Avis juridique important

|

31990L0237

KOMMISSIONENS  DIREKTIV  af 4. maj 1990  om aendring af Raadets syttende direktiv 85/362/EOEF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter _ Fritagelse for mervaerdiafgift ved midlertidig indfoersel af andre goder end transportmidler  (90/237/EOEF)

EF-Tidende nr. L 133 af 24/05/1990 s. 0091 - 0091

*****  KOMMISSIONENS  DIREKTIV  af 4. maj 1990  om aendring af Raadets syttende direktiv 85/362/EOEF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - Fritagelse for mervaerdiafgift ved midlertidig indfoersel af andre goder end transportmidler  (90/237/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Faelles Toldtarif (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1251/90 (2), saerlig artikel 15, og  ud fra foelgende betragtninger:  Klassifikationen af de i artikel 29, stk. 2, i Raadets direktiv 85/362/EOEF (3) naevnte varer er baseret paa Toldsamarbejdsraadets nomenklatur;  Toldsamarbejdsraadet har godkendt Den internationale Konvention om Det Harmoniserede Varebeskrivelses- og Varenomenklatursystem, i det foelgende benaevnt »HS«; Raadet godkendte konventionen ved afgoerelse 87/369/EOEF (4), og HS har vaeret anvendt fra den 1. januar 1988;  som foelge deraf blev der udarbejdet en Kombineret Nomenklatur med henblik paa anvendelsen af HS inden for Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab; henvisningerne i artikel 29, stk. 2, i direktiv 85/362/EOEF boer derfor baseres paa naevnte Kombinerede Nomenklatur;  tilpasningen af direktiv 85/362/EOEF til Den Kombinerede Nomenklatur er derfor af rent teknisk art og medfoerer ikke nogen aendringer hvad angaar anvendelsesomraadet for de i direktivet fastsatte afgiftsfritagelser -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I artikel 29, stk. 2, i direktiv 85/362/EOEF foretages foelgende aendringer:  1) I foerste led aendres henvisningen til pos. 99.01 i Den Faelles Toldtarif til en henvisning til KN-kode 9701 10 00.  2) I andet led aendres henvisningen til pos. 99.02 i Den Faelles Toldtarif til en henvisning til KN-kode 9702 00 00.  3) I tredje led aendres henvisningen til pos. 99.03 i Den Faelles Toldtarif til en henvisning til KN-kode 9703 00 00.  4) I fjerde led aendres henvisningerne til pos. 58.03 og pos. ex 62.02 B IV i Den Faelles Toldtarif til henvisninger til henholdsvis KN-kode 5805 00 00 og KN-kode ex 6304 92 00, ex 6304 93 00 og ex 6304 99 00.  Artikel 2  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for senest den 1. juli 1990 at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 4. maj 1990.  Paa Kommissionens vegne  Christiane SCRIVENER  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 256 af 7. 9. 1987, s. 1.  (2) EFT nr. L 121 af 12. 5. 1990, s. 29.  (3) EFT nr. L 192 af 24. 7. 1985, s. 20.  (4) EFT nr. L 198 af 20. 7. 1987, s. 1.


title: Kommissionens direktiv 2005/43/EF af 23. juni 2005 om ændring af bilagene til Rådets direktiv 68/193/EØF om handel med vegetativt formeringsmateriale af vin

text:
               24.6.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 164/37

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2005/43/EF
   af 23. juni 2005
   om ændring af bilagene til Rådets direktiv 68/193/EØF om handel med vegetativt formeringsmateriale af vin
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 68/193/EØF af 9. april 1968 om handel med vegetativt formeringsmateriale af vin (1), særlig artikel 2, stk. 1, afsnit DA, litra c), artikel 8, stk. 2, artikel 10, stk. 3, og artikel 17a, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Direktiv 68/193/EØF indeholder fællesskabsbestemmelser om handel med vegetativt formeringsmateriale af vin inden for Fællesskabet. Direktivet indeholder de betingelser, som bestanden, formeringsmaterialet, pakningen og mærkesedlen skal opfylde.

               (2)

               Forbedret planteformeringsteknologi gør det muligt at producere planter, som kan markedsføres i ikke blot de traditionelle bundter, men også i potter eller kasser.

               (3)

               Der bør fastsættes betingelser vedrørende det ledsagedokument, der skal anvendes i de tilfælde, hvor medlemsstaterne kræver, at enhver sending af materiale produceret på deres område ledsages af et standarddokument.

               (4)

               Formeringsmateriale, der er produceret efter de nye produktionsmetoder, bør være fritaget for visse af betingelserne vedrørende formeringsmateriale og pakning heraf.

               (5)

               Betingelserne vedrørende bestanden er angivet i bilag I til direktiv 68/193/EØF. Dette bilag bør indeholde en henvisning til formeringsmaterialets kategori og type, en ny positivliste over skadegørere, som der skal kontrolleres for, samt angivelse af, hvordan kontrol og undersøgelser af bestanden skal gennemføres.

               (6)

               Betingelserne vedrørende formeringsmaterialet er angivet i bilag II til direktiv 68/193/EØF. Dette bilag bør indeholde en henvisning til sorten og i givet fald klonen for hver enkelt kategori og type formeringsmateriale, for så vidt angår identitet og renhed, angivelse af, hvordan kontrollen af formeringsmaterialet skal gennemføres, samt en klassificering af de forskellige typer formeringsmateriale.

               (7)

               Betingelserne vedrørende pakning er angivet i bilag III til direktiv 68/193/EØF. Dette bilag bør indeholde en henvisning til formeringsmaterialets type, for så vidt angår antal enheder pr. pakkeenhed.

               (8)

               Betingelserne vedrørende mærkeseddel og ledsagedokument er angivet i bilag IV til direktiv 68/193/EØF. Dette bilag bør indeholde alle de oplysninger om formeringsmaterialet, der kræves i henhold til artikel 10 i direktiv 68/193/EØF.

               (9)

               Formeringsmateriale af vin har en vækstcyklus på adskillige år, og den tid, der er behov for til kontrol og undersøgelser, er følgelig ganske lang. En hurtig indførelse af nye betingelser kunne resultere i, at der blev produceret for lidt formeringsmateriale, som opfylder de nye krav. Det vil derfor være hensigtsmæssigt at vedtage bestemmelser om en overgangsperiode for allerede eksisterende formeringsmateriale med hensyn til opfyldelsen af de nye betingelser, der er fastsat i bilag I, II og IV.

               (10)

               Direktiv 68/193/EØF bør følgelig ændres i overensstemmelse hermed.

               (11)

               De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Frø og Plantemateriale henhørende under Landbrug, Havebrug og Skovbrug —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I-IV til direktiv 68/193/EØF affattes som angivet i bilag I-IV til dette direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 31. juli 2006 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser fra den 1. august 2006.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juni 2005.

            På Kommissionens vegne

         Markos KYPRIANOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 93 af 17.4.1968, s. 15. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (EUT L 268 af 18.10.2003, s. 1).

      BILAG I
      BETINGELSER VEDRØRENDE BESTANDEN
      1.   Bestanden skal være sortsægte og sortsren samt i givet fald klonægte og klonren.
      2.   Bestandens vækstforhold og udviklingsstadium skal være sådan, at det er muligt at foretage tilfredsstillende undersøgelser af bestandens ægthed og renhed, for så vidt angår sort og i givet fald klon, samt af dens sundhedstilstand.
      3.   Der skal være tilstrækkelig garanti for, at jorden eller i givet fald substratet er fri for skadegørere eller vektorer herfor, navnlig nematoder, der bærer virussygdomme. Moderkvarterer og vinplanteskoler skal anlægges under de rette betingelser for at forebygge angreb af skadegørere.
      4.   Tilstedeværelsen af skadegørere, der forringer formeringsmaterialets værdi, skal være begrænset til et absolut minimum.
      5.   Først og fremmest gælder det for de i litra a), b) og c) nævnte skadegørere, at betingelserne i punkt 5.1-5.5 skal være opfyldt, jf. dog punkt 5.6:

                  a)

                  komplekset Grapevine fan leaf virus (GFLV) og Arabis mosaic virus (ArMV)

                  b)

                  Grapevine leafroll disease: Grapevine leafroll-associated virus 1 (GLRaV-1) og Grapevine leafroll-associated virus 3 (GLRaV-3)

                  c)

                  Grapevine Fleck Virus (GFkV) (vedrører kun grundstammer).

            5.1.   Moderkvarterer bestemt til produktion af udgangsformeringsmateriale skal være fri for de i punkt 5, litra a), b) og c), nævnte skadegørere, hvilket skal være godtgjort ved offentlig kontrol. Denne kontrol er baseret på resultaterne af plantesundhedsundersøgelser foretaget af alle planter efter en indikatormetode eller en tilsvarende, internationalt anerkendt analysemetode. Resultaterne af disse undersøgelser bekræftes med plantesundhedsundersøgelser for de i punkt 5, litra a) og b), nævnte skadegørere, som foretages af alle planter hvert femte år.
      Inficerede planter fjernes. Årsager til fejlslagen beplantning, der tilskrives ovennævnte skadegørere eller andre faktorer, skal anføres i dokumenterne, hvor der føres bog over moderkvartererne.
      5.2.   Moderkvarterer bestemt til produktion af basisformeringsmateriale skal være fri for de i punkt 5, litra a) og b), nævnte skadegørere, hvilket skal være godtgjort ved offentlig kontrol. Denne kontrol er baseret på resultaterne af plantesundhedsundersøgelser foretaget af alle planter. Disse undersøgelser gennemføres, fra moderkvartererne er tre år gamle, og derefter mindst en gang hvert sjette år.
      Hvor alle planter underkastes årlige offentlige vækstinspektioner, gennemføres plantesundhedsundersøgelserne, fra moderkvartererne er seks år gamle, og derefter mindst en gang hvert sjette år.
      Inficerede planter fjernes. Årsager til fejlslagen beplantning, der tilskrives ovennævnte skadegørere eller andre faktorer, skal anføres i dokumenterne, hvor der føres bog over moderkvartererne.
      5.3.   Moderkvarterer bestemt til produktion af certificeret formeringsmateriale skal være fri for de i punkt 5, litra a) og b), nævnte skadegørere, hvilket skal være godtgjort ved offentlig kontrol. Denne kontrol er baseret på resultaterne af plantesundhedsundersøgelser foretaget som stikprøvetagning i henhold til analysemetoder/kontrolprocedurer, der er i overensstemmelse med almindeligt anerkendte standarder. Disse undersøgelser gennemføres, fra moderkvartererne er fem år gamle, og derefter mindst en gang hvert tiende år.
      Hvor alle planter underkastes årlige offentlige vækstinspektioner, gennemføres plantesundhedsundersøgelserne, fra moderkvartererne er ti år gamle, og derefter mindst en gang hvert tiende år.
      Andelen af fejlslagen beplantning af moderkvarterer på grund af de i punkt 5, litra a) og b), nævnte skadegørere må ikke overstige 5 %. Inficerede planter fjernes. Årsager til fejlslagen beplantning, der tilskrives ovennævnte skadegørere eller andre faktorer, skal anføres i dokumenterne, hvor der føres bog over moderkvartererne.
      5.4.   I moderkvarterer bestemt til produktion af standardformeringsmateriale må andelen af fejlslagen beplantning på grund af de i punkt 5, litra a) og b), nævnte skadegørere ikke overstige 10 %. Inficerede planter fjernes fra formeringsprocessen. Årsager til fejlslagen beplantning, der tilskrives ovennævnte skadegørere eller andre faktorer, skal anføres i dokumenterne, hvor der føres bog over moderkvartererne.
      5.5.   Vinplanteskoler skal være fri for de i punkt 5, litra a) og b), nævnte skadegørere, hvilket skal være godtgjort ved en årlig vækstinspektion, som er baseret på besigtigelse og om nødvendigt underbygget med passende prøver og/eller en supplerende vækstinspektion.

