialcontainere  b) braendstof i reservedunke i privatbiler og paa motorcykler, dog hoejst 10 liter pr. koeretoej, og med forbehold af nationale bestemmelser om opbevaring og transport af braendstof.  2. I stk. 1 forstaas ved:  a) »erhvervskoeretoej«: ethvert motorkoeretoej (herunder traekkende koeretoejer med paahaengsvogne), som med hensyn til konstruktionstype og udstyr er egnet og beregnet til, mod eller uden vederlag, - at befordre mere end ni personer, foereren iberegnet  - at tranportere varer  samt ethvert motorkoeretoej til anden saerlig brug end egentlig transport  b) »privatbil«: enhver bil, der ikke opfylder kriterierne i litra a)  c) »normale tanke«:  - tanke, der af konstruktoeren er indbygget i alle koeretoejer af samme type som det paagaeldende koeretoej, og hvis permanente anbringelse muliggoer direkte brug af braendstoffet som drivmiddel baade for koeretoejet og eventuelt under transporten for koeleanlaeg eller andre anlaeg.  Gastanke, der er paamonteret motorkoeretoejer konstrueret med henblik paa direkte brug af gas som braendstof, samt tanke, der er paamonteret eventuelle hjaelpeanlaeg paa koeretoejet, betragtes ligeledes som normale tanke  - tanke, der af konstruktoeren er indbygget i alle containere af samme type som den paagaeldende container, og hvis permanente anbringelse muliggoer direkte brug af braendstoffet under transporten som drivmiddel for koeleanlaeg eller andre anlaeg, som specialcontainere er udstyret med  d) »specialcontainere«: enhver container, der er forsynet med anordninger specielt til koele-, iltnings- eller varmeisoleringsanlaeg eller andre anlaeg.  10. Artikel 83, stk. 1, aendres saaledes:  - i indledningen indsaettes »og specialcontaineres« efter »erhvervskoeretoejers«  - efter litra b) indsaettes foelgende litra:  »c) til 200 liter pr. specialcontainer pr. rejse«  11. I artikel 90, stk. 3, tilfoejes i slutningen foelgende tekst:  » . . . eller en nedsaettelse af fritagelsesbeloebet.«  12. I artikel 91 indsaettes foelgende litra:  »c) fritagelser i henhold til gensidigt forpligtende aftaler med tredjelande, der er parter i Konventionen angaaende International Civil Luftfart (Chicago 1944), om gennemfoerelsen af de anbefalede fremgangsmaader 4.42 og 4.44 i bilag 9 til samme konvention (ottende udgave - juli 1980).«  Artikel 2  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for senest den 1. januar 1989 at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 13. juni 1988.  Paa Raadets vegne  G. STOLTENBERG  Formand  (1) EFT nr. C 318 af 30. 11. 1987, s. 21.  (2) EFT nr. C 180 af 8. 7. 1987, s. 14.  (3) EFT nr. L 105 af 23. 4. 1983, s. 38.  (4) EFT nr. L 183 af 16. 7. 1985, s. 21.  (5) EFT nr. L 123 af 17. 5. 1988, s. 2.  (6) EFT nr. L 145 af 13. 6. 1977, s. 1.  (7) EFT nr. L 208 af 3. 8. 1984, s. 58.


Avis juridique important

|

31993L0060

Rådets direktiv 93/60/EØF af 30. juni 1993 om ændring af direktiv 88/407/EØF om fastsættelse af de veterinærpolitimæssige krav i forbindelse med handelen inden for Fællesskabet med frosset tyresæd og indførsel heraf og om udvidelse af det til at omfatte frisk tyresæd

EF-Tidende nr. L 186 af 28/07/1993 s. 0028 - 0031 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 51 s. 0071  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 51 s. 0071

