Avis juridique important

|

31983L0514

Kommissionens tredje direktiv 83/514/EØF af 27. september 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning

EF-Tidende nr. L 291 af 24/10/1983 s. 0009 - 0046 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 13 s. 0125  den spanske specialudgave: Kapitel 15 bind 4 s. 0139  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 13 s. 0125  den portugisiske specialudgave: Kapitel 15 bind 4 s. 0139

++++  KOMMISSIONENS TREDJE DIREKTIV  af 27 . september 1983  om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensaetning   ( 83/514/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets direktiv 76/768/EOEF af 27 . juli 1976 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler ( 1 ) , senest aendret ved direktiv 83/341/EOEF ( 2 ) , saerlig artikel 8 , stk . 1 , og  ud fra foelgende betragtninger :  I direktiv 76/768/EOEF foreskrives officiel kontrol af kosmetiske midler til konstatering af , om de i faellesskabsbestemmelserne fastsatte betingelser vedroerende sammensaetningen af kosmetiske midler overholdes ;  de noedvendige analysemetoder boer fastlaegges hurtigst muligt , og eftersom to etaper i bestraebelserne for at naa dette maal er gennemfoert ved fastlaeggelsen af en raekke metoder i Kommissionens direktiver 80/1335/EOEF ( 3 ) og 82/434/EOEF ( 4 ) , bestaar tredje etape i fastlaeggelse af metoder til bestemmelse af dichlormethan og 1,1,1-trichlorethan , identifikation og bestemmelse af 8-hydroxyquinolin og sulfatet heraf , bestemmelse af ammoniak , identifikation og bestemmelse af nitromethan , identifikation og bestemmelse af thioglycolsyre i permanentvaesker , udtraekningsvaesker og i haarfjerningsmidler , identifikation og bestemmelse af hexachlorophen , bestemmelse af natriumtosylchloramid , bestemmelse af total-fluor i tandpasta , identifikation og bestemmelse af organo-kviksoelvforbindelser samt bestemmelse af alkalisulfider og alkalijordsulfider ;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for tilpasning af direktiv 76/768/EOEF til de tekniske Fremskridt -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  I forbindelse med den officielle kontrol af kosmetiske midler traeffer medlemsstaterne de fornoedne foranstaltninger til at sikre , at   - bestemmelse af dichlormethan og 1,1,1-trichlorethan ,   - identifikation og bestemmelse af 8-hydroxyquinolin og sulfatet heraf ,   - bestemmelse af ammoniak ,   - identifikation og bestemmelse af nitromethan ,   - identifikation og bestemmelse af thioglycolsyre i permanentvaesker , udtraekningsvaesker og i haarfjerningsmidler ,   - identifikation og bestemmelse af hexachlorophen ,   - bestemmelse af natriumtosylchloramid ,   - bestemmelse af total-fluor i tandpasta ,   - identifikation og bestemmelse af organo-kviksoelvforbindelser ,   - bestemmelse af alkalisulfider og alkalijordsulfider ,  foretages efter de metoder , der er beskrevet i bilaget .  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de fornoedne love eller administrative bestemmelser i kraft for senest den 31 . december 1984 at efterkomme dette direktiv . De underretter straks Kommissionen herom .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 27 . september 1983 .  Paa Kommissionens vegne  Frans ANDRIESSEN  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 262 af 27 . 9 . 1976 , s . 169 .  ( 2 ) EFT nr . L 188 af 13 . 7 . 1983 , s . 15 .  ( 3 ) EFT nr . L 383 af 31 . 12 . 1980 , s . 27 .  ( 4 ) EFT nr . L 185 af 30 . 6 . 1982 , s . 1 .  BILAG  BESTEMMELSE AF DICHLORMETHAN OG 1,1,1-TRICHLORETHAN  1 . FORMAAL OG ANVENDELSESOMRAADE  Denne metode beskriver bestemmelse af dichlormethan  ( methylenchlorid ) og 1,1,1-trichlorethan  ( methylchloroform ) i alle kosmetiske produkter , der kan indeholde disse oploesningsmidler .  2 . DEFINITION  Proevens indhold af dichlormethan og 1,1,1-trichlorethan bestemt efter denne metode udtrykkes i masseprocent  ( % m/m ) .  3 . PRINCIP  Metoden benytter gaschromatografi med anvendelse af chloroform som intern standard .  4 . REAGENSER  Der anvendes analysekvalitet .  4.1 . Chloroform ( CHCl3 ) .  4.2 . Tetrachlormethan ( CCl4 ) .  4.3 . Dichlormethan ( CH2Cl2 ) .  4.4 . 1,1,1-trichlorethan ( CH3CCl3 ) .  4.5 . Acetone .  4.6 . Nitrogen .  5 . APPARATUR  5.1 . Saedvanligt laboratorieudstyr  5.2 . Gaschromatograf forsynet med varmetraadsdetektor  5.3 . Overfoeringsflakon , 50-100 ml , jfr . Kapitel II , punkt 5.3.2 , i bilaget til Kommissionens direktiv 80/1335/EOEF af 22 . december 1980 ( 1 )  5.4 . Gaschromatografisproejte , 25 eller 50 ml , jfr . Kapitel II , punkt 5.4.4.2 , i bilaget til ovennaevnte Kommissionsdirektiv .  6 . FREMGANGSMAADE  6.1 . Produkter uden tryk :  Proevemaengden afvejes noejagtigt i en erlenmeyerkolbe med prop . Der tilsaettes som intern standard en noejagtig afvejet maengde chloroform ( 4.1 . ) svarende til det i proeven formodede indhold af dichlormethan og 1,1,1 trichlorethan . Derefter blandes grundigt .  6.2 . Produkter under tryk :  Der gaas frem som beskrevet i Kapitel II , punkt 5 , i bilaget til Kommissionens direktiv 80/1335/EOEF , dog med foelgende detaljeringer :  6.2.1 . Efter at have overfoert en proevemaengde i overfoeringsflakonen ( 5.3 ) indfoeres der yderligere i overfoeringsflakonen som intern standard et rumfang chloroform ( 4.1 . ) svarende til proevens formodede indhold af dichlormethan og/eller 1,1,1-trichlorethan . Derefter blandes grundigt . Ventilens doedvolumen renses med 0,5 ml tetrachlormethan ( 4.2 ) . Efter toerring bestemmes massen af det tilsatte rumfang intern standard noejagtigt ved differensvejning .  6.2.2 . Naar sproejten fyldes med proeve , skal sproejtens teflonstuds gennemblaeses med nitrogen ( 4.6 ) foer injektion i gaschromatografen , saaledes at ingen rest bliver tilbage .  6.2.3 . Efter hver proeve skal ventilens og overfoeringsstykkets overflade renses flere gange med acetone ( 4.5 ) ( der anvendes injektionssproejte ) , hvorefter der toerres grundigt med nitrogen ( 4.6 ) .  6.2.4 . For hver analyse foretages der maalinger fra to forskellige overfoeringsflakoner , og der udfoeres fem maalinger paa hver flakon .  7 . CHROMATOGRAFIBETINGELSER  7.1 . Forkolonne  type : rustfrit staal ,  laengde : 30 cm ,  diameter : 3 mm eller 6 mm ,  kolonnemateriale : samme materiale som i kolonnen .  7.2 . Kolonne  Den stationaere fase bestaar af Hallcomid M18 paa Chromosorb . Kolonnen skal have en oploesningsevne , R , der er lig med eller bedre end 1,5 , idet : JFR.EFT  hvor :  r1 og r2 er retentionstider i minutter ,  w1 og w2 er topbredder i halv hoejde i mm ,  d' er papirhastighed i mm/min .  7.3 . Eksempelvis har foelgende kolonner vist sig anvendelige :  Kolonne : * I * II *  type : * rustfrit staal * rustfrit staal *  laengde : * 350 cm * 400 cm *  diameter : * 3 mm * 6 mm *  baeremateriale : * * *  Chromosorb : * W AW * W AW DMCS-HP *  kornstoerrelse : * 100-120 mesh * 60-80 mesh *  stationaer fase : * Hallcomid M 18 10 % * Hallcomid M 18 20 % *  Temperaturer : * * *  kolonneovn : * 65 * C * 75 * C *  injektionsenhed : * 150 * C * 125 * C *  detektor : * 150 * C * 200 * C *  Baeregas : * * *  helium flow : * 45 ml/min * 60 ml/min *  tryk : * 2,5 bar * 2,0 bar *  injektionsmaengde : * 15 ml * 15 ml *  8 . BLANDING TIL FASTLAEGGELSE AF RESPONSFAKTORER  I en erlenmeyerkolbe med prop fremstilles foelgende blanding ved noejagtig afvejning  dichlormethan ( 4.3 ) 30 % m/m ,  1,1,1,-trichlorethan ( 4.4 ) 35 % m/m ,  chloroform ( 4.1 ) 35 % m/m .  Denne blanding anvendes til bestemmelse af responsfaktorerne .  9 . BEREGNINGER  9.1 . Responsfaktoren for et stof p i forhold til stof a , der er valgt som intern standard , beregnes ved hjaelp af formlen : JFR.EFT  hvor :  k p = responsfaktoren for stoffet p ,  m p = massen af stoffet p i blandingen ,  A p = arealet af toppen for stoffet p ,  m a = massen af stoffet a i blandingen ,  A a = arealet af toppen for stoffet a .  For stoffet a er responsfaktoren k a ( sat = 1 ) .  Som eksempler er foelgende responsfaktorer blevet opnaaet ( for chloroform k = 1 ) :  dichlormethan : k1 = 0,78 mere aller mindre 0,03  1,1,1-trichlorethan : k2 = 1 mere aller mindre 0,03 .  9.2 . Den i proeven tilstedevaerende maengde dichlormethan og 1,1,1-trichlorethan i masseprocent ( % m/m ) beregnes ved hjaelp af formlerne : JFR.EFT  hvor :  m c = massen i g af tilsat chloroform ,  A c = arealet af chloroformtoppen ,  M = massen i g af proevemaengde ,  A1 = arealet af dichlormethantoppen ,  A2 = arealet af 1,1,1-trichlorethantoppen ,  k1 = responsfaktor for dichlormethan ( 9.1 ) ,  k2 = responsfaktor for 1,1,1-trichlorethan ( 9.1 ) .  10 . GENTAGELIGHED ( 2 )  Ved et indhold af dichlormethan og/eller 1,1,1-trichlorethan paa omkring 25 % maa forskellen mellem resultaterne paa to parallelt udfoerte bestemmelser paa den samme proeve ikke overstige en absolut vaerdi paa 2,5 % .  IDENTIFIKATION OG BESTEMMELSE AF 8-HYDROXYCHINOLIN OG SULFATET HERAF  1 . FORMAAL OG ANVENDELSESOMRAADE  Denne metode beskriver identifikation og kvantitativ bestemmelse af 8-hydroxychinolin og dets sulfat .  