                  a)

                  Medlemsstaterne kan beslutte ikke at anvende punkt 5.1 og 5.2 indtil den 31. juli 2011 for moderkvarterer, der allerede var etableret til produktion af udgangsformeringsmateriale eller basisformeringsmateriale, da Kommissionens direktiv 2005/43/EF (1) trådte i kraft.

                  b)

                  Medlemsstaterne kan beslutte ikke at anvende punkt 5.3 indtil den 31. juli 2012 for moderkvarterer, der allerede var etableret til produktion af certificeret formeringsmateriale, da Kommissionens direktiv 2005/43/EF trådte i kraft.

                  c)

                  Medlemsstater, der i henhold til litra a) eller b) beslutter ikke at anvende punkt 5.1 og 5.2 eller punkt 5.3, skal i stedet sørge for, at følgende bestemmelser overholdes:
                  Skadelige virussygdomme og især Grapevine fan leaf og Grapevine leafroll skal elimineres fra bestande bestemt til produktion af udgangsformeringsmateriale og basisformeringsmateriale. Bestande til produktion af formeringsmateriale af de øvrige kategorier holdes fri for planter, der udviser symptomer på skadelige virussygdomme.

            6.   Vinplanteskoler må ikke anlægges i en vinmark eller et moderkvarter. Afstanden til en vinmark eller et moderkvarter skal være mindst tre meter.
      7.   Formeringsmateriale, der anvendes til produktion af grundstammestiklinger, podekviste, stiklinger uden rod, stiklinger med rod og podet vin, skal stamme fra godkendte moderkvarterer.
      8.   Uden at det berører den offentlige kontrol i henhold til punkt 5 ovenfor, foretages mindst én offentlig vækstinspektion. I tilfælde af uenighed om et resultat, som kan afgøres, uden at formeringsmaterialets kvalitet derved forringes, gennemføres supplerende vækstinspektioner.

         (1)  EUT L 164 af 24.6.2005, s. 37.

      BILAG II
      BETINGELSER VEDRØRENDE FORMERINGSMATERIALET
      I.   ALMINDELIGE BETINGELSER

                  1.

                  Formeringsmaterialet skal være sortsægte og sortsrent samt i givet fald klonrent; der tillades en tolerancemargen på 1 %, når standardformeringsmaterialet sættes på markedet.

                  2.

                  Formeringsmaterialet skal have en teknisk renhed på mindst 96 %.
                  Som teknisk urent betragtes følgende:

                              a)

                              formeringsmateriale, der er helt eller delvist udtørret, også når det efter udtørringen er blevet dyppet i vand

                              b)

                              forvredet eller beskadiget formeringsmateriale, særlig materiale, der er beskadiget på grund af hagl eller frost, og knust eller knækket materiale

                              c)

                              materiale, der ikke opfylder betingelserne i del III nedenfor.

                  3.

                  Vinrankernes træethed skal have nået en tilstrækkelig modenhedsgrad.

                  4.

                  Tilstedeværelsen af skadegørere, der forringer formeringsmaterialets værdi, skal være begrænset til et absolut minimum.
                  Formeringsmateriale, der viser tydelige tegn eller symptomer på angreb af skadegørere, for hvilke der ikke findes effektive bekæmpelsesmuligheder, fjernes.

            II.   SÆRLIGE BETINGELSER
      1.   Podet vin
      Podet vin, der består af en kombination af reproduktionsmateriale i samme kategori, klassificeres i denne kategori.
      Podet vin, der består af en kombination af forskellige kategorier reproduktionsmateriale, klassificeres i den laveste kategori af de bestanddele, planterne består af.
      2.   Midlertidig undtagelse
      Medlemsstaterne kan beslutte ikke at anvende punkt 1 indtil den 31. juli 2010 for podet vin, der består af udgangsformeringsmateriale podet på basisformeringsmateriale. Medlemsstater, der beslutter ikke at anvende punkt 1, skal i stedet sørge for, at følgende bestemmelse overholdes:
      Podet vin, der består af udgangsformeringsmateriale podet på basisformeringsmateriale, klassificeres som udgangsformeringsmateriale.
      III.   SORTERING
      1.   Grundstammestiklinger, stiklinger uden rod og podekviste
      Diameter
      Tværsnittets største diameter måles. Denne bestemmelse gælder ikke for urteagtige stiklinger.

                  a)

                  Grundstammestiklinger og podekviste:

                              aa)

                              diameter i den tynde ende: 6,5-12 mm

                              ab)

                              maksimumsdiameter i den tykke ende: 15 mm, undtagen når der er tale om podekviste bestemt til podning på voksestedet.

                  b)

                  Stiklinger uden rod:

                              minimumsdiameter i den tynde ende: 3,5 mm.

            2.   Stiklinger med rod
      A.   Diameter
      Diameteren, målt på midten af internodium under det øverste skud, skal være på mindst 5 mm. Denne bestemmelse gælder ikke for stiklinger med rod hidrørende fra urteagtigt formeringsmateriale.
      B.   Længde
      Længden fra det nederste sted, hvorfra der udspringer rødder, til det øverste skuds fod skal være mindst

                  a)

                  30 cm for stiklinger med rod bestemt til podning; for stiklinger med rod bestemt til Sicilien er kravet dog 20 cm

                  b)

                  20 cm for andre stiklinger med rod.
                  Denne bestemmelse gælder ikke for stiklinger med rod hidrørende fra urteagtigt formeringsmateriale.

            C.   Rødder
      Hver plante skal have mindst tre veludviklede og tilstrækkelig godt fordelte rødder. Sorten 420 A behøver dog kun at have to veludviklede rødder, under forudsætning af at disse er modstående.
      D.   Hæl
      Snittet skal være lagt tilstrækkelig langt, dog højst en centimeter, under diafragmet, så dette ikke er beskadiget.
      3.   Podet vin
      A.   Længde
      Stammen skal være mindst 20 cm lang.
      Denne bestemmelse gælder ikke for podet vin hidrørende fra urteagtigt formeringsmateriale.
      B.   Rødder
      Hver plante skal have mindst tre veludviklede og tilstrækkelig godt fordelte rødder. Sorten 420 A behøver dog kun at have to veludviklede rødder, under forudsætning af at disse er modstående.
      C.   Podear
      Hver plante skal udvise et tilstrækkelig helet, regelmæssigt og fast podear.
      D.   Hæl
      Snittet skal være lagt tilstrækkelig langt, dog højst en centimeter, under diafragmet, så dette ikke er beskadiget.

      BILAG III
      PAKNING
      Pakkers eller bundters indhold

                  1 — Type

                  2 — Antal enheder

                  3 — Maksimumsmængde

                              1.

                              Podet vin

                  25, 50, 100 eller mængder på 100 enheder

                  500

                              2.

                              Stiklinger med rod

                  50, 100 eller mængder på 100 enheder

                  500

                              3.

                              Podekviste

                              —

                              med mindst fem anvendelige øjne

                  100, eller 200

                  200

                              —

                              med ét anvendeligt øje

                  500 eller mængder på 500 enheder

                  5 000

                              4.

                              Grundstammestiklinger

                  100 eller mængder på 100 enheder

                  1 000

                              5.

                              Stiklinger uden rod

                  100 eller mængder på 100 enheder

                  500

            SÆRLIGE BETINGELSER
       I.   Små mængder
      Om nødvendigt kan pakker og bundter af enhver type og kategori formeringsmateriale, der er nævnt i venstre kolonne i ovenstående skema, indeholde mindre (færre enheder) end de ovenfor angivne minimumsmængder.
      II.   Vinplanter med rod i substrat i potter eller kasser
      Reglerne om antal enheder samt maksimumsmængder finder ikke anvendelse.

      BILAG IV
      MÆRKNING
      A.   MÆRKESEDDEL
       I.   Nødvendige oplysninger

                   1.

                  EF-standard

                   2.

                  Produktionsland

                   3.

                  Certificerings- eller kontrolmyndighed og medlemsstat eller deres initialer/forkortelse

                   4.

                  Navn og adresse eller identifikationsnummer på den for lukningen ansvarlige person

                   5.

                  Art

                   6.

                  Materialetype

                   7.

                  Kategori

                   8.

                  Sort og i givet fald klon. For podet vin vedrører denne angivelse grundstamme og podekvist

                   9.

                  Partiets referencenummer

                  10.

                  Mængde

                  11.

                  Længde — gælder kun for grundstammestiklinger: Hermed menes stiklingernes minimumslængde i det pågældende parti

                  12.

                  Høstår.

             II.   Minimumsbetingelser
      Mærkesedlen skal opfylde følgende krav:

                  1.

                  Mærkesedlen skal være trykt med let læselige typer, der ikke kan udviskes.

                  2.

                  Mærkesedlen skal være anbragt på et iøjnefaldende sted, så den er helt synlig.

                  3.

                  De i del A, afsnit I, nævnte oplysninger må under ingen omstændigheder være skjult, tildækket eller afbrudt af andre påskrifter eller billeder.

                  4.