RAADETS DIREKTIV 93/60/EOEF af 30. juni 1993 om aendring af direktiv 88/407/EOEF om fastsaettelse af de veterinaerpolitimaessige krav i forbindelse med handelen inden for Faellesskabet med frosset tyresaed og indfoersel heraf og om udvidelse af det til at  omfatte frisk tyresaed  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,  under henvisning til forslag fra Kommissionen(1) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2) ,  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg(3) , og ud fra foelgende betragtninger:  Ved direktiv 88/407/EOEF(4)  fastsaettes der dyresundhedsmaessige bestemmelser for handelen inden for Faellesskabet med frosset tyresaed og indfoersel heraf;  ved artikel 4 i naevnte direktiv fastsaettes der midlertidige foranstaltninger for handel med saed fra tyre, der er seropositive over for rhinotracheitis infectiosa bovis (IBR); disse bestemmelser skulle tages op til fornyet behandling paa grundlag af en  rapport fra Kommissionen; ifoelge denne rapport er det noedvendigt senest i 1998 at afvikle tyre, der var seropositive, eller som havde ukendt status forud for vaccinationen paa tyrestationen, og at bevare muligheden for at vaccinere paa tyrestationer  fremover; naevnte artikel 4 boer derfor aendres;  fra august 1991 blev rutinemaessig vaccination mod mund- og klovesyge indstillet i Faellesskabet; direktiv 88/407/EOEF boer derfor aendres for at tage hoejde for dette; som foelge af denne udvikling kan der ogsaa handles med frisk tyresaed efter harmoniserede  bestemmelser;  der boer foretages yderligere aendringer i naevnte direktiv for at tydeliggoere nogle spoergsmaal og tage hoejde for aendringer i den tekniske viden, navnlig med hensyn til behandling af tyre mod leptospirose, og for at rette bestemmelserne vedroerende  brucellose, tuberkulose og leukose ind efter direktiv 64/432/EOEF(5) ;  bilagene boer kunne aendres efter en procedure, der indebaerer et naert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i Den Staaende Veterinaerkomité - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   Artikel 1  Direktiv 88/407/EOEF aendres saaledes:  1) i titlen og i artikel 1 udgaar ordet »frosset« 2) artikel 4, stk. 1, affattes saaledes:  »1. Med forbehold af stk. 2 tillader medlemsstaterne indfoersel af saed fra tyre, der har reageret negativt paa serumneutralisationsproeven eller ELISA-proeven for rhinotracheitis infectiosa bovis/vulvovaginitis infectiosa pustulosa bovis eller positivt  efter vaccination i overensstemmmelse med dette direktiv.  Medlemsstaterne kan indtil den 31. december 1998 tillade indfoersel af saed fra tyre, der har reageret positivt paa serumneutralisationsproeven eller Elisa-proeven for rhinotracheitis infectiosa bovis/vulvovaginitis infectiosa pustulosa bovis, og som ikke er  vaccineret i overensstemmelse med dette direktiv.  Hver sending skal i saa fald underkastes en undersoegelse med indpodning paa levende dyr og/eller en virusisolationsproeve.  Dette krav skal ikke opfyldes for saed fra dyr, der inden den foerste rutinemaessige vaccination paa tyrestationen har reageret negativt paa proeverne i foerste afsnit. Imidlertid skal saed fra dyr, der er blevet noedvaccineret, efter at der har vist sig udbrud  af rhinotracheitis infectiosa bovis, underkastes en virusisolationsproeve.  Undersoegelserne kan efter bilateral aftale foretages enten i det saedopsamlende land eller i bestemmelseslandet.  Mindst 10 % af den enkelte saedopsamling (foretaget med mindst fem straa) skal underkastes proeven.  Efter fremgangsmaaden i artikel 18 fastsaettes der protokoller for de proever, der skal foretages i henhold til naervaerende artikel.« 3) artikel 4, stk. 3, affattes saaledes:  »3. Medlemsstaterne maa ikke modsaette sig indfoersel af saed fra tyre, der er vaccineret mod mund- og klovesyge. Kommer saeden fra en tyr, der er blevet vaccineret mod mund- og klovesyge i de sidste tolv maaneder forud for opsamlingen, skal 5 % af saeden fra  hver opsamling (med mindst fem straa), hvis den skal sendes til en anden medlemsstat, underkastes en virusisolationsproeve for mund- og klovesyge med negativt resultat paa et laboratorium i bestemmelsesmedlemsstaten eller paa et af denne udpeget  laboratorium.« 4) artikel 12 affattes saaledes:  »Artikel 12 Bestemmelserne i Raadets direktiv 90/675/EOEF af 10. december 1990 om fastsaettelse af principperne for tilrettelaeggelse af veterinaerkontrollen for tredjelandsprodukter, der foeres ind i Faellesskabet (*), gaelder for ivaerksaettelsen og opfoelgningen af den  kontrol, som medlemsstaterne skal foere, og for de beskyttelsesforanstaltninger, der skal traeffes.  (*) EFT nr. L 373 af 31. 12. 1990, s. 1. Direktivet er senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1601/92 (EFT nr. L 173 af 27. 6. 1992, s. 13).« 5) artikel 13 og 14 udgaar.  6) i bilag A, kapitel II, tilfoejes foelgende afsnit i litra f), nr. i):  »Endvidere kan frosne embryoner opbevares paa godkendte stationer, for saa vidt:  - en saadan opbevaring er betinget af en tilladelse fra den kompetente myndighed - embryonerne opfylder kravene i Raadets direktiv 89/556/EOEF af 25. september 1989 om fastsaettelse af veterinaerpolitimaessige betingelser i forbindelse med handel inden for Faellesskabet med embryoner af tamkvaeg samt med indfoersel heraf fra tredjelande  (*) - embryonerne opbevares i saerskilte opbevaringsbeholdere i godkendte saedopbevaringslokaler.  (*) EFT nr. L 302 af 19. 10. 1989, s. 1. Direktivet er aendret ved direktiv 90/425/EOEF (EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 29).« 7) i bilag A, kapitel II, litra f), affattes nr. vii) saaledes:  »vii) hver enkelt saedportion tydeligt maerkes - eventuelt ved en kode - paa en saadan maade, at opsamlingsdato, race og donordyrets identifikation samt stationens navn og donordyrets serologiske status med hensyn til rhinotracheitis infectiosa  bovis/vulvovaginitis infectiosa pustulosa bovis umiddelbart kan fastslaas; de naermere kendetegn og modellen for dette maerke fastlaegges efter fremgangsmaaden i artikel 19.« 8) kapitel I, punkt 1, litra b), i bilag B affattes saaledes:  »b) inden det isoleres som beskrevet under a), vaere udvalgt fra en besaetning, som er officielt fri for tuberkulose og officielt fri for brucellose i henhold til direktiv 64/432/EOEF. Dyrene maa ikke forinden have vaeret holdt i en eller flere besaetninger  med lavere status« 9) kapitel I, punkt 1, litra c), foerste afsnit, i bilag B affattes saaledes:  »hidroere fra en besaetning, der er fri for enzootisk kvaegleukose som defineret i direktiv 64/432/EOEF, eller stamme fra moderdyr, der med negativt resultat er blevet underkastet en agargelimmunodiffusionsproeve, som er udfoert i overensstemmelse med bilag G  til direktiv 64/432/EOEF, efter at afkommet er taget fra moderdyret. Naar dyrene hidroerer fra embryontransplantation, betragtes recipienten som »moderdyr««.  