2 . DEFINITION  Proevens indhold af 8-hydroxychinolin og 8-hydroxychinoliniumsulfat bestemt efter denne metode udtrykkes i masseprocent ( % m/m ) 8-hydroxychinolin .  3 . PRINCIP  3.1 . Identifikation  Identifikation foretages ved tyndtlagschromatografi .  3.2 . Kvantitativ bestemmelse  Den kvantitative bestemmelse foretages ved spektrofotometrisk maaling ved 410 nm af det ved reaktion med Fehlings vaeske dannede komplex .  4 . REAGENSER  Der anvendes analysekvalitet .  4.1 . 8-hydroxychinolin .  4.2 . Benzen . Arbejdet med benzen skal foregaa med stoerste forsigtighed paa grund af dette stofs giftighed .  4.3 . Chloroform .  4.4 . Natriumhydroxidoploesning , 50 % m/m .  4.5 . Kobbersulfat-pentahydrat .  4.6 . Kaliumnatriumtartrat .  4.7 . 1 N saltsyre .  4.8 . 1 N svovlsyre .  4.9 . 1 N natriumhydroxid .  4.10 . Ethanol .  4.11 . Butanol-1 .  4.12 . Iseddikesyre .  4.13 . 0,1 N saltsyre .  4.14 . Celite 545 eller tilsvarende .  4.15 . Standardoploesninger .  4.15.1 . 100,0 mg 8-hydroxychinolin ( 4.1 ) anbringes i en 100 ml maalekolbe og oploeses i en smule svovlsyre  ( 4.8 ) Derefter fyldes op til maerket med svovlsyre  ( 4.8 ) .  4.15.2 . 100,0 mg 8-hydroxychinolin anbringes i en 100 ml maalekolbe og oploeses i ethanol ( 4.10 ) . Derefter fyldes op til maerket med ethanol ( 4.10 ) og omrystes .  4.16 . Fehlings vaeske :  Oploesning A :  7,0 g kobbersulfat ( 4.5 ) afvejes i en 100 ml maalekolbe og oploeses i en smule vand . Derefter fyldes og til maerket med vand og omrystes .  Oploesning B :  35,0 g kaliumnatriumtartrat ( 4.6 ) afvejes i en 100 ml maalekolbe og oploeses i 50 ml vand . Efter tilsaetning af 20 ml natriumhydroxidoploesning ( 4.4 ) fyldes op til maerket med vand og omrystes . Umiddelbart foer brug afpipetteres 10,0 ml oploesning 1 og 10,0 ml oploesning 2 i en 100 ml maalekolbe , hvorefter der fyldes op til maerket med vand og blandes .  4.17 . Udviklingsvaeske til tyndtlagschromatografi :  I . Butanol-1 ( 4.11 ) - iseddikesyre ( 4.12 ) - vand  ( 80 + 20 + 20 , volumen ) .  II . Chloroform ( 4.3 ) - iseddikesyre ( 4.12 )  ( 95 + 5 , volumen ) .  4.18 . 2,6-dichlor-4-(clorimino)cyclohexa-2,5 - dienonoploesning , 1 % m/v i ethanol .  4.19 . Natriumcarbonatoploesning , 1 % m/v i vand .  4.20 . Ethanoloploesning , 30 % v/v i vand .  4.21 . Dinatriumdihydrogenethylen diamintetraacetatoploesning , 5 % i vand .  4.22 . Bufferoploesning pH 7 :  27 g vandfrit kaliumdihydrogenphosphat og 70 g dikaliumhydrogenphosphat-trihydrat afvejes i en 1 l maalekolbe , hvorefter der fyldes op til maerket med vand .  4.23 . Faerdigfremstillede tyndtlagschromatografi-plader , lagtykkelse 0,25 mm ( Merck Kieselgel 60 eller tilsvarende ) . Foer brug sproejtes pladerne med 10 ml dinatriumethylendiaminotetraacetatoploesning ( 4.21 ) og toerres ved 80 * C .  5 . APPARATUR  5.1 . 100 ml rundbundet kolbe med slib .  5.2 . Maalekolber .  5.3 . Maalepipetter , 10 og 5 ml .  5.4 . Fuldpipetter , 20 , 15 , 10 og 5 ml .  5.5 . Skilletragte , 100 , 50 og 25 ml .  5.6 . Foldefilter , 9 cm diam . .  5.7 . Rotationsfordamper .  5.8 . Tilbageloebssvaler med slib .  5.9 . Spektrofotometer .  5.10 . Kuvetter , 1 cm lysvej .  5.11 . Omroerer med elektrisk opvarmning .  5.12 . Chromatografikolonne , glas , 16 cm lang , 8 mm D , med indsnaevring i den nedre ende indeholdende en prop af glasuld og i den oevre ende forsynet med tilslutningsstuds for trykluft .  6 . FREMGANGSMAADE  6.1 . Identifikation  6.1.1 . Flydende produkter :  6.1.1.1 . pH i den del af proeven , der skal undersoeges , indstilles paa 7,0 , hvorefter der punktvis paa startlinjen paasaettes 5 og 10 ml heraf paa en forbehandlet kiselgeltyndtlagschromatografiplade  ( 4.23 ) .  6.1.1.2 . I to andre punkter af startlinjen paasaettes henholdsvis 10 og 30 ml af standardoploesningen  ( 4.15.2 ) , hvorefter pladen udvikles i en af de to udviklingsvaesker ( 4.17 ) .  6.1.1.3 . Efter at vaeskefronten er naaet 15 cm , toerres pladen ved 100 * C ( 15 minutter ) . Under en UV-lampe ( 366 nm ) fluorescerer 8-hydroxychinolinpletterne gult .  6.1.1.4 . Derefter sproejtes med natriumcarbonatoploesningen ( 4.19 ) og - efter toerring - med 2,6-dichlor-4-(clorimino)cyclohexa-2,5-dienonoploesningen  ( 4.18 ) . 8-hydroxychinolin viser sig som en blaa plet .  6.1.2 . Faste produkter og cremer :  6.1.2.1 . 1 g af proeven suspenderes i 5 ml bufferoploesning ( 4.22 ) og overfoeres umiddelbart efter ved hjaelp af 10 ml chloroform ( 4.3 ) til en skilletragt og rystes . Efter udledning af chloroformfasen ekstraheres den vandige suspension endnu to gange med 10 ml chloroform . De samlede og filtrerede chloroformekstrakter inddampes til naesten toerhed i en 100 ml rundbundet kolbe ( 5.1 ) paa rotationsfordamperen ( 5.7 . ) . Resten oploeses i 2 ml chloroform ( 4.3 ) og 10 henholdsvis 30 ml af denne oploesning paasaettes en kiselgel-tyndtlagschromatografiplade  ( 4.23 ) paa den under 6.1.1.1 beskrevne maade .  6.1.2.2 . Efter paafoering af 10 henholdsvis 30 ml standardoploesning ( 4.15.2 ) behandles pladen yderligere som beskrevet under 6.1.1.2 til og med 6.1.1.4 .  6.2 . Bestemmelse  6.2.1 . Flydende produkter  6.2.1.1 . I en 100 ml rundbundet kolbe ( 5.1 ) afvejes af proeven en maengde , m , paa 5,00 g , tilsaettes med pipette 1 ml svovlsyre ( 4.8 ) , hvorefter blandingen under reduceret tryk ved 50 * C inddampes til toerhed .  6.2.1.2 . Resten oploeses i 20 ml varmt vand og overfoeres til en 100 ml maalekolbe , idet der skylles efter tre gange med 20 ml vand , hvorefter der fyldes op med vand til 100 ml og blandes .  6.2.1.3 . Med pipette anbringes 5,0 ml af denne oploesning i en 50 ml skilletragt . Efter tilsaetning af 10 ml Fehlings vaeske ( 4.16 ) ekstraheres det herved fremkomne 8-hydroxychinolinkobberkomplex tre gange med 8 ml chloroform ( 4.3 ) .  6.2.1.4 . Chloroformfaserne filtreres og opsamles i en 25 ml maalekolbe . Efter opfyldning med chloroform ( 4.3 ) til maerket og omrystning maales ekstinktionen ved 410 nm af den gule oploesning over for chloroform .  6.2.2 . Faste produkter og cremer  6.2.2.1 . 0,500 g af proeven , m , afvejes i en 100 ml rundbundet kolbe ( 5.1 ) , tilsaettes 30 ml benzen ( 4.2 ) og 20 ml saltsyre ( 4.7 ) , hvorefter indholdet koges i 30 minutter under tilbagesvaling ( 5.8 ) og omroering  ( 5.11 ) .  6.2.2.2 . Indholdet fra kolben overfoeres til en 100 skilletragt , idet der skylles efter med 5 ml saltsyre  ( 4.7 ) . Den vandige fase overfoeres til en rundbundet kolbe ( 5.1 ) . Benzenfasen eftervaskes med 5 ml saltsyre  ( 4.7 ) , som ligeledes overfoeres til den rundbundede kolbe , og der fortsaettes som beskrevet i 6.2.2.4 .  6.2.2.3 . Ved emulsionsdannelse , som vil hindre den videre oparbejdning , blandes 0,500 g af proeven , m , med 2 g Celite 545 ( 4.14 ) paa en saadan maade , at der fremkommer et frit flydende pulver . Denne blanding overfoeres i smaa portioner til en chromatografikolonne  ( 5.12 ) . Efter hver tilsaetning pakkes kolonnens indhold fast sammen . Saa snart den samlede blanding er overfoert til kolonnen , elueres med saltsyre ( 4.13 ) paa en saadan maade , at der paa ca . 10 minutter fremkommer 10 ml eluat . Hvis det skoennes noedvendigt , kan elueringen fremmes under et svagt overtryk af nitrogen . Under elueringen maa det paases , at der hele tiden er saltsyre oven over kolonnematerialet . De foerste 10 ml eluat behandles derpaa som beskrevet i 6.2.2.4 .  6.2.2.4 . De samlede vandige faser fra 6.2.2.2 eller eluatet fra 6.2.2.3 inddampes under reduceret tryk i rotationsfordamperen ( 5.7 ) til naesten toerhed .  6.2.2.5 . Resten oploeses i 6 ml natriumhydroxid ( 4.9 ) og tilsaettes 20 ml Fehlings vaeske ( 4.16 ) , hvorefter kolbens indhold overfoeres til en 50 ml skilletragt . Kolben skylles med 8 ml chloroform ( 4.3 ) . Efter udrystning filtreres chloroformfasen ned i en 50 ml maalekolbe . Den vandige fase udrystes endnu tre gange med 8 ml chloroform ( 4.3 ) . Chloroformfaserne filtreres og opsamles ligeledes i 50 ml maalekolben . Efter opfyldning med chloroform ( 4.3 ) til maerket og omrystning maales ekstinktionen ved 410 nm af den gule oploesning over for chloroform .  7 . KALIBRERINGSKURVE  I fire 100 ml rundbundede kolber , som hver indeholder 3 ml ethanoloploesning ( 4.20 ) , pipetteres henholdsvis 5 , 10 , 15 og 20 ml af standardoploesningen ( 4.15.1 ) svarende til 5 , 10 , 15 og 20 mg 8-hydroxychinolin . Derefter foelges fremgangsmaaden beskrevet i 6.2.1 , og kalibreringskurven konstrueres .  8.1 . Flydende produkter  Proevens 8-hydroxychinolin-indhold udtrykt i masseprocent ( % m/m ) beregnes ved hjaelp af formlen :   % 8-hydroxychinolin   % 8-hydroxychinolin = a/m gange 100  hvor :  a = mg 8-hydroxychinolin aflaest paa kalibreringskurven  ( 7 ) .  m = proevemaengde i mg ( 6.2.1.1 ) .  8.2 . Faste produkter og cremer  Proevens 8-hydroxychinolin-indhold udtrykt i masseprocent  ( % m/m ) beregnes ved hjaelp af formlen :   % 8-hydroxychinolin = 2a/10 m gange 100  hvor :  a = mg 8-hydroxychinolin aflaest paa kalibreringskurven  ( 7 ) .  m = proevemaengde i mg ( 6.2.2.1 eller 6.2.2.3 ) .  