                  De i del A, afsnit I, nævnte oplysninger skal være anført i samme synsfelt.

            III.   Undtagelse vedrørende små mængder til den endelige forbruger
      1.   To enheder eller derover
      Den for mærkesedlen under afsnit I, punkt 10, foreskrevne angivelse: »Nøjagtigt antal enheder pr. pakning/bundt«.
      2.   En enkelt enhed
      Følgende af de i del A, afsnit I, nævnte oplysninger kan undlades:

                  —

                  Materialetype

                  —

                  Kategori

                  —

                  Partiets referencenummer

                  —

                  Mængde

                  —

                  Grundstammestiklingers længde

                  —

                  Høstår.

            IV.   Undtagelse vedrørende vinplanter i potter eller kasser
      Hvis der er tale om vinplanter med rod i substrat i potter eller kasser, og kravene vedrørende lukning (herunder mærkning) på grund af materialets art ikke kan opfyldes, gælder følgende:

                  a)

                  Formeringsmaterialet skal være opdelt i separate partier, som er behørigt mærket efter sort og i givet fald efter klon samt efter antal enheder.

                  b)

                  Den officielle mærkeseddel er ikke obligatorisk.

                  c)

                  Formeringsmaterialet skal være ledsaget af ledsagedokumentet som omhandlet i del B.

            B.   LEDSAGEDOKUMENT
       I.   Betingelser, der skal opfyldes
      Når medlemsstaten stiller krav om et ledsagedokument, gælder følgende:

                  a)

                  Dokumentet skal udstedes i mindst to eksemplarer (afsender og modtager).

                  b)

                  Dokumentet (modtagers eksemplar) skal ledsage sendingen fra afsenders til modtagers adresse.

                  c)

                  Dokumentet skal indeholde alle de i afsnit II nedenfor nævnte oplysninger om de enkelte partier i sendingen.

                  d)

                  Dokumentet skal opbevares i mindst ét år og være til rådighed for den offentlige kontrolmyndighed.

            II.   Liste over nødvendige oplysninger

                   1.

                  EF-standard

                   2.

                  Produktionsland

                   3.

                  Certificerings- eller kontrolmyndighed og medlemsstat eller deres initialer/forkortelse

                   4.

                  Løbenummer

                   5.

                  Afsender (adresse, registreringsnummer)

                   6.

                  Modtager (adresse)

                   7.

                  Art

                   8.

                  Materialetype

                   9.

                  Kategori(er)

                  10.

                  Sort(er) og i givet fald klon(er). For podet vin vedrører denne angivelse grundstamme og podekvist

                  11.

                  Antal enheder pr. parti.

                  12.

                  Antal partier i alt

                  13.

                  Leveringsdato.


Avis juridique important

|

31982L0622

Kommissionens direktiv 82/622/EØF af 1. juli 1982 om anden tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 73/360/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ikke-automatiske vægter

EF-Tidende nr. L 252 af 27/08/1982 s. 0002 - 0004 den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 12 s. 0250  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 12 s. 0250

++++  KOMMISSIONENS DIREKTIV  af 1 . juli 1982  om anden tilpasning til den tekniske udvikling af Raadets direktiv 73/360/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om ikke-automatiske vaegte   ( 82/622/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets direktiv 71/316/EOEF af 26 . juli 1971 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning med hensyn til faelles bestemmelser om maaleinstrumenter samt om maaletekniske kontrolmetoder ( 1 ) , senest aendret ved akten vedroerende Graekenlands tiltraedelse , saerlig artikel 17 , og  ud fra foelgende betragtninger :  Efter udarbejdelsen og vedtagelsen af direktiv 73/360/EOEF ( 2 ) , senest aendret ved Kommissionens direktiv 76/696/EOEF , er der udviklet nye og mere forfinede vejeinstrumenter ; for at tage hensyn til den tekniske udvikling boer direktivet aendres ;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for tilpasning til den tekniske udvikling af direktiver om fjernelse af tekniske handelshindringer inden for sektoren Maaleinstrumenter -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  I bilaget til direktiv 73/360/EOEF erstattes punkt 2.4.3 , 10.4.5 , 10.4.7 , 10.4.8 , 10.4.9 , 10.8.1.2 , 10.8.1.5 , 10.13.2.1.6 , 10.13.2.3.1 og 16.4.4 og punkt 10.13.2.1.10 og 11.5.1.3 tilfoejes i overensstemmelse med bilaget til naervaerende direktiv . Punkt 10.13.2.2.3 og 12.3.1.7.2 udgaar .  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv den 1 . maj 1983 .  De underretter straks Kommissionen herom .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 1 . juli 1982 .  Paa Kommissionens vegne  Karl-Heinz NARJES  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 202 af 6 . 9 . 1971 , s . 1 .  ( 2 ) EFT nr . L 335 af 5 . 12 . 1973 , s . 1 .  ( 3 ) EFT nr . L 236 af 27 . 8 . 1976 , s . 26 .  BILAG  2.4.3 . Repeterbarhed  Vaegtens evne til at angive indbyrdes overensstemmende maaleresultater ved gentagen anbringelse af den samme last paa vejeladdet under identiske betingelser . Der tages ikke hensyn til systematiske fejl .  10.4.5 . Kvaliteten af trykte vejeresultater  Trykningen af vejeresultater skal vaere tydelig og holdbar under normale anvendelsesbetingelser .  10.4.7 . Maaleenhedernes betegnelse eller symbol  Ved vaegte med indikatorindretning skal vejeresultatet udtrykkes i de betegnelser eller symboler for maaleenheder , som er angivet i kapitel I i bilaget til Raadets direktiv 80/181/EOEF af 20 . december 1979 .  Ved vaegte med trykvaerk skal saavel vejeresultatet som betegnelsen eller symbolet for den tilsvarende maaleenhed trykkes af vaegten paa det dokument , som er bestemt for de kontraherende parter . Maaleenhedens betegnelse eller symbol skal vaere angivet enten efter hvert vejeresultat eller oeverst i den tilsvarende trykte kolonne .  10.4.8 . Graense for angivelse af vejeresultaterne  10.4.8.1 . Vaegte med kontinuerlig angivelse  Visernes udslag skal begraenses ved anslag , der dog tillader bevaegelse under nul og over maksimumslasten i et ikke-inddelt omraade paa mindst 4 og hoejst 9 opdelingsvaerdier .  Denne bestemmelse gaelder ikke for vaegte med cirkelskala , hvor viseren kan foretage flere omdrejninger .  10.4.8.2 . Vaegte med diskontinuerlig angivelse  Angivelse skal vaere umulig over maksimumslasten plus hoejst 9 opdelingsvaerdier .  10.4.9 . Graense for trykning af vejeresultaterne  Trykning skal vaere umulig :   - over maksimumslasten plus hoejst 9 opdelingsvaerdier ,   - ved vaegte med automatisk eller halvautomatisk indstilling , saafremt en stabil indstilling ikke er opnaaet , eller indstillingen bestemmes som et gennemsnit af udsvingene .  Graense for angivelse og trykning skal altid vaere ens .  10.8.1.2 . Betjeningsnoejagtighed  Taraindretningen skal kunne indstilles med en noejagtighed lig med eller bedre end en fjerdedel af den mindste justeringsvaerdi .  Indstillingen for ikke-automatiske diskontinuerlige taraindretninger , skal dog kun vaere lig med eller bedre end halvdelen af justeringsvaerdien .  10.8.1.5 . Angivelse af taraindretningens betjening  Taraindretningens betjening skal tydeligt angives , naar vaegtens angivelse foer tarering   - er 0,5 opdelingsvaerdier eller mere ved vaegte med kontinuerlig angivelse ,   - er forskellig fra 0 ved vaegte med diskontinuerlig angivelse .  10.13.2.1.6 . Angivelse af symboler  Symbolet for moentenheden skal angives ved angivelsen og trykning af koebspris og grundpris . Denne sidste skal ogsaa omfatte symbolet for den masseenhed , som den refererer til .  Tal og symboler skal trykkes paa den dokumentation , som er bestemt for de kontraherende parter .  Symbolerne skal vaere angivet enten efter hver angivelse eller trykning af koebspris og/eller grundpris , eller oeverst i hver af de tilsvarende trykte kolonner .  10.13.2.1.10 . Koebsprisens opdelingsvaerdi  Her gaelder de nationale bestemmelser .  10.13.2.3.1 . Diskontinuerlig angivelse og trykning af koebsprisen  Indretningerne til angivelse og trykning af koebsprisen skal indeholde mindst fire positioner .  Ved en koebspris mindre end moentenheden skal nullet foran kommaet altid forekomme .  11.5.1.3 . Vaegte med halvautomatisk indstilling og lodskaal  Disse vaegte er tilladte , saafremt det automatiske visningsomraade er af formen 1 gange 10n kg ( hvor n er et positivt eller negativt helt tal eller nul ) .  16.4.4 . Repeterbarhed  Repeterbarheden proeves ved mindst tre forskellige belastninger mellem minimums - og maksimumslasten , saaledes at hver vejning gentages til gange . Efter hver vejning nulstilles vaegten . Ved disse proever skal vaegten opfylde krivene i punkt 5 .