10) kapitel I, punkt 1, litra d), nr. ii), i bilag B affattes saaledes:  »ii) en serumagglutinationsproeve udfoert efter metoden i bilag C til direktiv 64/432/EOEF med et brucellatiter paa under 30 internationale agglutinationsenheder (IE) pr. ml eller en komplementbindingsreaktion med et brucellatiter paa under 20 EOEF-enheder  pr. ml (20 ICFT-enheder)« 11) kapitel I, punkt 1, litra e), nr. i), i bilag B affattes saaledes:  »i) en serumagglutinationsproeve udfoert efter metoden i bilag C til direktiv 64/432/EOEF med et brucellatiter paa under 30 internationale agglutinationsenheder pr. ml eller en komplementbindingsreaktion med et brucellatiter paa under 20 EOEF-enheder pr. ml  (20 ICFT-enheder)« 12) i kapitel I, punkt 1, litra e), i slutningen, i bilag B udgaar saetningsleddet »og der skal vaere foretaget en behandling mod leptospirose, hvori indgaar streptomycinindsproejtninger med et interval paa 14 dage (25 mg pr. kg levende vaegt)« 13) i bilag B, kapitel I, tilfoejes foelgende punkt:  »6. Medlemsstaterne kan dog indtil den 1. juli 1995 tillade indsaettelse af kvaeg fra besaetninger, der er fri for brucellose, i godkendte tyrestationer. I saa fald skal dyrene i ovennaevnte periode underkastes en komplementbindingsreaktion med et  brucellatiter paa under 20 EOEF-enheder pr. ml (20 ICFT-enheder) som fastsat i punkt 1, litra d), nr. ii), og litra e), nr. i).« 14) kapitel II, punkt 1, nr. ii), i bilag B affattes saaledes:  »ii) en serumagglutinationsproeve for brucellose udfoert efter metoden i bilag C til direktiv 64/432/EOEF med et brucellatiter paa under 30 internationale agglutinationsenheder pr. ml, eller en komplementbindingsreaktion med et brucellatiter paa under 20  EOEF-enheder pr. ml (20 ICFT-enheder)« 15) kapitel II, punkt 1, nr. iii), i bilag B affattes saaledes:  »iii) en serologisk undersoegelse for enzootisk kvaegleukose med negativ reaktion, udfoert i henhold til bilag G til direktiv 64/432/EOEF« 16) i kapitel II, punkt 1, nr. iv), i bilag B udgaar ordene »indtil den 31. december 1992« 17) i bilag B, kapitel II, punkt 3, erstattes tredje afsnit af foelgende afsnit:  »Disse bestemmelser anvendes dog ikke paa seropositive tyre, som forud for deres foerste vaccination foretaget paa tyrestationer i overensstemmelse med dette direktiv har reageret negativt paa serumneutralisationsundersoegelsen eller ELISA-undersoegelsen for  rhinotracheitis infectiosa bovis/vulvovaginitis infectiosa pustulosa bovis.  De i artikel 4, stk. 1, andet afsnit, omhandlede seropositive tyre skal isoleres, idet deres saed dog kan handles inden for Faellesskabet i overensstemmelse med bestemmelserne om handel med saed fra saadanne tyre.« 18) punkt 1, litra b), i bilag C affattes saaledes:  »b) i) ikke er blevet vaccineret mod mund- og klovesyge inden for de sidste tolv maaneder forud for opsamlingen, eller ii) er blevet vaccineret mod mund- og klovesyge inden for de sidste tolv maaneder forud for opsamlingen, i hvilket tilfaelde 5 % (med mindst fem straa) af hver opsamlet saedmaengde skal underkastes en virusisolationsproeve for mund- og klovesyge med negativt  resultat« 19) punkt 1, litra d), i bilag C affattes saaledes:  »d) har vaeret holdt paa en godkendt tyrestation i en sammenhaengende periode paa mindst 30 dage umiddelbart forud for opsamlingen, for saa vidt der er tale om opsamling af frisk saed« 20) i bilag C, punkt 1, affattes litra f) og g) saaledes:  »f) holdes paa en tyrestation, som har vaeret fri for mund- og klovesyge i mindst tre maaneder forud for og 30 dage efter saedopsamlingen eller indtil afsendelsestidspunktet, for saa vidt angaar frisk saed, og som ligger midt i et omraade paa 10 km i diameter,  hvor der i mindst 30 dage ikke har vaeret noget tilfaelde af mund- og klovesyge g) har vaeret holdt paa en tyrestation, som fra 30 dage forud for og indtil 30 dage efter saedopsamlingen eller indtil afsendelsestidspunktet, for saa vidt angaar frisk saed, har vaeret fri for kvaegsygdomme, som er anmeldepligtige i henhold til bilag E til  direktiv 64/432/EOEF.« 21) punkt 3, nr. i), i bilag C affattes saaledes:  »i) opbevares under godkendte vilkaar i mindst 30 dage forud for afsendelsen. Denne bestemmelse gaelder ikke for frisk saed« 22) i punkt IV, nr. 4), iii), i bilag D aendres »sending« til »opsamling« 23) punkt IV, nr. 5), i bilag D affattes saaledes:  »5) at ovennaevnte saed er opsamlet fra tyre:  i) som ikke er blevet vaccineret mod mund- og klovesyge i de sidste tolv maaneder forud for opsamlingen(6) , eller ii) som er blevet vaccineret mod mund og klovesyge i de sidste tolv maaneder forud for opsamlingen, og at saeden i dette tilfaelde stammer fra en opsamling, hvoraf 5 % af den med henblik paa handel opsamlede saed (med mindst fem straa) med negativt resultat  har vaeret underkastet en virusisolationsproeve for mund- og klovesyge i laboratoriet ...(7) « 24) i bilag D, punkt IV, indsaettes som nr. 6):  »6) at saeden har vaeret opbevaret under godkendte vilkaar i mindst 30 dage forud for afsendelsen(8) .« 25) i fodnote (2) i bilag D aendres »artikel 4, stk. 1, andet afsnit,« til »artikel 4« 26) i bilag D tilfoejes foelgende fodnote:  »(3) Kan udelades for saa vidt angaar frisk saed.«  Artikel 2  Kommissionen forelaegger inden den 1. januar 1998 Raadet en rapport om dette direktiv paa baggrund af de indhoestede erfaringer og den tekniske og videnskabelige udvikling navnlig inden for bekaempelse og udryddelse af sygdomme, ledsaget af  eventuelle passende forslag. Raadet tager med kvalificeret flertal stilling til disse forslag senest den 30. juni 1998.   Artikel 3  1.  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. juli 1994. De underretter straks Kommissionen herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal disse indeholde en henvisning til dette direktiv eller ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af  medlemsstaterne.  2.  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de vedtager paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.   Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 30. juni 1993.  Paa Raadets vegne S. BERGSTEIN Formand  (1) EFT nr. C 324 af 10. 12. 1992, s. 13.  (2) EFT nr. C 72 af 15. 3. 1993, s. 153.  (3) EFT nr. C 108 af 19. 4. 1993, s. 12.  (4) EFT nr. L 194 af 22. 7. 1988, s. 10. Direktivet er senest aendret ved direktiv 90/425/EOEF (EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 29).  (5) Raadets direktiv 64/432/EOEF af 26. juni 1964 om veterinaerpolitimaesige problemer ved handel inden for Faellesskabet med kvaeg og svin (EFT nr. L 121 af 29. 7. 1964, s. 1977/64). Direktivet er senest aendret ved direktiv 92/102/EOEF (EFT nr. L 355 af 5.  12. 1992, s. 32).