9 . GENTAGELIGHED ( 3 )  Ved et 8-hydroxychinolin-indhold paa omkring 0,3 % maa forskellen mellem resultaterne paa to parallelt udfoerte bestemmelser paa den samme proeve ikke overstige en absolut vaerdi paa 0,02 % .  BESTEMMELSE AF AMMONIAK  1 . FORMAAL OG ANVENDELSESOMRAADE  Denne metode beskriver bestemmelse af frit ammoniak i kosmetiske produkter .  2 . DEFINITION  Proevens indhold af frit ammoniak bestemt efter denne metode udtrykkes som masseprocent ( % m/m ) ammoniak .  3 . PRINCIP  Bariumchloridoploesning tilsaettes en proevemaengde af det kosmetiske produkt fortyndet i vandigt methanol . Eventuelt bundfald filtreres eller centrifugeres fra . Denne fremgangsmaade forhindrer tab af ammoniak - under vanddampdestillationen - fra visse ammoniumsalte som carbonat og hydrogencarbonat samt salte af fede syrer , dog med undtagelse af ammoniumacetat . Ammoniakken vanddampdestilleres fra filtrat eller supernatant og bestemmes ved potentiometrisk eller anden titrering .  4 . REAGENSER  Der anvendes analysekvalitet .  4.1 . Methanol .  4.2 . Bariumchlorid-dihydrat-oploesning , 25 % m/v .  4.3 . Ortho-borsyre-oploesning , 4 % m/v .  4.4 . 0,5 N svovlsyre .  4.5 . Antiskum-middel .  4.6 . 0,5 N natriumhydroxid .  4.7 . Indikator :  5 ml 0,1 % oploesning af methylroedt i ethanol blandes med 2 ml 0,1 % oploesning af methylenblaat i vand .  5 . APPARATUR  5.1 . Saedvanligt laboratorieudstyr .  5.2 . Centrifuge med lukkede 100 ml glas .  5.3 . Apparat til vanddampdestillation .  5.4 . Potentiometer .  5.5 . Glaselektrode og dikviksoelvdichlorid ( calomel ) referenceelektrode .  6 . FREMGANGSMAADE  6.1 . I en 100 ml maalekolbe afvejes af proeven en maengde , m , i mg svarende til hoejst 150 mg ammoniak . Om noedvendigt gentages bestemmelsen med en mindre proevemaengde .  6.2 . Der tilsaettes 10 ml vand , 10 ml methanol ( 4.1 ) og 10 ml bariumchlorid-oploesning ( 4.2 ) , og der fyldes op til 100 ml med methanol ( 4.1 ) .  6.3 . Der blandes , hvorefter blandingen hensaettes natten over i koeleskab ( 5 * C ) .  6.4 . Den endnu kolde blanding filtreres eller centrifugeres ( 5.2 ) i 10 minutter ved ca . 1 600 xg , hvorved opnaas et klart filtrat eller klar supernatant .  6.5 . 40,0 ml af den klare oploesning ( 6.3 ) overfoeres med pipette til vanddampdestillationsapparatet ( 5.3 ) og derefter eventuelt 0,5 ml antiskum-middel ( 4.5 ) .  6.6 . Bestemmelse med tilbagetitrering . Der destilleres , og 200 ml af destillatet opsamles i et 250 ml baegerglas indeholdende 10,0 ml 0,5 N svovlsyre ( 4.4 ) og 0,1 ml indikator ( 4.7 ) .6.7 . Overskud af svovlsyre tilbagetitreres med 0,5 N natriumhydroxid ( 4.6 ) .  6.8 . Bestemmelse ved potentiometrisk titrering . Der destilleres , og 200 ml af destillatet opsamles i et 250 ml baegerglas indeholdende 25 ml borsyre-oploesning ( 4.3 ) . Der titreres med 0,5 N svovlsyre ( 4.4 ) under optegnelse af neutralisationskurven .  7 . BEREGNING  7.1 . Bestemmelse med tilbagetitrering  Proevens ammoniak-indhold i masseprocent ( % m/m ) beregnes ud fra formlen :   % ammoniak = ( 10 T2 - V1 T1 ) gange 17 gange 100/0,4 gange m = ( 10 T2 - V1 T1 ) gange 4 250/m  hvor :  V1 = det i 6.5.1 anvendte rumfang 0,5 N natriumhydroxid  ( 4.6 ) i ml .  T1 = den aktuelle normalitet heraf .  T2 = den aktuelle normalitet af den anvendte 0,5 N svovlsyre ( 4.4 ) .  m = massen i mg af den undersoegte proevemaengde ( 6.1 ) .  7.2 . Bestemmelse ved potentiometrisk titrering  Proevens ammoniak-indhold i passeprocent ( % m/m ) beregnes ud fra formlen : JFR.EFT  hvor :  V2 = det i 6.5.2 anvendte rumfang 0,5 N svovlsyre ( 4.4 ) i ml .  T2 = den aktuelle normalitet heraf .  m = massen i mg af den undersoegte proevemaengde ( 6.1 ) .  8 . GENTAGELIGHED ( 4 )  Ved et ammoniak-indhold paa omkring 6 % maa forskellen mellem resultaterne paa de to parallelt udfoerte bestemmelser paa den samme proeve ikke overstige en absolut vaerdi paa 0,6 % .  IDENTIFIKATION OG BESTEMMELSE AF NITROMETHAN  1 . FORMAAL OG ANVENDELSESOMRAADE  Denne metode beskriver identifikation og bestemmelse af nitromethan , og den kan anvendes til identifikation og bestemmelse heraf i maengder paa indtil 0,3 % i kosmetiske produkter i aerosolbeholdere .  2 . DEFINITION  Det efter denne metode bestemte nitromethan-indhold i produktet udtrykkes i masseprocent ( % m/m ) af nitromethan i aerosolbeholderens totalindhold .  3 . PRINCIP  Nitromethan identificeres ved en farvereaktion , og indholdet bestemmes ved gaschromatografi efter tilsaetning af intern standard .  4 . IDENTIFIKATION  4.1 . Reagenser  Der anvendes analysekvalitet .  4.1.1 . 0,5 N natriumhydroxid .  4.1.2 . Folins reagens : 0,1 g natrium-1,2-naphthoquinon-4-sulfonat oploeses i vand og fortyndes til 100 ml .  4.2 . Fremgangsmaade  Til 1 ml proeve tilsaettes 10 ml natriumhydroxid ( 4.1.1 ) og 1 ml Folins reagens ( 4.1.2 ) . En violet farvning indicerer tilstedevaerelse af nitromethan .  5 . BESTEMMELSE  5.1 . Reagenser  Der anvendes analysekvalitet .  5.1.1 . Chloroform ( intern standard-1 ) .  5.1.2 . 2,4-dimethyleptan ( intern standard-2 ) .  5.1.3 . Ethanol 95 % .  5.1.4 . Nitromethan .  5.1.5 . Intern standard-1-oploesning : Ca . 650 mg chloroform ( 5.1.1 ) indfoeres i en forud vejet 25 ml maalekolbe . Kolben med indhold vejes noejagtigt . Der fyldes op til 25 ml med ethanol ( 5.1.3 ) , hvorefter der atter vejes , og oploesningens chloroformindhold i masseprocent beregnes .  5.1.6 . Intern standard-2-oploesning : Denne tilberedes paa samme maade som intern standard-1-oploesning , idet der dog afvejes 270 mg 2,4-dimethylheptan ( 5.1.2 ) i 25 ml maalekolben .  5.2 . Apparatur  5.2.1 . Gaschromatograf med flammeionisationsdetektor .  5.2.2 . Apparatur til proeveudtagning af aerosoler  ( overfoeringsflakon , overgangsstykke , mikroinjektionssproejte osv . ) som beskrevet i Kapitel II , punkt 5 , i bilaget til Kommissionens direktiv 80/1335/EOEF ( 5 ) .  5.2.3 . Saedvanligt laboratorieudstyr .  5.3 . Fremgangsmaade  5.3.1 . Proeveforberedelse :  Ca . 5 ml intern standard-1-oploesning ( 5.1.5 ) eller intern standard-2-oploesning ( 5.1.6 ) indfoeres i en forud vejet overfoeringsflakon paa 100 ml ( 5.2.2 ) , som forinden er renset med dichlorodifluoromethan eller evakueret som beskrevet i Kapitel II , punkt 5.4 . i bilaget til Kommissionens direktiv 80/1335/EOEF . Der anvendes en injektionssproejte af glas paa 10 eller 20 ml uden kanyle , tilpasset overfoeringsstykket , efter den teknik , som er beskrevet i Kapitel II , punkt 5 , i bilaget til ovennaevnte kommissionsdirektiv . Der vejes paa ny for at bestemme den indfoerte maengde . Under anvendelse af samme teknik overfoeres ca . 50 g ( M ) af indholdet fra aerosolbeholderen til denne flakon . Der vejes igen for at bestemme maengden af overfoert proeve , og der blandes omhyggeligt .  Der indsproejtes ca . 10 ml med mikroinjektionssproejte  ( 5.2.2 ) . Der foretages 5 injektioner .  5.3.2 . Forberedelse af standard :  Ca . 500 mg nitromethan ( 5.1.4 ) og enten 500 mg chloroform  ( 5.1.1 ) eller 210 mg 2,4-dimethylheptan ( 5.1.2 ) afvejes noejagtigt i en 50 ml maalekolbe , der fyldes op til maerket med ethanol ( 5.1.3 ) , og der blandes omhyggeligt . 5 ml af denne oploesning anbringes i en 20 ml maalekolbe , som fyldes op til maerket med ethanol ( 5.1.3 ) . Der indsproejtes ca . 10 ml mikroinjektionssproejte ( 5.2.2 ) . Der foretages 5 injektioner .  5.3.3 . Gaschromatografibetingelser :  5.3.3.1 . Kolonne  Denne er i to dele , hvoraf foerste del bestaar af didecylphthalat paa Gas Chrom Q som kolonnemateriale , medens anden del bestaar af Ucon 50 HB 280X paa Gas Chrom Q som kolonnemateriale : JFR.EFT  Den kombinerede kolonne skal have en oploesningsevne , R , paa mindst 1,5 , hvor :  R = 2 d' ( r2 - r1 ) /W1 + W2  idet :  r1 og r2 er retentionstider i minutter .  w1 og w2 er topbredder i halv hoejde i mm .  d' er skriverens papirhastighed i mm/min .  Eksempelvis giver foelgende kolonnedele den oenskede oploesningsevne :  Del A :  type : rustfrit staal  laendge : 150 cm  diameter : 3 mm  kolonnemateriale : 20 % didecylphthalat paa Gas Chrom Q , 100-120 mesh .  Del B :  type : rustfrit staal  laengde : 150 cm  diameter : 3 mm  kolonnemateriale : 20 % Ucon 50 HB 280X paa Gas Chrom Q , 100-120 mesh .  5.3.3.2 . Detektor  type : flammeionisationsforstaerkning : 8 gange 10 -10 A .  5.3.3.3 . Temperaturer  injektionsenhed : 150 * C  kolonneovn : mellem 50 * C og 80 * C ( afhaengigt af kolonner og apparatur )  detektor : 150 * C .  5.3.3.4 . Gasser  baeregas :  nitrogen tryk 2,1 bar  nitrogen flow 40 ml/min  oevrige : detektorfabrikantens forskrifter foelges .  6 . BEREGNING  6.1 . Responsfaktoren , K n , for nitromethan beregnes i forhold til den benyttede interne standard ud fra formlen :  k n = m' n gange A' c/m' c gange A' n  idet :  m' n = massen i g af nitromethan i standardoploesningen  ( 5.3.2 ) .  A' n = arealet af nitromethantoppen .  m' c = massen i g af chloroform eller 2,4-dimethylheptan i standardoploesningen ( 5.3.2 ) .  A' c = arealet af chloroform - eller 2,4-dimethylheptantoppen .  k n afhaenger af apparaturet .  6.2 . Proevens nitromethan-indhold i masseprocent  ( % m/m ) beregnes ved hjaelp af formlen :  idet :  A n = arealet af nitromethantoppen .  