Avis juridique important

|

31997L0007

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg - Erklæring fra Rådet og Parlamentet ad artikel 6, stk. 1 - Erklæring fra Kommissionen ad artikel 3, stk. 1, første led

EF-Tidende nr. L 144 af 04/06/1997 s. 0019 - 0027

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 27. november 1996, ogud fra følgende betragtninger:(1) Der bør i forbindelse med gennemførelsen af målene for det indre marked vedtages foranstaltninger med henblik på dets gradvise konsolidering;(2) den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser vedrører ikke kun de erhvervsdrivende, men også privatpersoner; den indebærer, at forbrugerne i Fællesskabet får adgang til varer og tjenesteydelser i en anden medlemsstat på samme betingelser som befolkningen i denne stat;(3) fjernsalg på tværs af grænserne kan være et af de vigtigste konkrete resultater for forbrugerne af gennemførelsen af det indre marked, som det bl.a. fastslås i Kommissionens meddelelse til Rådet »På vej mod et enhedsmarked inden for distribution«; med henblik på at sikre, at det indre marked fungerer efter hensigten, er det absolut nødvendigt, at forbrugerne kan henvende sig til en virksomhed uden for hjemlandet, selv om denne virksomhed har et datterselskab i forbrugerens bopælsland;(4) indførelsen af nye teknologier medfører en mangedobling af de midler, forbrugerne råder over til at gøre sig bekendt med de kommercielle tilbud overalt i Fællesskabet og til at afgive deres bestillinger; visse medlemsstater har allerede fastsat forskellige eller afvigende bestemmelser om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg med negative konsekvenser for konkurrencen mellem virksomhederne på det indre marked; det er derfor nødvendigt at indføre et minimum af fælles regler på fællesskabsplan;(5) i punkt 18 og 19 i bilaget til Rådets resolution af 14. april 1975 om Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs første program for en politik vedrørende forbrugerbeskyttelse og -oplysning (4) nævnes nødvendigheden af at beskytte købere af varer eller tjenesteydelser mod krav om betaling for ikke-bestilte varer og aggressive salgsmetoder;(6) i Kommissionens meddelelse til Rådet med titlen »Fremstød på det forbrugerpolitiske område«, der blev godkendt ved Rådets resolution af 23. juni 1986 (5), bebudes det i punkt 33, at Kommissionen vil forelægge forslag om anvendelse af nye informationsteknologier, der gør det muligt at transmittere bestillinger fra forbrugerens hjem til leverandøren;(7) i Rådets resolution af 9. november 1989 om de fremtidige prioriteter for en intensiveret forbrugerbeskyttelsespolitik (6) opfordres Kommissionen til især at sætte ind på de områder, der nævnes i bilaget til denne resolution; i dette bilag nævnes ny teknologi, der muliggør fjernsalg; Kommissionen har fulgt denne resolution op med vedtagelsen af en »Treårig handlingsplan for forbrugerpolitik i EF (1990-1992)«; ifølge denne plan skal der vedtages et direktiv på dette område;(8) valg af aftalesprog i forbindelse med fjernsalg henhører under medlemsstaternes kompetence;(9) aftaler vedrørende fjernsalg er karakteriseret ved anvendelsen af en eller flere teknikker til fjernkommunikation; disse forskellige teknikker anvendes som led i et ordnet system med fjernsalg eller fjernydelser, uden at leverandøren og forbrugeren er til stede samtidig; den konstante udvikling af disse teknikker gør det umuligt at udarbejde en udtømmende fortegnelse; det er følgelig nødvendigt at fastsætte de principper, der skal gælde på dette område selv for nye teknikker, som endnu kun anvendes i begrænset omfang;(10) den samme transaktion, der omfatter flere på hinanden følgende operationer eller en række enkeltoperationer over en vis periode, kan give anledning til forskellige juridiske beskrivelser afhængigt af lovgivningen i de enkelte medlemsstater; bestemmelserne i dette direktiv kan ikke anvendes forskelligt afhængigt af lovgivningen i de enkelte medlemsstater, med forbehold af medlemsstaternes anvendelse af artikel 14; det må derfor anses, at bestemmelserne i dette direktiv mindst skal være opfyldt ved den første af flere på hinanden følgende operationer eller den første af en række enkeltoperationer over en vis periode, som kan betragtes som udgørende et hele, hvad enten denne operation eller rækken af operationer er omfattet af en enkelt aftale eller flere på hinanden følgende særskilte aftaler;(11) anvendelsen af fjernkommunikationsteknikker bør ikke medføre en begrænsning af den information, der gives forbrugeren; der bør derfor fastsættes bestemmelser om, hvilke informationer der obligatorisk skal meddeles forbrugeren, uanset hvilken kommunikationsteknik der anvendes; formidlingen af information skal endvidere opfylde de øvrige relevante fællesskabsregler og navnlig Rådets direktiv 84/450/EØF af 10. september 1984 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om vildledende reklame (7); hvis kravet om information fraviges, er det forbrugeren, der på grundlag af et skøn skal anmode om visse grundlæggende oplysninger, såsom leverandørens navn, varens eller tjenesteydelsens vigtigste egenskaber og pris;(12) i tilfælde af kommunikation pr. telefon bør forbrugeren have tilstrækkelige oplysninger i begyndelsen af samtalen til at afgøre, hvorvidt han ønsker at fortsætte;(13) den information, der formidles via visse elektroniske teknologier, har ofte en flygtig karakter, da den ikke modtages på et varigt medium; det er derfor påkrævet, at forbrugeren skriftligt i god tid modtager de informationer, der er nødvendige for at opfylde aftalens bestemmelser korrekt;(14) forbrugeren har i praksis ikke mulighed for at se varen eller få kendskab til tjenesteydelsens egenskaber, før aftalen indgås; der bør derfor indføres en fortrydelsesret, når andet ikke er fastsat i dette direktiv; for at denne ret ikke skal forblive rent formel, må forbrugerens eventuelle udgifter i denne forbindelse begrænses til de direkte udgifter i forbindelse med tilbagelevering af varen; fortrydelsesretten berører ikke forbrugerens rettigheder i henhold til national lovgivning, særlig ved modtagelsen af mangelfulde varer og tjenesteydelser eller varer og tjenesteydelser, som ikke svarer til beskrivelsen i tilbuddet; det er medlemsstaterne, der skal fastsætte de øvrige nærmere regler og betingelser for udøvelse af fortrydelsesretten;(15) det er endvidere nødvendigt at fastsætte en frist for opfyldelse af aftalen, hvis dette ikke sker, når bestillingen afgives;(16) salgsfremmende teknikker, der går ud på at tilsende forbrugeren en vare eller levere ham en tjenesteydelse mod betaling uden forudgående bestilling eller udtrykkelig aftale herom, er uacceptable, medmindre der er tale om en erstatningsleverance;(17) artikel 8 og 10 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder af 4. november 1950 bør tages i betragtning; det er nødvendigt at anerkende forbrugernes ret til privatlivets fred, navnlig med hensyn til visse særligt aggressive kommunikationsteknikker; der bør derfor fastsættes specifikke begrænsninger for anvendelsen af sådanne teknikker; medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger for effektivt at beskytte de forbrugere, der ikke ønsker at blive kontaktet gennem visse former for kommunikation, mod sådanne henvendelser, uden at dette berører de særlige beskyttelsesforanstaltninger, forbrugeren har krav på ifølge fællesskabslovgivningen om beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred;(18) det er vigtigt, at de grundlæggende bindende bestemmelser i dette direktiv, hvor det er hensigtsmæssigt, suppleres med frivillige aftaler mellem de berørte erhvervsdrivende i overensstemmelse med Kommissionens henstilling 92/295/EØF af 7. april 1992 vedrørende kutymeregler for forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg (8);(19) af hensyn til den bedst mulige forbrugerbeskyttelse er det vigtigt, at forbrugerne bliver fyldestgørende orienteret om dette direktivs bestemmelser og om eventuelle kutymeregler på dette område;(20) manglende overholdelse af bestemmelserne i dette direktiv kan påføre både forbrugerne og konkurrerende virksomheder skade; der kan derfor fastsættes bestemmelser, der gør det muligt for offentlige organer eller deres repræsentanter eller for forbrugerorganisationer, der ifølge den nationale lovgivning har en berettiget interesse i at beskytte forbrugerne, eller for erhvervsorganisationer, der har en berettiget interesse i at gribe ind, at overvåge anvendelsen af dette direktiv;(21) af hensyn til forbrugerbeskyttelse er det vigtigt at tage spørgsmålet om klager på tværs af grænserne op til behandling, så snart det er muligt; Kommissionen offentliggjorde den 14. februar 1996 en handlingsplan vedrørende forbrugernes klagemuligheder og bilæggelse af tvister på forbrugerområdet i det indre marked; denne plan indeholder specifikke initiativer til fremme af udenretslige former for sagsbehandling; der foreslås objektive kriterier (bilag II), der skal sikre en pålidelig sagsbehandling, og der fastsættes bestemmelser for anvendelsen af standardiserede reklamationer (bilag III);(22) forbrugeren behersker ikke teknikken i forbindelse med anvendelsen af ny teknologi; der skal derfor være mulighed for, at bevisbyrden kan påhvile leverandøren;(23) i visse tilfælde er der risiko for, at forbrugeren berøves den beskyttelse, der gives i medfør af dette direktiv, ved at et tredjelands lovgivning vælges som retsgrundlag for aftalen; der bør derfor i dette direktiv fastsættes regler, der tager sigte på at undgå denne risiko;(24) medlemsstaterne kan af hensyn til almenvellet indføre forbud mod markedsføring af visse varer og tjenesteydelser på deres område gennem aftaler vedrørende fjernsalg; dette forbud bør tage hensyn til de gældende fællesskabsregler; sådanne forbud gælder allerede bl.a. med hensyn til lægemidler efter Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed (9) og Rådets direktiv 92/28/EØF af 31. marts 1992 om reklame for humanmedicinske lægemidler (10) -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 Formål Formålet med dette direktiv er at tilnærme medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om aftaler vedrørende fjernsalg indgået mellem en forbruger og en leverandør.Artikel 2 Definitioner I dette direktiv forstås ved1) aftale vedrørende fjernsalg: enhver aftale mellem en leverandør og en forbruger vedrørende varer eller tjenesteydelser, der er indgået som led i et system for varesalg eller levering af tjenesteydelser organiseret af leverandøren, som for den pågældende aftales vedkommende udelukkende anvender en eller flere former for fjernkommunikationsteknik frem til og inklusive selve indgåelsen af aftalen2) forbruger: enhver fysisk person, der i forbindelse med de af dette direktiv omfattede aftaler ikke handler som led i sit erhverv3) leverandør: enhver fysisk eller juridisk person, der i forbindelse med de af dette direktiv omfattede aftaler handler som led i sit erhverv4) fjernkommunikationsteknik: ethvert middel, som uden leverandørens og forbrugerens samtidige tilstedeværelse kan anvendes med henblik på indgåelse af en aftale mellem disse parter. En vejledende fortegnelse over de teknikker, der er omfattet af dette direktiv, findes i bilag I5) formidler af kommunikationsteknik: enhver fysisk eller juridisk person, offentlig eller privat, hvis erhverv består i at stille en eller flere former for fjernkommunikationsteknik til rådighed for leverandørerne.Artikel 3 Undtagelser 1. Dette direktiv finder ikke anvendelse på aftaler- der vedrører de finansielle tjenesteydelser, der er opført på en ikke-udtømmende liste i bilag II- der indgås ved hjælp af vareautomater eller automatiserede forretningslokaler- der indgås med formidlere af telekommunikation ved brug af offentlige telefonbokse- der indgås med henblik på opførelse og salg af fast ejendom, samt aftaler om andre rettigheder i forbindelse med fast ejendom bortset fra udlejning- der indgås på en auktion.2. Artikel 4, 5 og 6 samt artikel 7, stk. 1, finder ikke anvendelse på:- aftaler om levering af fødevarer, drikkevarer eller andre dagligvarer til husholdningen, der udbringes til en forbruger på dennes bopæl eller arbejdsplads af handlende som led i hyppige og regelmæssige vareudbringningsrunder- aftaler om levering af tjenesteydelser i form af logi, transport, forplejning og fritidstilbud, når leverandøren ved aftalens indgåelse påtager sig at levere sådanne ydelser på en forud fastlagt dato eller i et nærmere bestemt tidsrum; i tilfælde af udendørs fritidsbegivenheder kan leverandøren undtagelsesvis forbeholde sig ret til ikke at anvende artikel 7, stk. 2, under særlige omstændigheder.Artikel 4 Forudgående oplysninger 1. I god tid inden indgåelsen af enhver aftale vedrørende fjernsalg skal forbrugeren have følgende oplysninger:a) leverandørens navn og, i tilfælde af aftaler hvor der kræves forudbetaling, tillige hans adresseb) varens eller tjenesteydelsens vigtigste egenskaberc) varens eller tjenesteydelsens pris inkl. alle afgifterd) eventuelle leveringsomkostningere) betalings- eller leveringsbetingelser eller betingelserne for opfyldelse af aftalenf) eventuel fortrydelsesret, undtagen i de i artikel 6, stk. 3, nævnte tilfældeg) omkostningerne ved anvendelse af fjernkommunikationsteknikken, når de beregnes efter anden tarif end grundtariffenh) det tidsrum, i hvilket tilbuddet eller prisen er gyldigi) i givet fald aftalens korteste gyldighedsperiode i forbindelse med aftaler om varige eller regelmæssige vareleverancer eller tjenesteydelser.2. De i stk. 1 nævnte oplysninger, hvis kommercielle sigte skal fremgå utvetydigt, skal gives på en klar og forståelig måde under anvendelse af midler, der er tilpasset den anvendte fjernkommunikationsteknik, idet navnlig principperne om redelig forretningspraksis og beskyttelse af personer, såsom mindreårige, der i henhold til deres nationale lovgivning er umyndige, skal overholdes.3. I forbindelse med telefonisk kommunikation skal endvidere leverandørens navn og opringningens kommercielle sigte udtrykkeligt opgives ved begyndelsen af enhver samtale med forbrugeren.Artikel 5 Skriftlig bekræftelse af oplysningerne 1. Forbrugeren skal modtage bekræftelse skriftligt eller på et andet varigt medium, som er til hans rådighed og tilgængeligt for ham, af de i artikel 4, stk. 1, litra