Avis juridique important

|

31982L0953

Kommissionens direktiv 82/953/EØF af 15. december 1982 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 79/622/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (statisk afprøvning)

EF-Tidende nr. L 386 af 31/12/1982 s. 0031 - 0038 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 12 s. 0145  den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 14 s. 0022  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 12 s. 0145  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 14 s. 0022

++++  KOMMISSIONENS DIREKTIV  af 15 . december 1982  Om tilpasning til den tekniske udvikling af Raadets direktiv 79/622/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om foerervaern paa landbrugs - og skovbrugshjultraktorer ( statisk afproevning )   ( 82/953/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets direktiv 74/150/EOEF af 4 . marts 1974 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af landbrugs - og skovbrugshjultraktorer ( 1 ) , senest aendret ved direktiv 79/694/EOEF ( 2 ) og ved akten om Graekenlands tiltraedelse , saerlig artikel 11 , og  ud fra foelgende betragtninger :  Erfaringerne og den tekniske udvikling har nu gjort det muligt at uddybe en raekke forskrifter i Raadets direktiv 79/622/EOEF ( 3 ) og tilpasse dem bedre til de faktiske afproevningsvilkaar ;  bestemmelserne i dette direktiv er ikke til hinder for anvendelsen af bestemmelserne i Raadets direktiv 77/536/EOEF af 28 . juni 1977 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om foerervaern til landbrugs - og skovbrugshjultraktorer ( 4 ) ; traktorerne kan til naevnte formaal indtil en dato , der senere skal fastsaettes , forsynes med et foerervaern , som er i overensstemmelse enten med direktiv 77/536/EOEF eller med dette direktiv ;  bestemmelserne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra udvalget for tilpasning til den tekniske udvikling af direktiverne om fjernelse af tekniske hindringer for handelen med landbrugs - og skovbrugshjultraktorer -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Bilag II til IV til direktiv 79/622/EOEF aendres i overensstemmelse med bilaget til naervaerende direktiv .  Artikel 2  1 . Fra den 1 . oktober 1983 kan medlemsstaterne ikke   - for en traktortype naegte EOEF-standardtypegodkendelse eller udstedelse af det dokument , som er omhandlet i artikel 10 , stk . 1 , sidste led , i direktiv 74/150/EOEF , eller national godkendelse ,   - forbyde den foerste ibrugtagning af traktorer ,  saafremt foerervaernet paa traktortypen eller disse traktorer opfylder dette direktivs forskrifter .  2 . Fra den 1 . oktober 1984   - kan medlemsstaterne ikke laengere udstede det dokument , som er omhandlet i artikel 10 , stk . 1 , sidste led , i direktiv 74/150/EOEF , for en traktortype , hvis foerervaern ikke opfylder dette direktivs forskrifter ,   - kan medlemsstaterne naegte national godkendelse af en traktortype , hvis foerervaern ikke opfylder dette direktivs forskrifter .  3 . Fra den 1 . oktober 1985 kan medlemsstaterne forbyde den foerste ibrugtagning af traktorer , hvis foerervaern ikke opfylder dette direktivs forskrifter .  4 . Bestemmelserne i stk . 1 til 3 er ikke til hinder for anvendelsen af bestemmelserne i direktiv 77/536/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om foerervaern til landbrugs - og skovbrugshjultraktorer .  Artikel 3  Medlemsstaterne saetter de fornoedne bestemmelser i kraft for senest den 30 . september 1983 at efterkomme dette direktiv . De underretter straks Kommissionen herom .  Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 15 . december 1982 .  Paa Kommissionens vegne  Karl-Heinz NARJES  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 84 af 28 . 3 . 1974 , s . 10 .  ( 2 ) EFT nr . L 205 af 13 . 8 . 1979 , s . 17 .  ( 3 ) EFT nr . L 179 af 17 . 7 . 1979 , s . 1 .  ( 4 ) EFT nr . L 220 af 29 . 8 . 1977 , s . 1 .  BILAG  I bilag II til direktiv 79/622/EOEF foretages foelgende aendringer :  Punkt 4.1.1 . slettes .  Punkt 4.1.2 . bliver nyt punkt 4.1.1 . og affattes saaledes :   " 4.1.1 . Ingen del af foerervaernet maa vaere traengt ind i nogen del af det frie omraade beskrevet i pkt . 3.2 i bilag III , eller det skal hele tiden have beskyttet dette frie omraade under de proevninger , som er beskrevet i pkt . 1.2 , 1.3 , 1.5 , 1.6 og i paakommende tilfaelde 1.7 i bilag III .  Saafremt en overbelastningsproevning gennemfoeres , skal kraften paa proevningsstedet , naar den paagaeldende energi er opfanget , vaere over 0,8 F max , der forekommer under saavel den paagaeldende hovedafproevning som under overbelastningsafproevningen ( se fig . 4b og 4c i bilag IV ) . "  Punkt 4.1.3 . bliver punkt 4.1.2 .  Efter punkt 4.1.3 . ( der bliver 4.1.2 . ) indsaettes som nyt punkt 4.1.3 . :   " 4.1.3 . Naar den kraevede energitilfoersel opnaas under hver foreskrevet afproevning med vandret belastning , skal kraften vaere over 0,8 F max . "  Punkt 6 symboler aendres saaledes :  Efter symbol D indsaettes foelgende symbol :   " D' = foerervaernets deformation ( mm ) ved den kraevede beregnede energitilfoersel . "  Teksten til symbol F' affattes saaledes :   " F' = kraft svarende til den kraevede beregnede energitilfoersel . "  Teksten til symbol F'D affattes saaledes :   " F'D = kraft/deformationskurve . "  Teksten til symbol E i 12 affattes saaledes :   " E i 12 = den paafoerte energi som skal absorberes under paafoering af den anden belastning i laengderetningen ( J ) . "  Symbolerne E i , E'1 , E a og E''1 slettes .  