m c = massen i g af chloroform eller 2,4-dimethylheptan i proeveoploesningen ( 5.3.1 ) .  A c = arealet af chloroform - eller 2,4-dimethylheptantoppen .  M = massen i g af den overfoerte aerosolmaengde  ( 5.3.1 ) .  7 . GENTAGELIGHED ( 6 )  Ved et nitromethan-indhold paa omkring 0,3 % maa forskellen mellem resultaterne paa to parallelt udfoerte bestemmelser paa den samme proeve ikke overstige en absolut vaerdi paa 0,03 % .  IDENTIFIKATION OG BESTEMMELSE AF THIOGLYCOLSYRE I PERMANENTVAESKER , UDTRAEKNINGSVAESKER OG I HAARFJERNINGSMIDLER  1 . FORMAAL OG ANVENDELSESOMRAADE  Denne metode beskriver identifikation og bestemmelse af thioglycolsyre i permanentvaesker , udtraekningsvaesker og haarfjerningsmidler , i hvilke andre reducerende stoffer kan vaere til stede .  2 . DEFINITION  Produktets thioglycolsyre-indhold bestemt efter denne metode udtrykkes i masseprocent ( % m/m ) thioglycolsyre .  3 . PRINCIP  Thioglycolsyre identificeres ved farvereaktion eller tyndtlagschromatografi . Den kvantitative bestemmelse foretages enten ved iodometri eller ved gaschromatografi .  4 . IDENTIFIKATION  4.1 . Identifikation ved farvereaktioner  4.1.1 . Reagenser  Der anvendes analysekvalitet .  4.1.1.1 . Blydi(acetat)papir .  4.1.1.2 . Saltsyre 1 : 1 .  4.1.2 . Fremgangsmaade  4.1.2.1 . Identification af thioglycolsyre baseret paa en farvereaktion med blydi ( acetat )  En draabe af proeven anbringes paa blyacetatpapir  ( 4.1.1.1 ) . Hvis der fremkommer en kraftig , gul farve , er thioglycolsyre sandsynligvis til stede .  Foelsomhed : 0,5 % .  4.1.2.2 . Karakterisering af sulfider ved dannelse af hydrogensulfid ved syring  Nogle faa mg af proeven overfoeres til et reagensglas . Der tilsaettes 2 ml vand og 1 ml saltsyre ( 4.1.1.2 ) . Det udviklede hydrogensulfid erkendes dels paa sin lugt og dels ved dannelse af sort blysulfid paa blydi ( acetat )  ( 4.1.1.1 ) .  Foelsomhed : 50 ppm .  4.1.2.3 . Karakterisering af sulfit ved dannelse af svovldioxid ved syring  Der gaas frem som beskrevet i afsnit 4.1.2.2 . Oploesningen bringes i kog . Svovldioxid erkendes paa sin lugt og ved sine reducerende egenskaber over for f.eks . permanganat .  4.2 . Identifikation ved tyndtlagschromatografi  4.2.1 . Reagenser  Der anvendes analysekvalitet .  4.2.1.1 . Thioglycolsyre : 98 %  4.2.1.2 . Dithioglycolsyre : 99 %  4.2.1.3 . Thiomaelkesyre : 95 % Minimumsrenhed ved iodometrisk bestemmelse  4.2.1.4 . 3-mercaptopropionsyre : 98 %  4.2.1.5 . 1-thioglycerol : 98 %  4.2.1.6 . Faerdigfremstillede Silicagel G-HR tyndtlagschromatografi-plader , lagtykkelse 0,25 mm . Aktiveret ved 80 * C .  4.2.1.7 . Faerdigfremstillede aluminiumoxid tyndtlagschromatografi-plader , lagtykkelse 0,25 mm ( Merck F254 E eller tilsvarende ) .  4.2.1.8 . Saltsyre , koncentreret , d ( 20,4 ) = 1,19 .  4.2.1.9 . Ethylacetat .  4.2.1.10 . Chloroform .  4.2.1.11 . Diisopropylether .  4.2.1.12 . Tetrachlormethan .  4.2.1.13 . Iseddikesyre .  4.2.1.14 . Kaliumiodidoploesning , 1 % m/v , vandig .  4.2.1.15 . Platinchloridoploesning , 0,1 % m/v , vandig .  4.2.1.16 . Udviklingsvaesker  4.2.1.16.1 . Ethylacetat-chloroform-diisopropylether-iseddikesyre  ( 20 + 20 + 10 + 10 , volumen ) .  4.2.1.16.2 . Chloroform-iseddikesyre  ( 90 + 20 , volumen ) .  4.2.1.17 . Fremkalder-reagenser  4.2.1.17.1 . Lige volumendele af oploesningerne  ( 4.2.1.14 ) og ( 4.2.1.15 ) blandes umiddelbart foer brug .  4.2.1.17.2 . Bromoploesning , 5 % m/v 5 g brom oploeses i 100 ml tetrachlormethan ( 4.2.1.12 ) .  4.2.1.17.3 . Fluoresceinoploesning , 0,1 % m/v 100 mg fluorescein oploeses i 100 ml ethenol 95 % .  4.2.1.17.4 . Hexaammoniumheptamolybdatoploesning , 1 % m/v , vandig .  4.2.1.18 . Referenceoploesninger  4.2.1.18.1 . Thioglucolsyreoploesning , 0,4 % m/v , vandig .  4.2.1.18.2 . Dithioglycolsyreoploesning , 0,4 % m/v , vandig .  4.2.1.18.3 . Thiomaelkesyreoploesning , 0,4 % m/v , vandig .  4.2.1.18.4 . 3-mercaptopropionsyreoploesning , 0,4 % m/v , vandig .  4.2.1.18.5 . 1-thioglyceroloploesning , 0,4 % m/v , vandig .  4.2.2 . Apparatur  Saedvanligt udstyr til tyndtlagschromatografi .  4.2.3 . Fremgangsmaade  4.2.3.1 . Behandling af proeverne  Der syres til pH 1 med nogle faa draaber saltsyre  ( 4.2.1.8 ) og filtreres om noedvendigt .  I visse tilfaelde anbefales det at fortynde proeven . I saadanne tilfaelde syres med saltsyre foer fortynding .  4.2.3.2 . Udvikling  Tyndtlagschromatografipladen paafoeres 1 ml proeveoploesning ( 4.2.3.4 ) og 1 ml af hver af de fem referenceoploesninger ( 4.2.1.18 ) .  Der toerres saa hurtigt som muligt i en svag nitrogenstroem , og pladerne udvikles med udviklingsvaeske 4.2.1.16.1 eller 4.2.1.16.2 .  Pladen toerres derefter med nitrogen saa hurtigt som muligt  ( for at undgaa oxidation af thiolerne ) .  4.2.3.3 . Fremkaldelse  Pladen sproejtes med et af de tre fremkalder-reagenser 4.2.1.17.1 , 4.2.1.17.3 eller 4.2.1.17.4 .  Hvis pladen er sproejtet med reagenset 4.2.1.17.3 , skal den derefter udsaettes for bromdampe ( f.eks . i et udviklingskar , som indeholder bromoploesningen  ( 4.2.1.17.2 ) i en lille beholder ) , indtil pletterne er synlige .  Fremkaldelse med reagenset 4.2.1.17.4 vil kun blive tilfredsstillende , hvis toerringen af pladen ikke har overskredet en halv time .  4.2.3.4 . Tolkning af resultater  Referenceoploesningernes Rf-vaerdier og farve sammenlignes med proevernes .  De gennemsnitlige Rf-vaerdier , som er angivet nedenfor , er vejledende og har kun vaerdi som sammenligning . De afhaenger af :   - aktiveringsgraden af laget af chromatografimateriale paa chromatograferingstidspunktet   - temperaturen i udviklingskarret .  Eksempler paa Rf-vaerdier opnaaet paa Silicagel-plade :   * Udviklingsvaesker *   * 4.2.1.16.1 . * 4.2.1.16.2 . *  Thioglycolsyre * 0,25 * 0,80 *  Thiomaelkesyre * 0,40 * 0,95 *  Dithioglycolsyre * 0 * 0,35 *  3-mercaptopropionsyre * 0,45 * 0,95 *  1-thioglycerol * 0,45 * 0,35 *  5 . BESTEMMELSE ( 7 )  Der begyndes altid med iodometri .  5.1 . Iodometri  5.1.1 . Princip  Bestemmelsen udfoeres ved oxidation af SH-gruppen med iod i surt medium ifoelge reaktionsskemaet :  2 HOOC-CH2SH + I2 * ( HOOC-CH2-S)2 + 2I - + 2H+  5.1.2 . Reagenser  0,1 N iod .  5.1.3 . Apparatur  Saedvanligt laboratorieudstyr .  5.1.4 . Fremgangsmaade  Der afvejes noejagtigt 0,5 - 1,0 g af proeven i en 150 ml konisk kolbe med prop , som indeholder 50 ml vand .  Der tilsaettes 5 ml saltsyre ( 4.1.1.2 ) ( pH af oploesningen er 0 ) , og der titreres med 0,1 N iod  ( 5.1.2 ) , indtil der fremkommer en gul farve . Der kan anvendes indikator ( stivelsesoploesning eller tetrachlormethan ) .  5.1.5 . Beregning  Proevens thioglycolsyre-indhold i masseprocent ( % m/m ) beregnes ved hjaelp af formlen :   % ( m/m ) = 92 gange n gange 100/1000 gange 10 gange m 0,92 n/m  hvor :  m = massen i g af proevemaengden  n = rumfanget i ml af forbrugt 0,1 N iod  5.1.6 . Bemaerkninger  Hvis resultatet , beregnet som thioglycolsyre , er 0,1 % eller mere under den tilladte maximumkoncentration , er der intet formaal med at foretage yderligere bestemmelser .  Hvis resultatet er lig med eller over den tilladte maximumkoncentration , og identifikationen har afsloeret tilstedevaerelsen af flere reducerende stoffer , er det noedvendigt at udfoere en gaschromatografisk bestemmelse .  5.2 . Gaschromatografi  5.2.1 . Princip  Thioglycolsyre adskilles fra midlet ved udfaeldning som cadmiumdi(acetat ) .  Efter methylering med diazomethan , som fremstilles in situ eller i forvejen i etheroploesning , bestemmes methylderivatet af thioglucolsyren ved gaschromatografi med methyloctanoat som intern standard .  5.2.2 . Reagenser  Der anvendes analysekvalitet .  5.2.2.1 . Thioglycolsyre , ren , med kendt styrke .  5.2.2.2 . Saltsyre , koncentreret , d ( 20,4 ) = 1,19 .  5.2.2.3 . Methanol .  5.2.2.4 . Cadmiumdi(acetat)-dihydrat-oploesning , vandig , 10 % m/v .  5.2.2.5 . Methyloctanoat-oploesning , methanolisk , 2 % m/v .  5.2.2.6 . Acetatbuffer ( pH 5 )  Natriumacetat-trihydrat : 77 g ,  Iseddikesyre : 27,5 ml ,  Vand til et totalvolumen : 1 liter .  5.2.2.7 . 3 N saltsyre , methanolisk , friskfremstillet .  5.2.2.8 . N-methyl-N-nitroso-N'-nitroguanidin .  5.2.2.9 . 5 N natriumhydroxid .  5.2.2.10 . 0,1 N iod .  5.2.2.11 . Ether .  5.2.2.12 . Diazomethanoploesning fremstillet af N-methyl-N-nitroso-p-toluen-sulfonamid : Fieser , Reagents for Organic Synthesis , Wiley 1967 .  Den fremkomne oploesning indeholder ca . 1,5 g diazomethan i 100 ml ether ( 5.2.2.11 ) .  Da diazomethan er en toxisk og meget ustabil gas , skal alt arbejde udfoeres i et effektivt stinkskab , og brug af glasapparatur med slib maa undgaas .  5.2.3 . Apparatur  5.2.3.1 . Saedvanligt laboratorieudstyr .  5.2.3.2 . Apparatur til fremstilling af diazomethan til in situ methylering ( Anal . Chem . 45 , 1973 , p . 2302 ) .  5.2.3.3 . Apparatur til forudgaaende fremstilling af diazomethan ( Fieser ) .  5.2.4 . Forberedelse af proeven  Saa meget af proeven , som formodes at indeholde 50-70 mg thioglycolsyre , afvejes noejagtigt i et 50 ml centrifugeglas . Der syres med nogle faa draaber saltsyre  ( 5.2.2.2 ) til pH ca . 