a)-f), nævnte oplysninger i god tid under aftalens opfyldelse, og senest ved leveringen, når der er tale om varer, som ikke skal leveres til tredjemand, medmindre oplysningerne allerede er givet forbrugeren forud for aftalens indgåelse skriftligt eller på et andet varigt medium, som er til hans rådighed og tilgængeligt for ham.Der skal under alle omstændigheder forelægges:- skriftlig oplysning om betingelserne og de nærmere regler for udøvelsen af den i artikel 6 nævnte fortrydelsesret, herunder de i artikel 6, stk. 3, første led, nævnte tilfælde- den fysiske adresse på leverandørens forretningssted, hvortil forbrugeren kan indgive eventuelle klager- oplysninger om foreliggende eftersalgsservice og garantibetingelser- betingelserne for ophævelse af aftalen, hvis denne er af ubestemt varighed eller af mere end ét års varighed.2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på tjenesteydelser, hvor selve opfyldelsen sker ved anvendelse af fjernkommunikationsteknik, når disse tjenesteydelser leveres samlet på en gang, og hvor faktureringen foretages af formidleren af fjernkommunikationsteknikken. Forbrugeren skal dog under alle omstændigheder kunne få oplyst den fysiske adresse på leverandørens forretningssted, hvortil han kan indgive eventuelle klager.Artikel 6 Fortrydelsesret 1. Ved enhver aftale vedrørende fjernsalg har forbrugeren en frist på mindst syv hverdage til at fortryde aftalen, uden at der kan kræves bod, og uden angivelse af årsag. De eneste omkostninger, der kan pålægges forbrugeren, når denne gør sin fortrydelsesret gældende, er de direkte udgifter i forbindelse med tilbagelevering af varen.Fristen løber:- for varers vedkommende fra den dato, hvor forbrugeren modtager dem, når forpligtelserne i artikel 5 er opfyldt- for tjenesteydelsers vedkommende fra den dato, hvor aftalen indgås, eller fra den dato, hvor forpligtelserne i artikel 5 er opfyldt, hvis de opfyldes efter aftalens indgåelse, forudsat at fristen ikke overskrider den nedenfor nævnte frist på tre måneder.Hvis leverandøren ikke har opfyldt de i artikel 5 nævnte forpligtelser, er fristen på tre måneder. Den løber:- for varers vedkommende fra den dato, hvor forbrugeren modtager dem- for tjensteydelsers vedkommende fra den dato, hvor aftalen indgås.Hvis de i artikel 5 nævnte oplysninger forelægges inden for denne tre måneders frist, løber den i første afsnit nævnte frist på mindst syv hverdage fra dette tidspunkt.2. Hvis forbrugeren gør fortrydelsesretten i medfør af denne artikel gældende, skal leverandøren vederlagsfrit tilbagebetale de beløb, som forbrugeren har indbetalt. De eneste omkostninger, der kan pålægges forbrugeren, når denne gør sin fortrydelsesret gældende, er de direkte udgifter i forbindelse med tilbagelevering af varen. Tilbagebetalingen skal ske snarest muligt og senest inden 30 dage.3. Medmindre parterne har aftalt andet, kan forbrugeren ikke gøre den i stk. 1 fastsatte fortrydelsesret gældende i forbindelse med aftaler:- om tjenesteydelser, hvor udførelsen er påbegyndt med forbrugerens samtykke inden udløbet af den i stk. 1 fastsatte frist på syv hverdage- om varer eller tjenesteydelser, hvis pris er afhængig af svingninger på kapitalmarkedet, som leverandøren ikke har indflydelse på- om levering af varer, som er fremstillet efter forbrugerens specifikationer eller har fået et tydeligt personligt præg, eller som på grund af deres beskaffenhed ikke kan tilbagesendes eller må antages at ville blive forringet eller forældet hurtigt- om levering af lyd- eller billedoptagelser eller edb-programmeller, som forbrugeren har brudt plomberingen på- om levering af aviser, tidsskrifter og magasiner- om tips- og lotteriydelser.4. Medlemsstaterne fastsætter i deres lovgivning, at:- hvis prisen på en vare eller en tjenesteydelse helt eller delvis er dækket af en kredit, der ydes af leverandøren, eller- hvis denne pris helt eller delvis er dækket af en kredit, som tredjemand yder forbrugeren på grundlag af en aftale mellem tredjemanden og leverandørenophæves kreditaftalen, uden at der kan kræves bod, hvis forbrugeren benytter den i stk. 1 fastsatte fortrydelsesret.Medlemsstaterne fastlægger de nærmere regler for kreditaftalens ophævelse.Artikel 7 Opfyldelse 1. Medmindre parterne har aftalt andet, skal leverandøren effektuere bestillingen senest 30 dage regnet fra dagen efter, at forbrugeren har afgivet sin bestilling til leverandøren.2. Misligholder leverandøren aftalen, fordi den bestilte vare eller tjenesteydelse er indisponibel, skal forbrugeren underrettes herom, og han skal kunne få eventuelt indbetalte beløb tilbagebetalt snarest muligt og senest inden 30 dage.3. Medlemsstaterne kan dog fastsætte, at leverandøren kan levere forbrugeren en vare eller tjenesteydelse af samme kvalitet og til samme pris, hvis der er fastsat mulighed herfor forud for aftalens indgåelse eller i aftalen. Forbrugeren skal underrettes herom på en klar og forståelig måde. Udgifter til tilbagelevering i forbindelse med anvendelse af fortrydelsesretten afholdes i et sådant tilfælde af leverandøren, og forbrugeren skal underrettes herom. I sådanne tilfælde kan levering af en vare eller tjenesteydelse ikke sidestilles med levering uden forudgående anmodning som omhandlet i artikel 9.Artikel 8 Betaling med kort Medlemsstaterne sørger for at fastsætte passende regler om, at en forbruger:- kan anmode om annullering af en betaling, hvis et betalingskort er blevet anvendt svigagtigt i forbindelse med en aftale om fjernsalg, som omfattes af dette direktiv- i tilfælde af svigagtig anvendelse får krediteret eller refunderet de foretagne indbetalinger.Artikel 9 Levering uden forudgående anmodning Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at- forbyde levering af varer eller tjenesteydelser til en forbruger uden forudgående bestilling fra denne, hvis leverancen indeholder en anmodning om betaling- fritage forbrugeren for enhver modydelse i tilfælde af levering uden forudgående anmodning, da manglende svar ikke er ensbetydende med samtykke.Artikel 10 Begrænsninger i anvendelsen af visse fjernkommunikationsteknikker 1. En leverandørs anvendelse af følgende teknikker kræver forudgående samtykke fra forbrugeren:- et automatisk opkaldssystem uden menneskelig medvirken (opkaldsautomat)- telefax.2. Medlemsstaterne sørger for, at andre fjernkommunikationsteknikker end de i stk. 1 nævnte, og som tillader individuel kommunikation, kun kan anvendes, hvis forbrugeren ikke klart modsætter sig det.Artikel 11 Søgsmål eller klage 1. Medlemsstaterne sørger for, at der i forbrugernes interesse findes tilstrækkelige og effektive midler til kontrol med overholdelsen af bestemmelserne i dette direktiv.2. De i stk. 1 nævnte midler omfatter bestemmelser, i henhold til hvilke et eller flere af nedennævnte organer efter national ret kan indbringe en sag for domstolene eller for de kompetente administrative myndigheder med henblik på overholdelse af de nationale gennemførelsesbestemmelser til dette direktiv:a) offentlige organer eller deres repræsentanterb) forbrugerorganisationer, der har en legitim interesse i at beskytte forbrugernec) faglige organisationer, der har en legitim interesse i at handle.3. a) Medlemsstaterne kan fastsætte, at leverandøren kan pålægges bevisbyrden for, at en forbruger har modtaget forudgående oplysninger eller skriftlig bekræftelse, eller at fristerne er blevet overholdt, eller at forbrugeren har givet sit samtykke.b) Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at leverandørerne samt, når det er muligt, formidlerne af fjernkommunikationsteknik ophører med enhver fremgangsmåde, der ikke er i overensstemmelse med de bestemmelser, der er fastsat i medfør af dette direktiv.4. Medlemsstaterne kan fastsætte, at den frivillige kontrol med overholdelsen af direktivets bestemmelser, som selvstændige organer kan foretage, og muligheden for at indbringe tvister for sådanne organer supplerer de foranstaltninger, som medlemsstaterne skal iværksætte for at sikre, at dette direktiv overholdes.Artikel 12 Bestemmelsernes ufravigelige karakter 1. Forbrugeren kan ikke give afkald på de rettigheder, som tilkommer ham i medfør af dette direktivs transformation til national ret.2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at forbrugeren ikke berøves den beskyttelse, som dette direktiv giver, ved at et tredjelands lovgivning vælges som gældende lov for salget, når aftalen har nær tilknytning til en eller flere af medlemsstaternes områder.Artikel 13 Fællesskabsregler 1. Dette direktiv finder anvendelse, medmindre der foreligger fællesskabsforskrifter med særlige bestemmelser om visse typer af aftaler om fjernsalg som helhed.2. Når specifikke fællesskabsforskrifter indeholder bestemmelser, der kun regulerer visse aspekter af leveringen af varer eller tjenesteydelser, har disse bestemmelser forrang for dette direktivs bestemmelser vedrørende disse særlige aspekter af aftaler vedrørende fjernsalg.Artikel 14 Minimumsbestemmelser Medlemsstaterne kan inden for det område, der omfattes af dette direktiv, vedtage eller bevare strengere bestemmelser, der er forenelige med traktaten, for at sikre et højere forbrugerbeskyttelsesniveau. Disse bestemmelser omfatter eventuelt forbud af hensyn til almenvellet mod fjernsalg af visse varer eller tjenesteydelser, navnlig lægemidler, på deres område under overholdelse af traktaten.Artikel 15 Gennemførelse 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest tre år efter dets ikrafttrædelse. De underretter straks Kommissionen herom.2. De i stk. 1 nævnte love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen være ledsaget af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de interne retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.4. Senest fire år efter ikrafttrædelsen af dette direktiv forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af dette direktiv tillige med et eventuelt forslag til revision deraf.Artikel 16 Orientering af forbrugerne Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger med henblik på at informere forbrugerne om national gennemførelseslovgivning til dette direktiv og tilskynder, hvor det er relevant, erhvervsorganisationerne til at oplyse forbrugerne om deres kutymeregler.Artikel 17 Klageordning Kommissionen undersøger muligheden af at indføre effektive foranstaltninger til behandling af klager fra forbrugerne vedrørende fjernsalg. Senest to år efter direktivets ikrafttræden forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om resultaterne af denne undersøgelse eventuelt ledsaget af forslag.Artikel 18 Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 19 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. maj 1997.På Europa-Parlamentets vegneJ.M. GIL-ROBLESFormandPå Rådets vegneJ. VAN AARTSENFormand(1) EFT nr. C 156 af 23. 6. 1992, s. 14 og EFT nr. C 308 af 15. 11. 1993, s. 18.(2) EFT nr. C 19 af 25. 1. 1993, s. 111.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 26. maj 1993 (EFT nr. C 176 af 28. 6. 1993, s. 95). Rådets fælles holdning af 29. juni 1995 (EFT nr. C 288 af 30. 10. 1995, s. 1). Europa-Parlamentets afgørelse af 13. december 1995 (EFT nr. C 17 af 22. 1. 1996, s. 51). Europa-Parlamentets afgørelse af 16. januar 1997 og Rådets afgørelse af 20. januar 1997.(4) EFT nr. C 92 af 25. 4. 1975, s. 1.(5) EFT nr. C 167 af 5. 7. 1986, s. 1.(6) EFT nr. C 294 af 22. 11. 1989, s. 1.(7) EFT nr. L 250 af 19. 9. 1984, s. 17.(8) EFT nr. L 156 af 10. 6. 1992, s. 21.(9) EFT nr. L 298 af 17. 10. 1989, s. 23.(10) EFT nr. L 113 af 30. 4. 1992, s. 13.BILAG I Kommunikationsteknikker, jf. artikel 2, nr. 4 - uadresserede tryksager- adresserede tryksager- standardskrivelser- reklamer i tidsskrifter med bestillingsseddel- kataloger- menneskelig betjent telefon- automatisk telefon (opkaldsautomat, audiotekster)- radio- visiofon (telefon med billede)- videotekst (mikrocomputer, fjernsynsskærm) med tastatur eller sensorskærm- elektronisk post- telefax- fjernsyn (telekøb, telesalg).BILAG II Finansielle tjenesteydelser, jf. artikel 3, stk. 1 - investeringsservice- forsikrings- og genforsikringstransaktioner- bankforretninger- transaktioner vedrørende pensionsfonde- tjenesteydelser vedrørende termins- og optionsforretninger.Disse tjenesteydelser omfatter navnlig:- investeringstjenesteydelser omhandlet i bilaget til direktiv 93/22/EØF (1); investeringsinstitutters tjenesteydelser- tjenesteydelser henhørende under aktiviteter, som er omfattet af gensidig anerkendelse og anført i bilaget til direktiv 89/646/EØF (2)- transaktioner inden for forsikring og genforsikring omhandlet i:- artikel 1 i direktiv 73/239/EØF (3)- bilaget til direktiv 79/267/EØF (4)- direktiv 64/225/EØF (5)- direktiv 92/49/EØF (6) og 92/96/EØF (7).(1) EFT nr. L 141 af 11. 6. 1993, s. 27.(2) EFT nr. L 386 af 30. 12. 1989, s. 1. Direktivet er ændret ved direktiv 92/30/EØF (EFT nr. L 110 af 28. 4. 1992, s. 52).(3) EFT nr. L 228 af 16. 8. 1973, s. 3. Direktivet er senest ændret ved direktiv 92/49/EØF (EFT nr. L 228 af 11. 8. 1992, s. 1).(4) EFT nr. L 63 af 13. 3. 1979, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 90/619/EØF (EFT nr. L 330 af 29. 11. 1990, s. 50).(5) EFT nr. 56 af 4. 4. 1964, s. 878/64. Direktivet er ændret ved tiltrædelsesakten af 1973.(6) EFT nr. L 228 af 11. 8. 1992, s. 1.(7) EFT nr. L 360 af 9. 12. 1992, s. 1.Erklæring fra Rådet og Parlamentet ad artikel 6, stk. 1 Rådet og Parlamentet noterer sig, at Kommissionen vil undersøge muligheden for og det ønskelige i at harmonisere metoden til beregning af fortrydelsesfristen i den eksisterende lovgivning om forbrugerbeskyttelse, navnlig direktiv 85/577/EØF af 20. december 1985 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler indgået uden for fast forretningssted (»dørsalg«) (1).(1) EFT nr. L 372 af 31. 12. 1985, s. 31.Erklæring fra Kommissionen ad artikel 3, stk. 1, første led Kommissionen anerkender forbrugerbeskyttelsens betydning i forbindelse med aftaler om fjernsalg af finansielle tjenesteydelser, og på grund af denne betydning har den udsendt en grønbog om finansielle tjenesteydelser: »Opfyldelse af forbrugernes forventninger«. Kommissionen vil på baggrund af grønbogens resultater undersøge, hvorledes forbrugerbeskyttelse kan integreres i politikken vedrørende finansielle tjenesteydelser samt eventuelle lovgivningsmæssige følger heraf, og den vil om nødvendigt forelægge passende forslag.