I bilag III til direktiv 79/622/EOEF foretages foelgende aendringer :  Punkt 1.2 . affattes saaledes :   " 1.2 . Belastning i laengderetningen ( se figur 2 i bilag IV )  Belastningen skal paafoeres vandret , parallelt med traktorens lodrette midterplan .  Ved traktorer , hvor mindst 50 % af massen , saaledes som defineret i punkt 1.3 i bilag II , hviler paa baghjulene , paafoeres laengdebelastningen bagtil og sidebelastningen paa forskellige sider af foerervaernets midterplan i laengderetningen . Ved traktorer , hvor mindst 50 % af massen hviler paa forhjulene , paafoeres laengdebelastningen fortil paa samme side af foerervaernets midterplan i laengderetningen som sidebelastningen .  Den skal paafoeres den oeverste tvaergaaende del af foerervaernet ( dvs . den del , som mest sandsynligt vil ramme jorden foerst , hvis traktoren vaelter ) .  Det sted , hvor belastningen skal paafoeres , skal vaere 1/6 af bredden af foerervaernets top maalt indvendigt fra det udvendige hjoerne . Foerervaernets bredde , som det her drejer sig om , er afstanden mellem to linjer parallelle med traktorens lodrette midterplan , som beroerer foerervaernets ydre dele i det vandrette plan , og som beroerer den oeverste kant af de oeverste tvaergaaende dele .  Bommens laengde maa ikke vaere mindre end 1/3 af foerervaernets bredde ( som tidligere beskrevet ) og ikke mere end 49 mm over dette minimum .  Belastningen i laengderetningen paafoeres bagfra eller forfra som beskrevet i bilag II , punkt 3.1.1.1 .  Afproevningen standses naar :  a ) den af foerervaernet optagne deformationsenergi mindst er lig med den foreskrevne energitilfoersel E ii 1 ( hvor E ii 1 = 1,4 m t ) ;  b ) foerervaernet traenger ind i det frie omraade eller efterlader det frie omraade ubeskyttet . "  Punkt 1.4 . affattes saaledes :   " 1.4 . Overbelastningsproeve  1.4.1 . Naar en vandret belastningsproeve har fremkaldt brud , revner eller buler , kan der kraeves en overbelastningsproeve med henblik paa at bestemme foerervaernets residualstyrke , saa det sikres , at denne er tilstraekkelig til at modstaa eventuel vidererulning  ( se fig . 4a , 4b og 4c ) .  En overbelastningsproeve kraeves under alle omstaendigheder , saafremt kraften aftager med mere end 3 % i loebet af de sidste 5 % af den deformation , der opnaas ved absorption af den paakraevede energi ( se fig . 4b ) .  1.4.2 . Overbelastningsproeven gennemfoeres ved at fortsaette den vandrette belastning i spring paa 5 % af den fra starten paakraevede energi indtil i alt 20 % mere end den paakraevede energi ( se fig . 4c ) .  1.4.2.1 . Overbelastningsproeven er tilfredsstillende , saafremt kraften efter paafoersel af yderligere 5 % , 10 % eller 15 % energi aftager med mindre end 3 % for hvert spring paa 5 % , og saafremt kraften forbliver hoejere end 0,8 F max .  1.4.2.2 . Overbelastningsproeven er tilfredsstillende , saafremt kraften forbliver over 0,8 F max , efter at foerervaernet har absorberet 20 % yderligere energi .  1.4.2.3 . Yderligere brud og revner og/eller indtraengen i eller manglende beskyttelse af det frie omraade paa grund af en elastisk deformation er tilladt under overbelastningsproeven . Efter ophoer af belastningen maa foerervaernet ikke traenge ind i omraadet , og omraadet skal vaere fuldstaendig beskyttet . "  Punkt 3.1 . -3.1.4 . slettes .  Punkt 3.2 . og 3.3 . bliver herefter henholdsvis 3.1 . og 3.2 .  I bilag IV til direktiv 79/622/EOEF foretages foelgende aendringer :   " FIGURER  Figur 1 : Belastning fra siden  Figur 2 : Belastning bagtil i laengderetningen  Figur 3 : Eksempel paa opstilling til trykproeve  Figur 4a : Kraft/deformationskurve - overbelastningsproevning ikke noedvendig  Figur 4b : Kraft/deformationskurve - overbelastningsproevning noedvendig  Figur 4c : Kraft/deformationskurve - overbelastningsproevning fortsaettes  Figur 5 : Illustration af udtrykkene permanent , elastisk og samlet deformation  Figur 6a : Det frie omraade set fra siden  Figur 6b : Det frie omraade set forfra/bagfra  Figur 6c : Isometrisk afbildning  Figur 7 : Apparat til bestemmelse af saedets referencepunkt  Figur 8 : Metode til bestemmelse af saedets referencepunkt . "  Overskriften til figur 1 affattes i den engelske udgave saaledes :   " Point of application of lateral loading " ;  Tegningerne i figur 2 , 4a , 4b og 4c erstattes med foelgende tegninger :  Figur 2 , 4a , 4b og 4c : JFR . EFT


Avis juridique important

|

31993L0081

Kommissionens direktiv 93/81/EØF af 29. september 1993 om tilpasning af Rådets direktiv 70/156/EØF vedrørende typegodkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil

EF-Tidende nr. L 264 af 23/10/1993 s. 0049 - 0050 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 25 s. 0042  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 25 s. 0042