3 .  Saa tilsaettes : 5 ml vand ,  10 ml acetatbuffer ( 5.2.2.6 ) .  Med pH-papir checkes , at pH er ca . 5 .  Dernaest tilsaettes 5 ml cadmiumacetatoploesning  ( 5.2.2.4 ) .  Efter 10 minutter centrifugeres i mindst 15 minutter ved 4 000 xg .  Den ovenstaaende vaeske , som kan indeholde uoploeseligt fedtstof ( i tilfaelde af cremeprodukter ) , fjernes ; dette fedtstof kan ikke forveksles med cadmiummercaptidet , som er samlet i en kompakt masse i bunden af glasset .  Det kontrolleres , at der ikke sker nogen udfaelding , naar et par draaber cadmiumacetatoploesning ( 5.2.2.4 ) saettes til den overstaaende vaeske . Hvor tidligere identifikation ikke afsloerede andre reducerende stoffer end thioler , kontrolleres ved iodometri , at thiol-indholdet i den ovenstaaende vaeske ikke overstiger 6-8 % af den oprindeligt fundne maengde .  Der saettes 10 ml methanol ( 5.2.2.3 ) til centrifugeglasset med bundfaldet , som roeres op med en spatel ; der centrifugeres i mindst 15 minutter ved 4 000 xg .  Den klare vaeske haeldes fra , og det kontrolleres som foer , at den ikke indeholder thioler .  Bundfaldet vaskes endnu en gang paa samme maade .  Til det samme centrifugeglas saettes :   - 2 ml methyloctanoat-oploesning ( 5.2.2.5 ) ,   - 5 ml methanolisk saltsyre ( 5.2.2.7 ) .  Mercaptidet oploeses fuldstaendigt ( en smule uoploeseligt materiale fra produktet kan blive tilbage ) . Dette er oploesning S .  Paa en kvotadel af oploesning S kontrolleres det iodometrisk , at thiolindholdet er mindst 90 % af det i afsnit 4.1 fundne .  5.2.5 . Methylering  Methyleringen foretages enten ved in situ fremgangsmaade  ( 5.2.5.1 ) eller med en i forvejen fremstillet diazomethan-oploesning ( 5.2.5.2 )  5.2.5.1 Methylering in situ :  Der indfoeres 50 ml af oploesning S i apparatet  ( 5.2.3.2 ) , som indeholder 1 ml ether . Der methyleres , som beskrevet i metoden ( 5.2.3.2 ) med ca . 300 mg N-methyl-N-nitroso-N'-nitroguanidin ( 5.2.2.8 ) .  Efter 15 minutter kontrolleres det , at etheroploesningen indeholder overskud af diazomethan ( gul oploesning ) , og den overfoeres til en 2 ml flaske med lufttaet prop . Denne opbevares i koeleskab natten over .To proever methyleres samtidig .  5.2.5.2 . Methylering med i forvejen fremstillet diazomethan :  I en 5 ml tilproppet kolbe indfoeres 1 ml diazomethan-oploesning ( 5.2.2.12 ) og dernaest 5 ml af oploesning S . Kolben hensaettes i koeleskab natten over .  5.2.6 . Fremstilling af standard  En standardoploesning indeholdende ca . 60 mg ren thioglycolsyre i 2 ml fremstilles ud fra en thioglycolsyre med kendt styrke . Dette er oploesning E .  Der faeldes , kontrolleres og methyleres som beskrevet i afsnit 5.2.4 og 5.2.5 .  5.2.7 . Gaschromatografibetingelser  5.2.7.1 . Kolonne :  type : rustfrit staal  laengde : 2 m  diameter : 3 mm .  5.2.7.2 . Kolonnemateriale :  20 % didecylphtalat paa Chromosorb W AW , 80-100 mesh .  5.2.7.3 . Detektor :  flammeionisations-forstaerkning 8 gange 10 -10 A .  5.2.7.4 . Gasser :  baeregas nitrogen : tryk 2,2 bar , flow 35 ml/min .  oevrige : detektorfabrikantens forskrifter foelges .  5.2.7.5 . Temperaturer :  injektor : 200 * C ,  kolonne : 90 * C ,  detektor : 200 * C .  5.2.7.6 . Skriver papirhastighed 5 mm/min  5.2.7.7 . Injiceret maengde 3 ml ; 5 indsproejtninger .  5.2.7.8 . Betingelserne gives som vejledning . Der skal opnaas en oploesningsevne , R , for kolonnen paa mindst 1,5 , hvor :  R = 2 * d' ( r2 - r1 ) /W1 + W2  idet :  r1 og r2 er retentionstider i minutter  w1 og w2 er topbredder i halv hoejde i mm .  d' er skriverens papirhastighed i mm/min .  Bemaerk :  Det anbefales , at chromatograferingen afsluttes med , at temperaturen aendres fra 90 * C til 150 * C med 10 * C/min for at fjerne stoffer , som kan influere paa efterfoelgende maalinger .  5.2.8 . Beregning  5.2.8.1 . Responsfaktoren , k t , for thioglycolsyre beregnes i forhold til methyloctanoat ( intern standard ) ud fra formlen :  k t = m' t/m' c gange S' c/S' t  idet :  m' t = massen i mg af thioglycolsyre i standardoploesningen .  S' t = arealet af thioglycolsyretoppen .  m' c = massen i mg af methyloctanoat i standardoploesningen .  S' c = arealet af methyloctanoattoppen .  k t afhaenger af apparaturet .  5.2.8.2 . Proevens thioglycolsyre-indhold i masseprocent  ( % m/m ) beregnes ved hjaelp af formien :  m c/M gange k t gange S t/S c gange 100  idet :  S t = arealet af thioglycolsyretoppen .  m c = massen i mg af methyloctanoat i proeveoploesningen .  S c = arealet af methyloctanoattoppen .  M : = massen i mg af proevemaengden .  6 . GENTAGELIGHED ( 8 )  Ved et thioglycolsyre-indhold paa omkring 8 % maa forskellen mellem resultaterne paa to parallelt udfoerte bestemmelser paa samme proeve ikke overstige en absolut vaerdi paa 0,8 % .  IDENTIFIKATION OG BESTEMMELSE AF HEXACHLOROPHEN  A . IDENTIFIKATION  1 . FORMAAL OG ANVENDELSESOMRAADE  Denne metode beskriver identifikation af hexachlorophen . Den kan anvendes paa alle kosmetiske produkter .  2 . PRINCIP  Hexachlorophen i proeven ekstraheres med ethylacetat og identificeres ved tyndtlagschromatografi .  3 . REAGENSER  Der anvendes analysekalitet .  3.1 . 8 N svovlsyre .  3.2 . Celit AW .  3.3 . Ethylacetat .  3.4 . Udviklingsvaeske : Benzen indeholdende 1 % v/v iseddikesyre .  3.5 . Visualiseringsmiddel I :  Rhodamin B-oploesning . 100 mg rhodamin B  oploeses i en blanding af 150 ml diethylether , 70 ml absolut ethanol og 16 ml vand  3.6 . Visualiseringsmiddel II :  2,6-dibrom-4-(chlorimino)cyclohexa-2,5-dienon-oploesning . 400 mg 2,6-dibrom-4-(chlorimino)cyclohexa-2,5-dienon oploeses i 100 ml methanol ( friskfremstilles dagligt ) .  Natriumcarbonat-oploesning . 10 g natriumcarbonat oploeses i 100 ml vand .  3.7 . Referenceoploesning : 0,05 % m/v oploesning af hexachlorophen i ethylacetat ( 3.3 )  4 . APPARATUR  4.1 . Faerdigfremstillede tyndlagschromatografi-plader , kiselgel 254 , 20 gange 20 cm ( eller tilsvarende ) .  4.2 . Saedvanligt udstyr til tyndtlagschromatografi .  4.3 . Termostateret vandbad , 26 * C , til chromatografikar .  5 . PROEVEFORBEREDELSE  5.1 . 1 g homogeniseret proeve blandes grundigt med 1 g Celit AW ( 3.2 ) og 1 ml svolvsyre ( 3.1 ) .  5.2 . Blandigen toerres ved 100 * C i to timer .  5.3 . Den toerrede rest afkoeles og pulveriseres fint .  5.4 . Der ekstraheres to gange med 10 ml ethylacetat  ( 3.3 ) hver gang , idet der centrifugeres efter hver ekstraktion , hvorefter ethylacetat-lagene samles .  5.5 . Der inddampes ved 60 * C .  5.6 . Resten oploeses i 2 ml ethylacetat ( 3.3 ) .  6 . FREMGANGSMAADE  6.1 . 2 ml af proeveoploesningen ( 5.6 ) og 2 ml af referenceoploesningen ( 3.7 ) paasaettes en tyndtlagschromatografi-plade ( 4.1 ) .  6.2 . Chromatografikarret ( 4.2 ) maettes med udviklingsvaesken ( 3.4 ) .  6.3 . Pladen placeres i karret , og der udvikles op til 15 cm .  6.4 . Pladen fjernes og toerres i ventileret ovn ved omkring 105 * C .  6.5 . Visualisering . Hexachlorofen-pletter paa tyndtlagschromatografi-pladen goeres synlige som anfoert under 6.5.1 eller 6.5.2 .  6.5.1 Visualiseringsmiddel I ( 3.5 ) sproejtes jaevnt paa pladen . Efter 30 minutter undersoeges pladen under UV-lys ved 254 nm .  6.5.2 . Visualiseringsmiddel II ( 3.6 ) anvendes paa den maade , at der foerst sproejtes jaevnt paa tyndtlagschromatografi-pladen med 2,6-dibrom-4-(chrlorimino)cyclohexa-2,5-dienon-oploesningen of derpaa med natriumcarbonat-oploesningen . Pladen undersoeges i dagslys efter toerring i 10 minutter ved stuetemperatur .  7 . FORTOLKNING AF RESULTATERNE  7.1 . Visualiseringsmiddel I ( 3.5 ) :  Hexachlorophen viser sig som en blaalig plet paa en orangegul fluorescerende baggrund og har en Rf-vaerdi paa omkring 0,5 .  7.2 . Visualiseringsmiddel II ( 3.6 ) :  Hexachlorophen viser sig som en himmelblaa til turkisfarvet plet paa hvid baggrund og har Rf-vaerdi paa omkring 0,5 .  B . BESTEMMELSE  1 . FORMAAL OG ANVENDELSESOMRAADE  Denne metode beskriver bestemmelse af hexachlorophen . Metoden kan anvendes paa alle kosmetiske produkter .  2 . DEFINITION  Proevens indhold af hexachlorophen bestemt efter denne metode udtrykkes i masseprocent ( % m/m ) hexachlorophen .  3 . PRINCIP  Efter omdannelse til methylderivatet bestemmes hexachlorophen ved gaschromatografi med electron capture-detektor .  4 . REAGENSER  Der anvendes analysekvalitet .  4.1 . Ethylacetat .  4.2 . N-methyl-N-nitroso-p-toluensulfonamid ( diazald ) .  4.3 . Diethylether .  4.4 . Methanol .  4.5 . 2-(2-ethroxyethoxy)ethanol ( carbitol ) .  4.6 . Myresyre .  4.7 . Kaliumhydroxid-oploesning , vandig , 50 % m/m  ( friskfremstilles dagligt ) .  4.8 . Hexan til spektroskopi .  4.9 . Intern standard 1 : Bromochlorophen .  4.10 . Intern standard 2 : 4,4' , 6,6'-tetrachlor-2,2'-thiodiphenol .  4.11 . Intern standard 3 : 2 , 4,4'-trichloro-2-hydroxy-diphenylether .  4.12 . Acetone .  4.13 . 8 N svovlsyre .  4.14 . Celit AW .  4.15 . Myresyre , 10 % v/v opl s ning i ethylacetat .  5 . APPARATUR  5.1 . Saedvanligt laboratorieudstyr .  5.2 . Miniapparatur til fremstilling af diazomethan  ( jfr . Anal . Chem . 45 , 1973 p . 