title: Kommissionens direktiv 2011/18/EU af 1. marts 2011 om ændring af bilag II, V og VI til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet  EØS-relevant tekst

text:
               2.3.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 57/21

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2011/18/EU
   af 1. marts 2011
   om ændring af bilag II, V og VI til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF af 17. juni 2008 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (1), særlig artikel 30, stk. 3, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke væsentlige bestemmelser i dette direktiv i forbindelse med tilpasningen af bilag II-IX, skal vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 29, stk. 4, i direktiv 2008/57/EF.

               (2)

               Delsystemet Togkontrol og signaler består af fast og mobilt udstyr, der bør betragtes som to særskilte delsystemer. Bilag II til direktiv 2008/57/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (3)

               Udstyr til måling af strømforbruget er fysisk indbygget i det rullende materiel. Bilag II til direktiv 2008/57/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (4)

               I henhold til i direktiv 2008/57/EF, artikel 17, stk. 3, skal medlemsstaterne udpege de organer, der skal forestå verifikationsproceduren i tilfælde, hvor de nationale forskrifter finder anvendelse. Bilag V og VI til direktiv 2008/57/EF bør derfor ændres, således at de procedurer, som disse organer skal anvende, bliver anført.

               (5)

               Hvad angår punkt 2 i bilag VI til direktiv 2008/57/EF og anvendelsen af verifikationsredegørelser i mellemfasen (i det følgende: »ISV« (for »intermediate statement of verification«)), bør det bemyndigede organ først udarbejde en EF-attest for ISV, hvorefter ansøgeren bør udfærdige den dertil hørende EF-erklæring om ISV. Bilag V og VI til direktiv 2008/57/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (6)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, som blev nedsat ved artikel 29, stk. 1, i direktiv 2008/57/EF —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag II, V og VI til direktiv 2008/57/EF affattes som anført i hhv. bilag I, II og III til dette direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 2011. De sender straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser.
   2.   Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   3.   Forpligtelsen til at gennemføre dette direktiv i national lovgivning gælder ikke for Republikken Cypern og Republikken Malta, så længe der ikke er etableret noget jernbanenet på deres område.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. marts 2011.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 191 af 18.7.2008, s. 1.

      BILAG I

            »BILAG II

               DELSYSTEMER

            1.   Liste over delsystemer

            Med henblik på dette direktiv opdeles jernbanesystemet i delsystemer, der svarer til:

                        a)

                        strukturelt definerede områder:

                                    —

                                    infrastruktur

                                    —

                                    energi

                                    —

                                    fast togkontrol- og signaludstyr

                                    —

                                    mobilt togkontrol- og signaludstyr

                                    —

                                    rullende materiel

                        b)

                        funktionelt definerede områder:

                                    —

                                    drift og trafikstyring

                                    —

                                    vedligeholdelse

                                    —

                                    trafiktelematik for person- og godstrafikken.