KOMMISSIONENS DIREKTIV 93/81/EOEF af 29. september 1993 om tilpasning af Raadets direktiv 70/156/EOEF vedroerende typegodkendelse af motordrevne koeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 70/156/EOEF af 6. februar 1970 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne koeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil (1), senest aendret ved direktiv 92/53/EOEF (2), saerlig artikel 13, stk. 2,  og ud fra foelgende betragtninger:  I Raadets direktiv 88/77/EOEF af 3. december 1987 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter fra dieselmotorer til fremdrift af koeretoejer (3), aendret ved Raadets direktiv 91/542/EOEF  (4), blev der taget skridt til at reducere maengden af forurenende luftarter fra dieselmotorer i nye koeretoejer, som saelges, indregistreres eller tages i brug med virkning fra 1. oktober 1993;  artikel 8, stk. 2, litra b), i direktiv 70/156/EOEF giver mulighed for, at medlemsstaterne kan indroemme en kortvarig undtagelse for en begraenset maengde restkoeretoejer;  saadanne undtagelser kan jaevnfoer bilag XII, del B, til direktiv 70/156/EOEF kun gaelde for koeretoejer af klasse M1;  det samlede EF-marked for lastkoeretoejer forventes i 1993 at ligge 13 % under det antal, der blev solgt i 1992; dermed er salget faldet med 25 % i loebet af fire aar;  det kraftige fald i salget inden for EF af dieselkoeretoejer, som falder ind under direktiv 88/77/EOEF, vil sandsynligvis medfoere, at en del kkoeretoejer, som er typegodkendt paa grundlag af den tidligere version af direktivet, ikke bliver solgt inden 1.  oktober 1993;  da der endnu ikke er udarbejdet et direktiv vedroerende aendring af bilag XII, del B, kan producenterne af disse koeretoejer enten komme til at haenge paa lagre, som ikke kan saelges, eller blive tvunget til at traeffe oekonomisk uforsvarlige foranstaltninger  for at opfylde direktivets bestemmelser;  begge disse muligheder vil tynge haardt paa producenternes oekonomi og true deres investeringsevne i forbindelse med mere avancerede produkter, og dette paa et tidspunkt, hvor EF-markedet for denne type koeretoejer allerede er staerkt for nedadgaaende;  det samme problem vil formodentlig paa et senere tidspunkt goere sig gaeldende for dieselvarevogne paa grund af dette markeds ufordelagtige udvikling;  for at afhjaelpe disse ulemper skal direktiv 70/156/EOEF aendres, saa undtagelsen for restkoeretoejer udvides til at gaelde for alle koeretoejsklasser og ikke blot klasse M 1;  undtagelsen kan maksimalt gaelde for et antal svarende til 10 % af det antal koeretoejer, der blev taget i brug i den paagaeldende medlemsstat det foregaaende aar; denne aendring vil kun faa en ringe, forbigaaende virkning paa miljoeet;  bestemmelserne i direktiv 70/156/EOEF om lofter for antallet af restkoeretoejer boer tydeliggoeres for at goere det lettere at naa frem til en endelig loesning, hvor der tages hensyn til problemerne for samtlige koeretoejsklasser, herunder etapevis opbyggede  koeretoejer; Kommissionen vil undersoege problemstillingen inden den 31. marts 1994 og fremlaegge hensigtsmaessige forslag for medlemsstaterne inden denne dato;  bestemmelserne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra udvalget for tilpasning til den tekniske udvikling, som er nedsat ved Raadets direktiv 70/156/EOEF - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   Artikel 1  I bilag XII, del B, til direktiv 70/156/EOEF affattes foerste led saaledes: »De koeretoejer, der tages i brug i en medlemsstat i henhold til proceduren i artikel 8, stk. 2, litra b), maa hoejst udgoere et antal svarende til 10 % af de koeretoejer af  samme type eller typer, der blev taget i brug det foregaaende aar i den paagaeldende medlemsstat.«  Artikel 2  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden 1. oktober 1993 og underretter straks Kommissionen herom.  2. Naar medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggoerelsen af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.  3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.   Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 29. september 1993.  Paa Kommissionens vegne Martin BANGEMANN Naestformand  (1) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.  (2) EFT nr. L 225 af 10. 8. 1992, s. 1.  (3) EFT nr. L 36 af 9. 2. 1988, s. 33.  (4) EFT nr. L 295 af 25. 10. 1991, s. 1.


Avis juridique important

|

32000L0061

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/61/EF af 10. oktober 2000 om ændring af Rådets direktiv 94/55/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad vej