2303-03 ) .  5.3 . Gaschromatograf forsynet med electron capture-detektor med 63 Nikilde .  6 . FREMGANGSMAADE  6.1 . Fremstilling af standardoploesninger  Ved valg af intern standard tages der hensyn til , at den ikke interfererer med stoffer , der indeholdes i det analyserede produkts matrix . Saedvanligvis er intern standard 1 ( 4.9 ) den mest anvendelige .  6.1.1 . Standardoploesning : Omkring 50 mg intern standard 1 ( 4.9 ) , 2 ( 4.10 ) , eller 3 ( 4.11 ) og 50 mg hexachlorophen ( 4.16 ) afvejes noejagtigt i en 100 ml maalekolbe . Denne fyldes op med ethylacetat ( 4.1 )  ( oploesning A ) . 10 ml af oploesning A fortyndes til 100 ml med ethylacetat ( 4.1 ) ( oploesning B ) .  6.1.2 . Intern standardoploesning : Omkring 50 mg intern standard 1 ( 4.9 ) , 2 ( 4.10 ) eller 3 ( 4.11 ) afvejes noejagtigt i en 100 ml maalekolbe . Denne fyldes op med ethylacetat ( 4.1 ) ( oploesning C ) .  6.2 . Proeveforberedelse ( 9 )  En proevemaengde , M , paa 1 g af den homogeniserede proeve afvejes noejagtigt og blandes grundigt med 1 ml svovlsyre ( 4.13 ) , 15 ml acetone ( 4.12 ) og 8 g Celit AW ( 4.14 ) . Bladingen lufttoerres i 30 minutter paa dampbad og toerres dernaest i 1 1/2 time i ventileret ovn . Resten afkoeles , pulveriseres fint og overfoeres til en glaskolonne . Der elueres med ethylacetat ( 4.1 ) , og 100 ml opsamles . Dernaest tilsaettes 2 ml intern standardoploesning-oploesning C ( 6.1.2 ) .  6.3 . Mehtylering af proeveoploesning  Alle reagenser og apparaturet ( 5.2 ) afkoeles til mellem 0 * C og 4 * C i to timer . I det ydre kammer af diazomethanapparatet ( 5.2 ) anbringes 1,2 ml af den under 6.2 fremkomne oploesning og 0,1 ml methanol  ( 4.4 ) . Omkring 200 mg diazald ( 4.2 ) anbringes i den centrale beholder ; 1 ml carbitol ( 4.5 ) og 1 ml diethylether ( 4.3 ) tilsaettes , og der oploeses . Apparatet samles og nedsaenkes halvt i et bad ved 0 * C , hvorefter omkring 1 ml afkoelet kaliumhydroxidoploesning ( 4.7 ) med sproejte indfoeres i den centrale beholder .  Bemaerk : Vedvarende gul farve er tegn paa overskud af diazomethan , hvilket er noedvendigt for at sikre , at proeven er fuldstaendig methyleret . Vedvarer den opstaaede gule farve ikke , gentages methyleringen med yderligere 200 mg diazald ( 4.2 ) ( 10 ) .  Apparatet fjernes fra badet efter 15 minutter , hvorefter det i lukke stand henstaar i 12 timer i den omgivende temperatur . Derefter aabnes apparatet , og den overskydende diazomethan omsaettes ved tilsaetning af nogle draaber myresyre ( 4.15 ) , og den organiske oploesning overfoeres til en 25 ml maalekolbe . Denne fyldes op med hexan ( 4.8 ) .  1,5 ml af denne oploesning indsproejtes i gaschromatografen ( 5.3 ) .  6.4 . Methylering af standardoploesning  Alle reagenser og apparatet ( 5.2 ) afkoeles til mellem 0 * C og 4 * C i to timer . I det ydre kammer af diazomethanapparatet ( 5.2 ) indfoeres :  0,2 ml standardardoploesning-oploesning B ( 6.1.1 ) .  1,0 ml ethylacetat ( 4.1 ) .  0,1 ml methanol ( 4.4 ) .  Methyleringen udfoeres som beskrevet under 6.3 .  1,5 ml af denne oploesning indsproejtes i gaschromatografen ( 5.3 ) .  7 . GASCHROMATOGRAFI-BETINGELSER  Kolonnen boer kunne adskille hexachlorophen fra de naermest eluerede stoffer , og skal have en oploesningsevne , R , paa mindst 1,5 , hvor : SFR.EFT  idet :  r1 og r2 = retentionstider i minutter ,  w1 og w2 = topbredder i halv hoejde i mm ,  d' = skriverens papirhastighed i mm/min .  Foelgende kolonne har med de anfoerte betingelser vist sig hentsigtsmaessig ;  7.1 . Kolonne :  type : rustfrit staal  laengde : 1,70 m  diameter : 3 mm  baeremateriale :  Chromosorb : W AW , 80-100 mesh  stationaer fase : OV-17 , 10 %  Temperaturer :  injektionsenhed : 280 * C kan varieres  kolonneovn : 280 * C afhaengigt af  detektor : 280 * C apparaturet  Gasser : baeregas : nitrogen , oxygenfri ,  tryk : 2,3 bar  flow : 30 ml/min  8 . BEREGNING  8.1 . Responsfaktoren , k h , for hexachlorophen beregnes i forhold til den benyttede interne standard ud fra formlen :  K h = m' h/m' s gange A' s/A' h  idet :  h = hexachlorophen ,  k h = dets proportionalitetskoefficient ,  m' h = dets masse i blandingen maalt i g ,  A' h = dets areal under kurven ,  s = den valgte standard ,  m' s = dens masse i blandingen maalt i g ,  A' s = dens areal under kurven .  8.2 . Proevens hexachlorophen-indhold udtrykt i masseprocent ( % m/m ) hexachlorophen beregnes ved hjaelp af formlen :  m s gange k h gange A h gange 100/M gange A s  idet :  h = hexachlorophen ,  k h = dets proportionalitetskoefficient ,  A h = dets areal under kurven ,  s = den valgte standard ,  m s = dens masse i blandingen udtrykt i g ,  A s = dens areal under kurven ,  M = massen af proeven udtrykt i g .  9 . GENTAGELIGHED ( 11 )  Ved et hexachlorophen-indhold paa omkring 0,1 % maa forskellen mellem resultaterne paa to parallelt udfoerte bestemmelser paa den samme proeve ikke overstige en absolut vaerdi paa 0,005 % .  BESTEMMELSE AF NATRIUMTOSYLCHLORAMID ( CHLORAMIN-T )  1 . FORMAAL OG ANVENDELSESOMRAADE  Denne metode beskriver bestemmelse af natriumtosylchloramid  - chloramin-T - ved kvantitativ tyndtlagschromatografi . Metoden kan anvendes til alle kosmetiske produkter .  2 . DEFINITION  Proevens indhold af chloramin-T bestemt efter denne metode udtrykkes i masseprocent ( % m/m ) .  3 . PRINCIP  Chloramin-T hydrolyseres kvantitativt til 4-toluensulfonamid ved kogning med saltsyre .  Maengden af det dannede 4-toluensulfonamid bestemmes fotodensitometrisk efter tyndtlagschromatografi .  4 . REAGENSER  Der anvendes analysekvalitet .  4.1 . Natriumtosylchloramid ( chloramin-T ) .  4.2 . Standardoploesning af 4-toluensulfonamid :  50 mg 4-toluensulfonamid i 100 ml ethanol ( 4.5 ) .  4.3 . Saltsyre , d ( 20,4 ) = 1,18 .  4.4 . Diethylether .  4.5 . Ethanol , 96 % ( v/v ) .  4.6 . Udviklingsvaeske :  4.6.1 . Butanol-1-ethanol ( 4.5 ) - vand ( 40 + 4 + 9 , volumen ) .  4.6.2 . Chloroform - acetone ( 6 + 4 , volumen ) .  4.7 . Faerdigfremstillede tyndtlagschromatografiplader , kiselgel 60 uden fluorescensindikator .  4.8 . Kaliumpermanganat .  4.9 . Saltsyre , 15 % ( m/m ) .  4.10 . Sproejtereagens :  1 % ( m/v ) oploesning af 2-toluidin i ethanol ( 4.5 ) .  5 . APPARATUR  5.1 . Saedvanligt laboratorieudstyr  5.2 . Saedvanligt udstyr til tyndtlagschromatografi  5.3 . Fotodensitometer  6 . FREMGANGSMAADE  6.1 . Hydrolyse  I en 50 ml rundbundet kolbe afvejes noejagtigt ca . 1 g af proeven ( m ) , og der tilsaettes 5 ml vand og 5 ml saltsyre ( 4.3 ) og koges under tilbagesvaling i 1 time . Umiddelbart efter overfoeres den endnu varme suspension med vand til en 50 ml maalekolbe . Efter afkoeling fyldes der op til maerket med vand . Dernaest centrifugeres ved mindst 3000 rpm i fem minutter , og den ovenstaaende vaeske filtreres .  6.2 . Ekstraktion  6.2.1 . Der udtages 30,0 ml af filtratet ( 6.1 ) , som ekstraheres tre gange med 15 ml diethylether ( 4.4 ) . Om noedvendigt toerres ekstrakterne , og de samles i en 50 ml maalekolbe . Der fyldes op med diethylether ( 4.4 ) .  6.2.2 . Af de samlede etherekstrakter udtages 25,0 ml , som inddampes til toerhed i en nitrogenstroem . Resten genoploeses i 1,00 ml ethanol ( 4.5 ) .  6.3 . Tyndtlagschromtografi  6.3.1 . 20 ml af den ethanoliske rest ( 6.2 ) paasaeettes en tyndtlagschromatografiplade ( 4.7 ) .  Paa samme tid og paa samme maade paasaettes henholdsvis 8 , 12 , 16 og 20 ml af standardoploesningen af 4-toluensulfonamid ( 4.2 ) .  6.3.2 . Der udvikles dernaest til omkring 15 cm i udviklingsvaesken ( 4.6.1 eller 4.6.2 ) .  6.3.3 . Efter fuldstaendig fordampning af udviklingsvaesken anbringes pladen i to-tre minutter i en atmosfaere af chlordamp , som fremstilles ved at haelde ca . 100 ml saltsyre ( 4.9 ) paa ca . 2 g kaliumpermanganat  ( 4.8 ) i et lukket kar .  Det overskydende chlor fjernes ved opvarmning af planden til 100 * C i fem minutter . Pladen sproejtes derpaa med sproejtereagenset ( 4.10 ) .  6.4 . Maaling  Efter ca . 1 time maales de violette pletter ved hjaelp af fotodensitometer ( 5.3 ) ved 525 nm .  6.5 . Kalibreringskurve  Vaerdierne for tophoejder for de fire standard-4-toluensulfonamidpletter afsaettes mod de tilsvarende 4-toluensulfonamidmaengder ( dvs . 4 , 6 , 8 og 10 mg 4-toluensulfonamid pr . plet ) .  7 . BEMAERKNING  Metoden kan efterproeves ved at anvende en 0,01 eller 0,02 % ( m/v ) oploesning af chloramin-T , behandlet paa samme maade som proeven ( 6 ) .  8 . BEREGNING  Proevens chloramin-T-indhold udtrykt i masseprocent  ( % m/m ) chloramin-T beregnes ved hjaelp af formlen :   % natriumtosylchloramid ( chloramin-T ) = 1,33 gange a/60 gange m  hvor :  1,33 = omregningsfaktor 4-toluensulfonamid-chloramin-T ,  a = den af kalibreringskurven ( 6.5 ) aflaeste maengde 4-toluensulfonamid i mg ,  m = massen i g af den afvejede proevemaengde ( 5.1 ) .  9 . GENTAGELIGHED ( 12 )  Ved et chloramin-T-indhold paa omkring 0,2 % maa forskellen mellem resultaterne paa to parallelt udfoerte bestemmelser paa den samme proeve ikke overstige en absolut vaerdi paa 0,03 %  BESTEMMELSE AF TOTAL-FLUOR I TANDPASTA  1 . FORMAAL OG ANVENDELSESOMRAADE  Denne metode beskriver bestemmelse af det samlede fluor-indhold i tandpasta . Metoden er anvendelig for fluor-indhold op til 0,25 % .  