                  2.   Beskrivelse af delsystemerne

            For hvert delsystem eller hver del af et delsystem stiller agenturet forslag om en liste over interoperabilitetsrelevante komponenter og aspekter, når det udarbejder udkastet til den dertil hørende TSI. Delsystemerne omfatter følgende elementer, som dog ikke foregriber valget af interoperabilitetsrelevante komponenter eller aspekter eller af den rækkefølge, hvori de skal gøres til genstand for TSI'er:
            2.1.   Infrastruktur

            Spor, sporskifter, bygværker (broer, tunneler m.v.), infrastruktur på banegårde (perroner, adgangsgivende anlæg, under hensyntagen til bevægelseshæmmedes behov m.v.), sikkerheds- og beskyttelsesudstyr.
            2.2.   Energi

            Elektrificeringssystem, herunder luftledningsmateriel og infrastrukturbaseret udstyr til måling af strømforbruget.
            2.3.   Fast togkontrol- og signaludstyr

            Alt nødvendigt fast sikkerheds-, styrings- og kontroludstyr for tilladt togtrafik på nettet.
            2.4.   Mobilt togkontrol- og signaludstyr

            Alt nødvendigt mobilt sikkerheds-, styrings- og kontroludstyr for tilladt togtrafik på nettet.
            2.5.   Drift og trafikstyring

            De procedurer med tilhørende udstyr, som giver mulighed for at sikre en sammenhængende drift af de forskellige strukturelt definerede delsystemer, både under normal drift og under svigtende drift, herunder navnlig oprangering af tog og kørsel med tog samt planlægning og styring af trafikken.
            De faglige kvalifikationer, som der kan stilles krav om som en forudsætning for varetagelse af grænseoverskridende trafikopgaver.
            2.6.   Telematik

            Dette delsystem omfatter i henhold til bilag I to dele:

                        a)

                        anvendelser i persontrafikken, herunder systemer, der informerer rejsende før og under rejsen, reserverings- og betalingssystemer, bagagehåndtering, styring af korrespondancen mellem tog og med andre transportmidler

                        b)

                        anvendelser i godstrafikken, herunder informationssystemer (overvågning i realtid af gods og tog), sorterings- og allokeringssystemer, reserverings-, betalings- og faktureringssystemer, styring af korrespondancen med andre transportmidler, udfærdigelse af elektroniske ledsagedokumenter.

                  2.7.   Rullende materiel

            Vognkasse, styrings- og reguleringssystem for al togudrustning, strømaftagere, trækkraft- og energiomformningsudstyr, strømforbrugsmåleudstyr installeret i det rullende materiel, bremseudstyr, koblingsudstyr, løbeværk (bogier, aksler m.v.) og ophængning, døre, menneske/maskine-grænseflader (lokomotivfører, togpersonale, passagerer, under hensyntagen til bevægelseshæmmedes behov), aktive eller passive sikkerhedsanordninger og foranstaltninger til beskyttelse af passagerers og togpersonales sundhed.
            2.8.   Vedligeholdelse

            Procedurer med dertil hørende udstyr, logistiske vedligeholdelsesinstallationer, beredskabslagre, som giver mulighed for at udføre den obligatoriske afhjælpende og forebyggende vedligeholdelse med det formål at sikre jernbanesystemets interoperabilitet og levere de nødvendige ydelser.«

      BILAG II

            »BILAG V

               VERIFIKATIONSERKLÆRING FOR DELSYSTEMERNE

            1.   EF-verifikationserklæring for delsystemer

            EF-verifikationserklæringen og de dokumenter, der ledsager den, skal dateres og underskrives.
            Denne erklæring skal bygge på de oplysninger, der er fremkommet under EF-verifikationsproceduren for delsystemer, jf. bilag VI, afsnit 2. Den skal affattes på samme sprog som det tekniske dossier og skal mindst indeholde følgende elementer:

                        —

                        henvisninger til direktivet

                        —

                        navn og adresse på ordregiveren eller fabrikanten eller ordregiverens eller fabrikantens repræsentant i EU (firmanavn og fuld adresse oplyses; er der tale om en repræsentant, anføres desuden ordregiverens eller fabrikantens firmanavn)

                        —

                        kort beskrivelse af delsystemet

                        —

                        navn og adresse på det bemyndigede organ, som har foretaget den i artikel 18 omhandlede EF-verifikation

                        —

                        henvisninger til dokumenterne i det tekniske dossier

                        —

                        alle relevante bestemmelser, hvad enten de er foreløbige eller endelige, som delsystemet skal overholde, herunder efter omstændighederne begrænsninger i eller betingelser for driften

                        —

                        er EF-erklæringen foreløbig, angives dens gyldighedsperiode

                        —

                        underskriverens identitet.

                  Når der i bilag VI henvises til EF-erklæringen om ISV, finder bestemmelserne i dette afsnit anvendelse på denne erklæring.
            2.   Verifikationserklæring for delsystemer, i tilfælde hvor nationale forsksrifter finder anvendelse

            Når der i bilag VI henvises til verifikationserklæringen for delsystemer i tilfælde, hvor nationale forskrifter finder anvendelse, gælder bestemmelserne i punkt 1 for denne erklæring med de fornødne tilpasninger.«

      BILAG III

            »BILAG VI

               VERIFIKATIONSPROCEDURE FOR DELSYSTEMERNE

            1.   GENERELLE PRINCIPPER
            Verifikationsproceduren for et delsystem omfatter kontrol og attestering af, at delsystemet:

                        —

                        er designet, udført og installeret på en sådan måde, at de væsentlige krav, der gælder for det, er opfyldt, og

                        —

                        kan godkendes til ibrugtagning.

                  2.   EF-VERIFIKATIONSPROCEDURE
            2.1.   Indledning

            EF-verifikationen er den procedure, hvorved et bemyndiget organ verificerer og kontrollerer, at delsystemet er:

                        —

                        i overensstemmelse med de relevante TSI'er

                        —

                        i overensstemmelse med andre regler, der gælder i overensstemmelse med traktaten.

                  2.2.   Dele af delsystemet og faser

            2.2.1.   Verifikationsredegørelse i mellemfasen (ISV, for Intermediate Statement of Verification)

            Hvis det er anført i TSI'erne eller, efter omstændighederne, på ansøgerens anmodning kan delsystemet eventuelt underdeles i bestemte dele eller kontrolleres i bestemte faser under verifikationsproceduren.
            Verifikationsredegørelse i mellemfasen (ISV) er en procedure, hvorved et bemyndiget organ kontrollerer og attesterer bestemte dele af et delsystem eller bestemte faser af verifikationsproceduren.
            Efter hver ISV-procedure udsteder det bemyndigede organ, ansøgeren har valgt, en EF-attest for ISV, og ansøgeren udfærdiger på dette grundlag efter omstændighederne en EF-erklæring om ISV. ISV-attesten og ISV-erklæringen skal indeholde henvisninger til de TSI'er, som overensstemmelsen er vurderet i forhold til.
            2.2.2.   Dele af delsystemet

            Ansøgeren kan ansøge om en ISV for hver del. Og hver del skal kontrolleres i hver fase som beskrevet i afsnit 2.2.3.
            2.2.3.   Faser i verifikationsproceduren

            Delsystemet, eller bestemte dele af delsystemet, undersøges i hver af følgende faser:

                        —

                        samlet design

                        —

                        produktion: udførelse, herunder navnlig anlægsarbejde, fabrikation, montering af komponenter og justering af helheden

                        —

                        afsluttende prøvning.

                  Ansøgeren kan ansøge om at få udarbejdet en ISV for designfasen (inklusive typeafprøvninger) og for produktionsfasen.
            2.3.   Verifikationsattest

            2.3.1.   Det bemyndigede organ, der er ansvarligt for EF-verifikationen, vurderer delsystemets design, produktion og afsluttende prøvning og udsteder en EF-verifikationsattest til ansøgeren, som derefter udfærdiger EF-verifikationserklæringen. EF-verifikationsattesten skal indeholde henvisninger til de TSI'er, som overensstemmelsen er vurderet i forhold til.
            Hvis overensstemmelsen af et delsystem ikke er blevet vurderet for alle relevante TSI'er (f.eks. i tilfælde af undtagelser, delvis anvendelse af TSI'erne ved opgradering eller fornyelse, overgangsperioder i en TSI eller særtilfælde), skal EF-attesten indeholde en nøjagtig angivelse af, for hvilken eller hvilke TSI'er eller dele af TSI'er det bemyndigede organ ikke under EF-verifikationsproceduren har undersøgt, om overensstemmelseskravet er opfyldt.
            2.3.2.   Når der er udstedt EF-attester for ISV, tager det bemyndigede organ, der er ansvarligt for EF-verifikationen af delsystemet, disse EF-attester for ISV i betragtning, og inden det udsteder en EF-verifikationsattest:

                        —

                        verificerer det, at EF-attesterne for ISV korrekt omfatter de relevante TSI-krav

                        —

                        kontrollerer det alle forhold, der ikke er omfattet af EF-attesterne for ISV, og

                        —

                        kontrollerer det den afsluttende prøvning af delsystemet som helhed.

                  2.4.   Teknisk dossier

            Det tekniske dossier, der ledsager EF-verifikationserklæringen, skal indeholde:

                        —

                        en beskrivelse af de tekniske egenskaber, der er knyttet til designet, herunder helheds- og detailtegninger, der svarer til udførelsen, elektricitets- og hydraulikdiagrammer, styrekredsdiagrammer, beskrivelser af edb-systemer og automatisk udstyr, dokumentation vedrørende drift og vedligeholdelse osv., der har relevans for det pågældende delsystem

                        —

                        en fortegnelse over interoperabilitetskomponenter som omhandlet i artikel 5, stk. 3, litra d), der indgår i delsystemet

                        —

                        kopier af de EF-erklæringer om overensstemmelse eller anvendelsesegnethed, som skal være udstedt for disse komponenter i henhold til direktivets artikel 13, efter omstændighederne ledsaget af de tilhørende beregninger, samt en kopi af protokollerne for de prøvninger og undersøgelser, som de bemyndigede organer har gennemført på grundlag af fælles tekniske specifikationer

                        —

                        eventuelle EF-attester for ISV og i så fald, hvis det er relevant, den eller de EF-erklæringer om ISV, der følger med EF-verifikationsattesten, herunder resultatet af det bemyndigede organs verifikation af attesternes gyldighed

                        —

                        en EF-verifikationsattest — ledsaget af de dertil hørende beregninger og underskrevet af det bemyndigede organ, der har gennemført EF-verifikationen — som bekræfter, at delsystemet opfylder kravene i den eller de relevante TSI'er, og som anfører eventuelle forbehold, der er taget under udførelsen af arbejdet og ikke er ophævet; EF-verifikationsattesten bør desuden være ledsaget af de besøgs- og kontrolrapporter, som organet har udarbejdet som led i sin opgave, jf. punkt 2.5.3 og 2.5.4

                        —

                        EF-attester, der er udstedt i medfør af anden lovgivning, der gælder i overensstemmelse med traktaten.