EF-Tidende nr. L 279 af 01/11/2000 s. 0040 - 0043

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/61/EFaf 10. oktober 2000om ændring af Rådets direktiv 94/55/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad vejEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71, stk. 1, litra c),under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),efter høring af Regionsudvalget,i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251(3), ogud fra følgende betragtninger:(1) Arbejdet i Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) med hensyn til kvalitetssikring af transport af farligt gods er endnu ikke afsluttet. Kommissionen kan derfor endnu ikke udarbejde en rapport om spørgsmålet. Fristen i artikel 1, stk. 2, fjerde afsnit, i direktiv 94/55/EF(4) bør derfor ændres.(2) De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) har endnu ikke afsluttet arbejdet vedrørende forskrifterne for tankbilers tyngdepunkt i bilag B til den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad vej (ADR-konventionen). Fristen i artikel 5, stk. 3, litra b), i direktiv 94/55/EF bør derfor ændres.(3) Det bør som følge af klimaforholdene være muligt for visse medlemsstater at anvende strengere standarder for visse former for udstyr, som benyttes i forbindelse med transport.(4) Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) har endnu ikke afsluttet arbejdet vedrørende beholdere og tanke. Fristerne i artikel 6, stk. 4, i direktiv 94/55/EF bør derfor ændres.(5) Der bør sikres overensstemmelse mellem bestemmelserne i direktiv 94/55/EF og de ændringer, der er nødvendige for at tilpasse bilagene til nævnte direktiv til den videnskabelige og tekniske udvikling.(6) De frister, der i artikel 6, stk. 4, i direktiv 94/55/EF er fastsat for visse former for udstyr, bør forlænges. Definitionen af disse former for udstyr samt sidste frist for gennemførelsen af nævnte direktiv bør fastsættes efter proceduren i dets artikel 9.(7) De i artikel 6, stk. 9, i direktiv 94/55/EF omhandlede undtagelser bør godkendes efter proceduren i artikel 9 i nævnte direktiv.(8) Medlemsstaterne bør have mulighed for at indrømme undtagelser for lokale transporter og forelægge sådanne undtagelser til godkendelse efter proceduren i artikel 9 i direktiv 94/55/EF.(9) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tilægges Kommissionen(5).(10) Det bør præciseres, hvilke betingelser der skal være opfyldt for, at en transport kan betragtes som en ad hoc-transport.(11) Direktiv 94/55/EF bør ændres i overensstemmelse med det ovenfor anførte -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Direktiv 94/55/EF ændres således:1) Artikel 1, stk. 2, litra c), affattes således:"c) transportvirksomhedernes kvalitetssikring i forbindelse med de i bilag C, punkt 1, anførte indenlandske transporter.Anvendelsesområdet for de nationale bestemmelser vedrørende de i dette litra nævnte krav kan ikke udvides.De pågældende bestemmelser ophører med at finde anvendelse, hvis tilsvarende foranstaltninger gøres bindende gennem fællesskabsbestemmelser.Kommissionen aflægger senest to år efter, at en europæisk standard for kvalitetssikring af transport af farligt gods er trådt i kraft, beretning til Europa-Parlamentet og Rådet med en vurdering af de sikkerhedsmæssige aspekter i forbindelse med dette litra ledsaget af et forslag om forlængelse eller ophævelse af det."2) Artikel 5 ændres således:a) I stk. 2 ændres "randnummer 10599 i bilag B" til "den i bilag C, punkt 2, anførte særlige bestemmelse".b) Stk. 3 ændres således:- Litra b) affattes således:"b) Medlemsstater kan dog opretholde særlige nationale bestemmelser om tyngdepunktet i tankbiler, som er registreret på deres område, indtil den særlige bestemmelse i bilag C, punkt 3, er ændret, dog senest til den 30. juni 2001 for så vidt angår tankbiler, som er omfattet af den særlige bestemmelse i bilag C, punkt 3, i overensstemmelse med den ændrede udgave af ADR, der gælder fra den 1. juli 2001, og senest til den 30. juni 2005 for så vidt angår andre tankbiler."- Følgende nye litra tilføjes:"c) Medlemsstater, hvor omgivelsestemperaturen regelmæssigt er lavere end - 20 °C, kan fastsætte strengere standarder for anvendelsestemperaturen for materialer til plastemballager, tanke og udstyr hertil, som er beregnet til brug ved indenlandsk vejtransport af farligt gods på deres område, indtil der i bilagene er indsat bestemmelser om passende referencetemperaturer for bestemte klimazoner."3) Artikel 6 ændres således:a) Stk. 3 affattes således:"3. Medlemsstaterne kan på deres eget område tillade brug af køretøjer, som er fremstillet inden den 1. januar 1997, og som ikke opfylder dette direktivs bestemmelser, såfremt de er konstrueret i henhold til de nationale bestemmelser, der var gældende den 31. december 1996, og fortsat opfylder det krævede sikkerhedsniveau.Tanke og køretøjer, som er fremstillet efter den 1. januar 1997, og som ikke opfylder bestemmelserne i bilag B, men som er konstrueret i overensstemmelse med de krav i dette direktiv, der var gældende på det tidspunkt, hvor de blev konstrueret, kan fortsat anvendes til indenlandsk transport indtil en dato, som fastsættes efter proceduren i artikel 9."b) Stk. 4 affattes således:"4. Medlemsstaterne kan opretholde de nationale bestemmelser, som var gældende den 31. december 1996, for så vidt angår konstruktion, brug og transportbetingelser for nye beholdere, jf. den i bilag C, punkt 4, anførte særlige bestemmelse, og for så vidt angår nye tanke, som afviger fra bestemmelserne i bilag A og B, indtil der i bilag A og B er indsat henvisninger til standarder for konstruktion og brug af sådanne tanke og beholdere med samme bindende virkning som bestemmelserne i dette direktiv, dog senest til den 30. juni 2001. Beholdere og tanke, som er fremstillet inden den 1. juli 2001, og som fortsat opfylder det krævede sikkerhedsniveau, kan stadig anvendes på de oprindelige vilkår.Ovennævnte frister skal forlænges for beholdere og tanke, for hvilke der ikke findes detaljerede tekniske forskrifter, eller for hvilke tilstrækkelige henvisninger til relevante europæiske standarder ikke er indsat i bilag A og B.Definitionen af de beholdere og tanke, der er omhandlet i stk. 2, og den seneste dato, på hvilken dette direktiv bringes i anvendelse på dem, fastlægges efter proceduren i artikel 9."c) Følgende tilføjes i slutningen af stk. 6:"..., idet plastemballage, som højst kan rumme 20 liter, dog kan anvendes indtil senest 30. juni 2001."d) Stk. 9 affattes således:"9. Medlemsstaterne kan, hvis de forinden underretter Kommissionen herom, senest den 31. december 2002 eller indtil to år efter den seneste anvendelsesdato for de ændrede versioner af bilag A og B indføre lempeligere bestemmelser end dem, der er anført i bilagene, for så vidt angår indenlandsk transport, som kun involverer små mængder farligt gods, med undtagelse af materiale, der er radioaktivt i mellemsvær eller svær grad.Medlemsstaterne kan, hvis de forinden underretter Kommissionen herom, senest den 31. december 2002 eller indtil to år efter den seneste anvendelsesdato for de ændrede versioner af bilag A og B indføre andre bestemmelser end dem, der er anført i bilagene, for begrænset indenlandsk, lokal transport.De undtagelser, der er omhandlet i første og andet afsnit, skal anvendes uden forskelsbehandling.Uanset ovenstående kan medlemsstaterne, hvis de forinden underretter Kommissionen herom, til enhver tid indføre bestemmelser, der svarer til bestemmelser, som andre medlemsstater har indført under henvisning til dette stykke.Kommissionen undersøger, om betingelserne i dette stykke er opfyldt, og afgør efter proceduren i artikel 9, om de pågældende medlemsstater kan gennemføre disse udtagelser."e) I stk. 10, andet afsnit, ændres "randnummer 2010 og 10602 i bilag A og B" til "de i bilag C, punkt 5, anførte særlige bestemmelser".f) Stk. 11 affattes således:"11. Medlemsstaterne kan udstede tilladelser, som kun gælder for deres eget område, til ad hoc-transporter af farligt gods, som er forbudt i henhold til bilag A eller B, eller som udføres på andre betingelser end dem, der er anført i bilagene, såfremt disse ad hoc-transporter er nøje defineret og tidsbegrænsede."g) I stk. 12 ændres "randnummer 2010 og 10602 i bilag A og B" til "de i bilag C, punkt 5 anførte særlige bestemmelser".4) I artikel 8 ændres "bilag A og B" til "bilag A, B og C".5) Artikel 9 affattes således:"Artikel 91. Kommissionen bistås af et udvalg for transport af farligt gods.2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. afgørelsens artikel 8.Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden."6) Teksten i bilaget til nærværende direktiv tilføjes som bilag C.Artikel 21. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. maj 2001. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 10. oktober 2000.På Europa-Parlamentets vegneN. FontaineFormandPå Rådets vegneD. VoynetFormand(1) EFT C 171 af 18.6.1999, s. 17.(2) EFT C 329 af 17.11.1999, s. 10.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 18.1.2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT), Rådets fælles holdning af 26.6.2000 (EFT C 245 af 25.8.2000, s. 7) og Europa-Parlamentets afgørelse af 26.9.2000.(4) EFT L 319 af 12.12.1994, s. 7. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 1999/47/EF (EFT L 169 af 5.7.1999, s. 1).(5) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.BILAG"BILAG CSærlige bestemmelser med hensyn til visse artikler i direktiv 94/55/EF1. Indenlandsk transport som omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra c), er følgende:i) Transport af eksplosive stoffer eller genstande i klasse 1, hvis mængden af eksplosive stoffer eller genstande for hver enkelt transportenhed overstiger:- 1000 kg for så vidt angår nr. 1.1, eller- 3000 kg for så vidt angår nr. 1.2, eller- 5000 kg for så vidt angår nr. 1.3 og 1.5.ii) Transport af følgende gods i tanke eller tankcontainere med en samlet kapacitet på mere end 3000 liter:- klasse 2: gasser hørende under risikoklasse F, T, TF, TC, TO, TFC eller TOC- klasse 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1 og 8: stoffer, som ikke er opført i rubrik b) eller c) i disse klasser, eller som er opført i disse rubrikker, men med en farekode bestående af mindst tre signifikative kendetegn (dvs. ikke nul).iii) Kolli i klasse 7 (radioaktive stoffer) af følgende art: kolli med fissilt materiale, kolli af type B(U) samt kolli af type B(M).2. Den i artikel 5, stk. 2, omhandlede forskrift er randnummer 10599 i bilag B.3. Den i artikel 5, stk. 3, litra b), omhandlede forskrift er randnummer 211128 i bilag B.4. Den i artikel 6, stk. 4, omhandlede forskrift er randnummer 2211 i bilag A.5. De i artikel 6, stk. 10 og 12, omhandlede forskrifter er randnummer 2010 og 10602 i bilag A og B."