2 . DEFINITION  Proevens indhold af fluor bestemt efter denne metode udtrykkes i masseprocent ( % m/m ) fluor .  3 . PRINCIP  Bestemmelsen foretages ved gaschromatografi . Fluor fra de fluorholdige forbindelser omdannes til triethylfluorosilan - TEFS - ved direkte reaktion med triethylchlorosilan - TECS - i surt miljoe og samtidig ekstraheres med xylen , der indeholder cyclohexan som intern standard .  4 . REAGENSER  Der anvendes analysekvalitet .  4.1 . Natriumfluorid , toerret ved 120 * C til konstant masse .  4.2 . Vand , dobbeltdestilleret eller af tillsvarende kvalitet .  4.3 . Saltsyre , d ( 20,4 ) = 1,19 .  4.4 . Cyclohexan ( CH ) .4.5 . Xylen ; maa i chromatogrammet ikke give toppe foer solventtoppen , naar den chromatograferes under samme betingelser som proeven . Om noedvendigt renses den ved destillation ( 5.8 ) .  4.6 . Triethylchlorosilan - TECS .  4.7 . Fluor-standardoploesninger .  4.7.1 . Stamoploesning , 0,250 mg F-/ml . Noejagtigt 138,1 mg natriumfluorid ( 4.1 ) afvejes og oploeses i vand ( 4.2 ) . Oploesningen overfoeres kvantitativt til en 250 ml maalekolbe ( 5.5 ) ; der fyldes op til maerket med vand ( 4.2 ) og blandes .  4.7.2 . Fortyndet stamoploesning , 0,050 mg F-/ml . Med pipette overfoeres 20,0 ml af stamoploesningen  ( 4.7.1 ) til en 100 ml maalekolbe ( 5.5 ) ; der fyldes op til maerket med vand ( 4.2 ) og blandes .  4.8 . Intern standard-oploesning  1,0 ml cyclohexan ( 4.4 ) og 5,0 ml xylen  ( 4.5 ) blandes .  4.9 . TECS/intern standard-oploesning .  Med pipette ( 5.7 ) overfoeres 0,6 ml TECS ( 4.6 ) og 0,12 ml intern standard-oploesning ( 4.8 ) til en 10 ml maalekolbe . Der fyldes op til maerket med xylen ( 4.5 ) og blandes . Friskfremstilles dagligt .  4.10 . Perchlorsyre , 70 % m/v .  4.11 . Perchlorsyre , 20 % m/v , i vand ( 4.2 ) .  5 . APPARATUR  5.1 . Saedvanligt laboratorieudstyr .  5.2 . Gaschromatograf med flammeionisationsdetektor .  5.3 . Vortex rysteapparat eller tilsvarende .  5.4 . Kolberysteapparat .  5.5 . Maalekolber ; 100 og 250 ml , af propylen .  5.6 . Centrifugeglas ( glas ) , 20 ml , med teflonbelagte skruelaag ; Sovirel type 611-56 eller tilsvarende . Glas og skruelaag rengoeres ved flere timers neddypning i perchlorsyre ( 4.11 ) efterfulgt af fem gange skyling med vand ( 4.2 ) og toerres til slut ved 100 * C .  5.7 . Pipetter , som kan justeres til at give rumfang paa 50 til 200 ml , med aftagelige plastspider .  5.8 . Destillationsapparat , tilsluttet tre-trin Schneider-kolonne eller en tilsvarende Vigreux-kolonne .  6 . FREMGANGSMAADE  6.1 . Analyse af proeven  6.1.1 . En tube tandpasta skaeres op . Indholdet overfoeres kvantitativt til en plastbeholder , blandes omhyggeligt og opbevares under saadanne betingelser , at nedbrydning undgaas .  6.1.2 . I et centrifugeglas ( 5.6 ) afvejes noejagtigt en proevemaengde , m , paa omkring 150 mg . Der tilsaettes 5 ml vand ( 4.2 ) og homogeniseres ( 5.3 ) .  6.1.3 . Der tilsaettes 1,0 ml xylen ( 4.5 ) .  6.1.4 . Draabevis tilsaettes 5 ml saltsyre ( 4.3 ) , hvorpaa der atter homogeniseres ( 5.3 ) .  6.1.5 . Med pipette saettes 0,5 ml TECS/intern standard-oploesning ( 4.9 ) til centrifugeglasset .  6.1.6 . Glasset lukkes med skurelaaget ( 5.6 ) , og indholdet blandes omhyggeligt i 45 minutter paa rysteapparatet ( 5.4 ) .  6.1.7 . Der centrifugeres i 10 minutter med en saadan hastighed , at der opnaas klar adskillelse mellem faserne . Glasset aabnes , den organiske fase udtages , og 3 ml heraf indsproejtes i gaschromatografens ( 5.2 ) kolonne .  Bemaerk :  Der gaar ca . 20 minutter , foer alle komponenter er elueret .  6.1.8 . Indsproejtningen gentages , toppenes gennemsnitlige arealforhold A TEFS/A cyclohexan beregnes , og den tilsvarende fluormaengde , ml , i mg aflaeses paa kalibreringskurven ( 6.3 ) .  6.1.9 . Total-fluor-indholdet i proeven beregnes som anfoert i afsnit 7 .  6.2 . Gaschromatografi-betingelser  6.2.1 . Kolonne :  type : rutsfrit staal  laengde : 1,8 m  diameter : 3 mm  baeremateriale : Gaschrom Q , 80-100 mesh  stationaer fase : Siliconolie DC 200 eller tilsvarende , 20 % .  Kolonnen konditioneres natten over ved 100 * C og med et baeregasflow paa 25 ml/min . For hver fjerde eller femte indsproejtning rekonditioneres kolonnen ved opvarmning til 100 * C i 30 minutter . Kolonnen rekonditionneres hver nat .  Temperaturer :  injektionsenhed : 150 * C  kolonneovn : 70 * C  detektor : 250 * C  Gasser :  baeregas : nitrogen , flow 35 ml/min .  6.3 . Kalibreringskurve  6.3.1 . I en serie paa seks centrifugeglas ( 5.6 ) afpipetteres 0 , 1,0 , 2,0 , 3,0 , 4,0 og 5,0 ml af den fortyndede fluor-stamoploesning ( 4.7.2 ) . I hvert glas fyldes op med vand ( 4.2 ) til 5,0 ml .  6.3.2 . Derefter foelges den under 6.1.3 til 6.1.6 beskrevne fremgangsmaade .  6.3.3 . 3 ml af den organiske fase indsproejtes i gaschromatografens ( 5.2 ) kolonne .  6.3.4 . Indsproejtningen gentages , og toppenes gennemsnitlige arealforhold A TEFS/A cyclohexan beregnes .  6.3.5 . Der konstrueres en kalibreringskurve med maengden i mg af fluor i standardoploesningerne ( 6.3.1 ) mod de under 6.3.4 maalte arealforhold A TEFS/A cyclohexan . Den bedste rette linie , beregnet ved regressionsanalyse , tegnes .  7 . BEREGNING  Proevens total-fluor-indhold udtrykt i masseprocent  ( % m/m ) fluor beregnes ved hjaelp af formlen :   % fluor = m1/m gange 100  hvor :  m = proevemaengden i mg ( 6.1.2 ) ,  ml = fluormaengden i mg aflaest paa kalibreringskurven  ( 6.1.8 ) .  8 . GENTAGELIGHED ( 13 )  Ved et fluor-indhold paa omkring 0,15 % maa forskellen mellem resultaterne paa to parallelt udfoerte bestemmelser paa den samme proeve ikke overstige en absolut vaerdi paa 0,012 % .  IDENTIFIKATION OG BESTEMMELSE AF ORGANO-KVIKSOELVFORBINDELSER  FORMAAL OG ANVENDELSESOMRAADE  Denne metode beskriver identifikation og bestemmelse af organo-kviksoelvforbindelser , der anvendes som konserveringsmidler i kosmetiske produkter til oejnene . Den er anvendelig til thiomersal ( INN ) natrium-2-(ethylmercuriothio)benzoat ) samt phenylkviksoelv og dets salte .  A . IDENTIFIKATION  1 . PRINCIP  Organo-kviksoelvforbindelserne kompleksbindes i form af dithizonater . Efter ekstraktion af dithizonatet med tetrachlormethan foretages tyndtlagschromatografi paa kiselgel . Dithizonaterne fremtraeder som orangefarvede pletter .  2 . REAGENSER  Der anvendes analysekvalitet .  2.1 . Svolvsyre , 25 % v/v  2.2 . 1,5-diphenyl-3-thiocarbazonoploesning ( dithizon ) : 0,8 mg dithizon i 100 ml tetrachlormethan ( 2.4 ) .  2.3 . Nitrogen .  2.4 . Tetrachlormethan .  2.5 . Udviklingsvaeske : hexan-acetone ( 90 + 10 volumen ) .  2.6 . Standardoploesning : 0,001 % i vand af :  natrium-2-(ethylmercuriothio)benzoat  ethylkviksoelvchlorid eller methylkviksoelvchlorid  phenylkviksoelvnitrat eller phenylkviksoelvacetat  kviksoelvdichlorid eller kviksoelvdi(acetat )  2.7 . Faerdigfremstillede kiselgel tyndtlagschromatografiplader ( Merck 5721 eller tilsvarende ) .  2.8 . Natriumchlorid .  3 . APPARATUR  3.1 . Saedvanligt laboratorieudstyr .  3.2 . Saedvanligt udstyr til tyndtlagschromatografi .  3.3 . Faseadskillelsesfilter .  4 . FREMGANGSMAADE  4.1 . Ekstraktion  4.1.1 . 1 g proeve dispergeres i et centrifugeglas med 20 ml vand . For at fremme dispergeringen opvarmes til 60 * C i vandbad . Der tilsaettes 4 g natriumchlorid  ( 2.8 ) og rystes , hvorefter der afkoeles .  4.1.2 . Der centrifugeres ved 4.500 rpm i mindst 20 minutter for at adskille stoersteparten af fast stof fra flydende . Der filtreres ned i en skilletragt og tilsaettes 0,25 ml svovlsyre ( 2.1 ) .  4.1.3 . Med 2-3 ml dithizonoploesning ( 2.2 ) ekstraheres saa mange gange , at den organiske fase til sidst forbliver groen .  4.1.4 . De organiske ekstrakter filtreres efterhaanden gennen faseadskillelsesfilter ( 3.3 ) .  4.1.5 . I en stroem af nitrogen ( 2.3 ) inddampes der til toerhed .  4.1.6 . Resten oploeses i 0,5 ml tetrachlormethan ( 2.4 ) , hvorefter der straks fortsaettes med separationen  ( 4.2.1 . ) .  4.2 . Separation  4.2.1 . 50 ml af den under 4.1.6 fremkomne tetrachlormethanoploesning paasaettes straks en kiselgelplade ( 2.7 ) 10 ml standardoploesning ( 2.6 ) behandles samtidig med proeven som beskrevet i afsnit 4.1 , og 50 ml af den derved fremkomne oploesning paasaettes ligeledes pladen .  4.2.2 . Pladen anbringes i chromatografikarret ( 3.2 ) indeholdende udviklingsvaeske ( 2.5 ) , som stiger op til 15 cm . Organo-kviksoelvforbindelserne viser sig som farvede pletter , hvis farve er stabil , forudsat at pladen tildaekkes med en glasplade , umiddelbart efter at udviklingsvaesken er fordampet .  Foelgende Rf-vaerdier er eksempelvis opnaaet :   * Rf-vaerdi * Farve *  Thiomersal * 0,33 * orange *  Ethylviksoelvchlorid * 0,29 * orange *  Methylkviksoelvchlorid * 0,29 * orange *  Phenylkviksoelvsalte * 0,21 * orange *  Kviksoelvdichlorid * 0,10 * orange *  Kviksoelvdi(acetat ) * 0,10 * orange *  1,5-diphenyl-3-thiocarbazon * 0,09 * rosa *  B . BESTEMMELSE  1 . DEFINITION  Proevens indhold af organo-kviksoelvforbindelser bestemt efter denne metode udtrykkes i masseprocent ( % m/m ) kviksoelv .  2 . PRINCIP  Efter reduktion maales maengden af total-kviksoelv . I forvejen maa det derfor sikres , at kviksoelv paa uorganisk-kemisk form ikke er til stede , ligesom den i proeven tilstedevaerende organo-kviksoelvforbindelse skal vaere identificeret . Det frigjorte kviksoelv maales ved flammeloes atomabsorption ved 253,7 nm .  3 . REAGENSER  Der anvendes analysekvalitet .  3.1 . Salpetersyre , d ( 20,4 ) = 1,41 .  3.2 . Svovlsyre , d ( 20,4 ) = 1,84 .  3.3 . Redestilleret vand .  3.4 . Kaliumpermanganatoploesning , 7 % m/v .  3.5 . Hydroxylammoniumchloridoploesning , 1,5 % m/v .  3.6 . Dikaliumperoxodisulfatoploesning , 5 % m/v .  3.7 . Tindichloridoploesning , 10 % m/v .  3.8 . Saltsyre , d ( 20,4 ) = 1,18 .  3.9 . Glasuld impraegneret med 1 % m/m palladiumdichlorid .  4 . APPARATUR  4.1 . Saedvanligt laboratorieudstyr .  4.2 . Atomabsorptionsspektrometer til flammeloes  ( kold-damp ) kviksoelvbestemmelse .  5 . FREMGANGSMAADE  Der tages alle saedvanlige forholdsregler for sporanalyse af kviksoelv .  5.1 . Nedbrydning  5.1.1 . En proevemaengde ( m ) paa 150 mg afvejes noejagtigt . Der tilsaettes 10 ml salpetersyre ( 3.1 ) , hvorefter nedbrydningen sker ved tre timers henstand i en lufttaet kolbe i vandbad ved 55 * C og under regelmaessig omrystning . Samtidig udfoeres en blindproeve paa reagenserne .  5.1.2 . Efter afkoeling tilsaettes 10 ml svovlsyre  ( 3.2 ) , og kolben hensaettes atter i vandbad ved 55 * C i 30 minutter .  5.1.3 . Kolben anbringes i isbad , og der tilsaetters forsigtigt 20 ml vand ( 3.3 ) .  5.1.4 . Efter tilsaetning af 2 ml portioner af kaliumpermanganatoploesningen ( 3.4 ) , indtil oploesningen forbliver farvet , hensaettes kolben paa vandbad ved 55 * C i yderliger 15 minutter .  5.1.5 . Der tilsaettes 4 ml dikaliumperoxodisulfatoploesning ( 3.6 ) . Opvarmingen paa vandbad ved 55 * C fortsaettes i 30 minutter .  5.1.6 . Efter afkoeling overfoeres kolbens indhold til en 100 ml maalekolbe . Kolben skylles foerst med 5 ml hydroxylammoniumchloridoploesning ( 3.5 ) og dernaest 4 gange med 10 ml vand ( 3.3 ) . Oploesningen skal vaere fuldstaendig affarvet . Herefter fyldes op til maerket med vand ( 3.3 ) .  5.2 . Reduktion og maaling  5.2.1 . 10 ml af proeveoploesningen ( 5.1.6 ) overfoeres til glasbeholderen til den flammeloese ( kold-damp ) kviksoelvbestemmelse ( 4.2 ) . Der fortyndes foerst med 100 ml vand ( 3.3 ) og dernaest med 5 ml svovlsyre  ( 3.2 ) og 5 ml tindichloridoploesning ( 3.7 ) ; der blandes efter hver tilsaetning . Efter 30 sekunder er al kviksoelv reduceret til metallisk form , og der foretages en maaling(n ) .  5.2.2 . Noget glasuld impraegneret med palladiumdichlorid  ( 3.9 ) anbringes mellem beholderen til kviksoelvreduktion og instrumentets maalekuvette ( 4.2 ) . Herefter gentages proceduren beskrevet i afsnit 5.2.1 .  Hvis maaleresultatet ikke er nul , har reduktionen vaeret ufuldstaendig , og analysen maa gentages .  6 . BEREGNING  Proevens kviksoelv-indhold udtrykt i masseprocent  ( % m/m ) kviksoelv beregnes ved hjaelp af formlen :   % kviksoelv = n/m  hvor :  n = kviksoelvmaengden i mg aflaest paa instrumentet  ( 5.2.1 ) ,  m = proevemaengden i mg ( 5.1.1 ) .  7 . BEMAERKNINGER  7.1 . For at fremme reduktionen kan det vaere noedvendigt indledningsvis at fortynde proeven .  7.2 . Hvis der kan vaere mistanke om , at kviksoelvet absorberes til substratet , boer der foretages en bestemmelse ved tilsaetning af standard .  8 . GENTAGELIGHED ( 14 )  Ved et kviksoelv-indhold paa omkring 0,007 % maa forskellen mellem resultaterne paa to parallelt udfoerte bestemmelser paa den samme proeve ikke overstige en absolut vaerdi paa 0,00035 % .  BESTEMMELSE AF ALKALISULFIDER OG ALKALIJORDSULFIDER  1 . FORMAAL OG ANVENDELSESOMRAADE  Denne metode beskriver bestemmelse af sulfider i kosmetiske produkter . Tilstedevaerelsen af thioler eller andre reducerende stoffer ( herunder sulfit ) forstyrrer ikke bestemmelsen .  2 . DEFINITION  Proevens indhold af sulfider bestemt efter denne metode udtrykkes i masseprocent ( % m/m ) svovl .  3 . PRINCIP  Efter at miljoeet er gjort surt , uddrives det dannede hydrogensulfid med en nitrogenstroem og bindes dernaest i form af cadmiumsulfid . Dette frafiltreres og vaskes , hvorefter det bestemmes ved iodometri .  4 . REAGENSER  Der anvendes analysekvalitet .  4.1 . Koncentreret saltsyre d ( 20,4 ) = 1,19 .  4.2 . 0,1 N natriumthiosulfat .  4.3 . 0,1 N iod .  4.4 . Dinatriumsulfid .  4.5 . Cadmium(acetat ) .  4.6 . Koncentreret ammoniak d ( 20,4 ) = 0,90 .  4.7 . Ammoniakalsk cadmiumacetatoploesning : I en 100 ml maalekolbe oploeses 10 g cadmiumdi(acetat ) ( 4.5 ) i ca . 50 ml vand , tilsaettes ammoniak ( 4.6 ) , indtil bundfaldet atter er oploest ( ca . 20 ml ) , hvorefter der fyldes op til maerket med vand .  4.8 . Nitrogen .  4.9 . 1 M ammoniak .  5 . APPARATUR  5.1 . Saedvanligt laboratorieudstyr .  5.2 . 100 ml rundbundet , trehalset kolbe med normalslib .  5.3 . To 150 ml Erlenmeyerkolber med slib og forsynet med en indretning bestaaende af et dypperoer og et sideroer til bortledning af den vaskede gas .  5.4 . Tragt med lang stilk .  6 . FREMGANGSMAADE  6.1 . Uddrivning af sulfider  6.1.1 . Der tages en pakning , der ikke tidligere har vaeret aabnet . I kolben ( 5.2 ) afvejes noejagtigt en proevemaengde ( m ) i g , der svarer til hoejst 30 mg sulfidioner . Der tilsaettes 60 ml vand og to draaber flydende antiskummiddel .  6.1.2 . Til hver af de to Erlenmeyerkolber ( 5.3 ) saettes 50 ml ammoniakalsk cadmiumacetatoploesning ( 4.7 ) .  6.1.3 . En skilletragt , dypperoeret og sideroeret saettes paa kolben ( 5.2 ) . Sideroeret forbindes ved hjaelp af PVC-slange med Erlenmeyerkolberne , der er anbragt i serie .  Bemaerk :  Uddrivningsapparatet skal underkastes foelgende kontrol for taethed :  Under forsoegsbetingelserne erstattes det produkt , der skal bestemmes , med 10 ml af en sulfidoploesning fremstillet af dinatriumsulfid ( 4.4 ) , der indeholder X mg sulfid ( bestemt ved iodometri ) . Den maengde sulfid i mg , der findes ved denne analyse , betegnes Y . Forskellen mellem de to maengder X og Y maa ikke overskride 3 % .  6.1.4 . For at uddrive luften i kolben ( 5.2 ) gennemledes der i 15 minutter nitrogen ( 4.8 ) med en hastighed paa 2 bobler pr . sekund .  6.1.5 . Kolben opvarmes til 85 mere aller mindre 5 * C .  6.1.6 . Nitrogenstroemmen standses , og der tilsaettes draabevis 40 ml saltsyre ( 4.1 ) .  6.1.7 . Gennemledning af nitrogen ( 4.8 ) genoptages , naar naesten al syren er loebet ud , idet man lader en lille maengde vaeske blive tilbage for at undgaa utaetheder .  6.1.8 . Opvarmningen afbrydes efter 30 minutter , og kolben koeles af , medens nitrogenstroemmen opretholdes i mindst 1/2 time .  6.2 . Titrering  6.2.1 . Cadmiumsulfidet filtreres gennem en tragt med en lang stilk ( 5.4 ) .  6.2.2 . Erlenmeyerkolberne skylles foerst én gang med ammoniak ( 4.9 ) , der haeldes paa filtret , og derefter med vand , som anvendes til at vaske bundfaldet paa filtret .  6.2.3 . Bundfaldet paa filtret vaskes til slut med 100 ml vand .  6.2.4 . Filtrerpapiret anbringes i den foerste Erlenmeyerkolbe fra udfaeldningen . Der tilsaettes 25,0 ml  ( n1 ) 0,1 N iod ( 4.3 ) , ca . 20 ml saltsyre ( 4.1 ) og 50 ml vand .  6.2.5 . Iodoverskuddet bestemmes ved titrering med 0,1 N natriumthiosulfat ( 4.2 ) ( n2 ) .  7 . BEREGNING  Proevens sulfid-indhold udtrykt i masseprocent  ( % m/m ) svovl beregnes ved hjaelp af formlen : JFR.EFT  hvor :  n1 = det tilsatte volumen i ml af 0,1 N iod ( 4.3 ) ,  x1 = normaliteten af denne oploesning ,  n2 = det forbrugte volumen i ml af 0,1 N natriumthiosulfat ( 4.2 ) ,  x2 = normaliteten af denne oploesning ,  m = proevemaengden i g .  8 . GENTAGELIGHED ( 15 )  Ved et sulfid-indhold svarende til omkring 2 % svovl maa forskellen mellem resultaterne paa to parallelt udfoerte bestemmelser paa den samme proeve ikke overstige en absolut vaerdi paa 0,2 % .  ( 1 ) EFT nr . L 383 af 31 . 12 . 1980 , s . 27 .  ( 2 ) Jfr . ISO-norm 5725 .  ( 3 ) Jfr . ISO-norm 5725 .  ( 4 ) Jfr . ISO-norm 5725 .  ( 5 ) EFT . nr . L 383 af 31 . 12 . 1980 , s . 27 .  ( 6 ) Ifr . ISO-norm 5725 .  ( 7 ) For at modvirke oxidation foretages thioglycolsyre-bestemmelsen paa et ubenyttet produkt fra en netop aabnet beholder .  ( 8 ) Jfr . ISO-norm 5725 .  ( 9 ) Da der findes en lag raekke produkttyper , som kan indeholde hexachlorophen , er det vigtigt foerst at kontrollere genfinding af hexachlorophen fra proeven med denne fremgangsmaade , inden resultaterne registreres . Hvis genfindingen er ringe , kan aendringer , saasom udskiftning af oploesningsmiddel ( benzen i stedet for ethylacetat ) o.s.v . foretages efter aftale med de beroerte parter .  ( 10 ) Vedvarer den gule farve , er det tegn paa overskud af diazomethan , hvilket er noedvendigt for at sikre , at proeven er fuldstaendig methyliseret .  ( 11 ) Jfr . ISO-norm 5725 .  ( 12 ) Jfr . ISO-norm 5725 .  ( 13 ) Jfr . ISO-norm 5725 .  ( 14 ) Jfr . ISO-norm 5725 .  ( 15 ) Ifr . ISO-norm 5725 .