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/24/EF af 23. maj 2007 om ophævelse af Rådets direktiv 71/304/EØF om ophævelse af begrænsninger i den frie udveksling af tjenesteydelser inden for området for offentlige bygge- og anlægskontrakter og ved tildeling af offentlige bygge- og anlægskontrakter gennem agenturer eller filialer   (EØS-relevant tekst)

text:
               14.6.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 154/22

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2007/24/EF
   af 23. maj 2007
   om ophævelse af Rådets direktiv 71/304/EØF om ophævelse af begrænsninger i den frie udveksling af tjenesteydelser inden for området for offentlige bygge- og anlægskontrakter og ved tildeling af offentlige bygge- og anlægskontrakter gennem agenturer eller filialer
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2, artikel 55 og artikel 95,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   efter høring af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,
   efter høring af Regionsudvalget,
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I sin meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om ajourføring og forenkling af fællesskabsretten bebudede Kommissionen blandt andet, at den ville gennemgå fællesskabsretten for at undersøge, om den kunne forenkles ved eksempelvis at ophæve retsakter, der var blevet forældet.

               (2)

               De forskellige retsakter, der er blevet vedtaget om offentlige kontrakter, senest Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (2) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (3), og udviklingen i Domstolens retspraksis, bl.a. dommen af 25. juli 1991 i sag C-76/90, Säger (4), gør det muligt at sikre et beskyttelsesniveau, der er lige så højt eller højere end det, der følger af bestemmelserne i direktiv 71/304/EØF (5).

               (3)

               For at forenkle fællesskabsretten, uden at dette får konsekvenser for de økonomiske beslutningstageres rettigheder, bør direktiv 71/304/EØF derfor ophæves —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Direktiv 71/304/EØF ophæves.
   Artikel 2
   Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 3
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. maj 2007.

            På Europa-Parlamentets vegne

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

            På Rådets vegne

         G. GLOSER

            Formand

      (1)  Europa-Parlamentets udtalelse af 13.2.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 16.4.2007.

      (2)  EUT L 134 af 30.4.2004, s. 1. Senest ændret ved Rådets direktiv 2006/97/EF (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 107).

      (3)  EUT L 134 af 30.4.2004, s. 114. Senest ændret ved direktiv 2006/97/EF.

      (4)  Sml. 1991 I, s. 4221.

      (5)  EFT L 185 af 16.8.1971, s. 1.