                        —

                        Når der gælder krav om sikker integration i medfør af Kommissionens forordning (EF) nr. 352/2009 (1), skal ansøgeren sørge for, at det tekniske dossier indeholder vurderingsrapporten om de fælles sikkerhedsmetoder for risikovurdering, jf. artikel 6, stk. 3, i direktiv 2004/49/EF.

                  2.5.   Overvågning

            2.5.1.   Formålet med EF-overvågningen er at sikre, at forpligtelserne ifølge det tekniske dossier er blevet opfyldt under udførelsen af delsystemet.
            2.5.2.   Det bemyndigede organ, der har til opgave at verificere udførelsen, skal hele tiden have adgang til byggepladsen, til fabrikations-, lager- og efter omstændighederne præfabrikationslokalerne, til prøveanlæggene og i det hele taget til ethvert sted, som organet finder det nødvendigt at have adgang til for at udføre sin opgave. Ansøgeren skal sørge for, at det bemyndigede organ modtager alle de dokumenter, det skal bruge til sin opgave, herunder navnlig arbejdstegningerne og den tekniske dokumentation for delsystemet.
            2.5.3.   Det bemyndigede organ, der står for kontrollen med udførelsen, skal regelmæssigt kontrollere overensstemmelsen med den eller de relevante TSI'er. Det skal udstede en kontrolrapport til de udførende parter. Det kan være nødvendigt, at det er til stede under bestemte faser i anlægsarbejdet.
            2.5.4.   Det bemyndigede organ kan også aflægge uanmeldte besøg på byggepladsen og i produktionsværkstederne. Under disse besøg kan det bemyndigede organ gennemføre fuldstændig eller delvis kontrol. Det skal udfærdige en besøgsrapport og efter omstændighederne en kontrolrapport til de udførende parter.
            2.5.5.   For at kunne udstede en EF-erklæring om anvendelsesegnethed som omhandlet i bilag IV, punkt 2, skal det bemyndigede organ kunne føre tilsyn med et delsystem, hvori der indbygges en interoperabilitetskomponent for, hvis det kræves i den relevante TSI, at vurdere dennes anvendelsesegnethed som et led i det jernbanesystem, den skal indgå i.
            2.6.   Deponering

            Det samlede tekniske dossier, jf. punkt 2.4, skal deponeres hos ansøgeren som dokumentation for en eventuel EF-attest for ISV udstedt af det herfor ansvarlige bemyndigede organ eller som dokumentation for den verifikationsattest, der er udstedt af det bemyndigede organ, der ansvarligt for EF-verifikation af delsystemet. Det tekniske dossier skal vedlægges den EF-verifikationserklæring, som ansøgeren sender til den kompetente myndighed, hvortil han indgiver ansøgningen om ibrugtagningstilladelse i den pågældende medlemsstat.
            Ansøgeren skal opbevare et eksemplar af det tekniske dossier i hele delsystemets levetid. Dossieret skal fremsendes til de øvrige medlemsstater, som anmoder om det.
            2.7.   Offentliggørelse

            Hvert bemyndiget organ offentliggør regelmæssigt de relevante oplysninger om:

                        —

                        indkomne ansøgninger om EF-verifikation og ISV

                        —

                        ansøgninger om vurdering af interoperabilitetskomponenters overensstemmelse og/eller anvendelsesegnethed

                        —

                        udstedte eller afviste EF-attester for ISV

                        —

                        udstedte eller afviste EF-overensstemmelsesattester og/eller EF-attester om anvendelsesegnethed

                        —

                        udstedte eller afviste EF-verifikationsattester.

                  2.8.   Sprog

            Dokumenter og korrespondance om EF-verifikationsprocedurerne udfærdiges på et officielt EU-sprog i den medlemsstat, hvor ansøgeren er etableret, eller på et officielt EU-sprog, som denne accepterer.
            3.   VERIFIKATIONSPROCEDURE I TILFÆLDE, HVOR NATIONALE FORSKRIFTER FINDER ANVENDELSE
            3.1.   Indledning

            I tilfælde, hvor nationale forskrifter finder anvendelse, er verifikationsproceduren den procedure, hvorved det organ, der er udpeget i medfør af artikel 17, stk. 3, (det udpegede organ) kontrollerer og attesterer, at delsystemet opfylder de nationale forskrifter, der er fremsendt i medfør af artikel 17, stk. 3.
            3.2.   Verifikationsattest

            Det udpegede organ, der forestår verifikationsproceduren i tilfælde, hvor nationale forskrifter finder anvendelse, udarbejder verifikationsattesten til ansøgeren.
            Attesten skal angive præcist, for hvilken eller hvilke nationale forskrifter det udpegede organ under verifikationsprocessen har undersøgt, om overensstemmelseskravet er opfyldt, herunder de forskrifter, der vedrører dele, der er omfattet af en undtagelse fra en TSI eller er genstand for opgradering eller fornyelse.
            Finder nationale forskrifter anvendelse på delsystemer, som et køretøj består af, skal det udpegede organ opdele attesten i to dele, hvoraf den ene indeholder henvisninger til de nationale forskrifter, der direkte vedrører den tekniske kompatibilitet mellem køretøjet og det berørte banenet, og den anden alle andre nationale forskrifter.
            3.3.   Teknisk dossier

            Det tekniske dossier, der ledsager verifikationsattesten i tilfælde, hvor nationale forskrifter finder anvendelse, skal indgå i det tekniske dossier, der er omhandlet i punkt 2.4, og skal indeholde de tekniske data, der er relevante for vurderingen af delsystemets overensstemmelse med de nationale forskrifter.«

         (1)  EUT L 108 af 22.4.2009, s. 4.


Avis juridique important

|

31992L0082

Rådets direktiv 92/82/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for mineralolier

EF-Tidende nr. L 316 af 31/10/1992 s. 0019 - 0020 den finske specialudgave: kapitel 9 bind 2 s. 0098  den svenske specialudgave: kapitel 9 bind 2 s. 0098

RAADETS DIREKTIV 92/82/EOEF  af 19. oktober 1992  om indbyrdes tilnaermelse af punktafgiftssatserne for mineralolier  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikerl 99,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  I direktiv 92/12/EOEF (4) er der fastsat bestemmelser om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer;  i direktiv 92/81/EOEF (5) er der fastsat bestemmelser om punktafgiftsstrukturen for mineralolier;  medlemsstaterne skal anvende minimumspunktafgiftssatser for disse produkter fra den 1. januar 1993, hvis det indre marked skal kunne gennemfoeres fra denne dato;  punktafgiften paa mineralolier boer opkraeves med en specifik sats paa grundlag af en fast maengde af de afgiftspligtige varer;  det er muligt at tillade visse medlemsstater at anvende reducerede satser paa produkter, der forbruges i saerlige regioner af deres omraade;  de i dette direktiv fastsatte satser skal regelmaessigt tages op til revision paa grundlag af en rapport fra Kommissionen, hvori der tages hensyn til alle relevante faktorer;  der boer indfoeres en ordning for omregning til national valuta af de enkelte beloeb udtrykt i ecu -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Medlemsstaterne anvender senest fra den 1. januar 1993 punktafgiftssatser for mineralolier, som ikke maa ligge under minimumssatserne i dette direktiv.  Artikel 2  1. De mineralolier, der er omfattet af dette direktiv, er:  - blyholdig benzin, som henhoerer under KN-kode 2710 00 31 og 2710 00 35;  - blyfri benzin, som henhoerer under KN-kode 2710 00 33;  - gasolie, som henhoerer under KN-kode 2710 00 69;  - svaer braendselsolie, som henhoerer under KN-kode 2710 00 79;  - LPG, som henhoerer under KN-kode 2711 12 11 til 2711 19 00;  - methan, som henhoerer under KN-kode 2711 29 00;  - petroleum, som henhoerer under KN-kode 2711 00 51 og 2710 00 55.  2. Henvisningerne i stk. 1 til koder i Den Kombinerede Nomenklatur er henvisninger til koderne i den udgave af Den Kombinerede Nomenklatur, der er gaeldende paa det tidspunkt, hvor dette direktiv vedtages.  Artikel 3  Fra den 1. januar 1993 er minimumssatsen for punktafgiften paa blyholdig benzin 337 ECU pr. 1 000 liter bortset fra i Luxembourg, hvor minimumssatsen for punktafgiften i perioden fra den 1. januar 1993 til den 31. december 1994 er 292 ECU pr.  1 000 liter.  Artikel 4  Fra den 1. januar 1993 er minimumssatsen for punktafgiften paa blyfri benzin 287 ECU pr. 1 000 liter bortset fra i Luxembourg, hvor minimumssatsen for punktafgiften i perioden fra den 1. januar 1993 til den 31. december 1994 er 242 ECU pr. 1  000 liter, idet afgitssatsen altid skal vaere lavere end afgiftssatsen for blyholdig benzin.  Artikel 5  1. Fra den 1. januar 1993 er minimumssatsen for punktafgiften paa gasolie, der anvendes som motorbraendstof, 245 ECU pr. 1 000 liter bortset fra i Luxembourg og Graekenland, hvor minimumssatsen for punktafgiten i perioden fra den 1. januar 1993  til den 31. december 1994 er 195 ECU pr. 1 000 liter.  2. Fra den 1. januar 1993 er minimumssatsen for punktafgiften paa gasolie, der anvendes til de formaal, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3, i direktiv 92/81/EOEF, 18 ECU pr. 1 000 liter.  3. Fra den 1. januar 1993 er minimumssatsen for punktafgiften paa fyringsgasolie 18 ECU pr. 1 000 liter.  De medlemsstater, der pr. 1. januar 1991 ikke anvendte en punktafgift paa fyringsgasolie, kan fortsat anvende en nulsats paa betingelse af, at de opkraever en kontrolafgift paa 5 ECU pr. 1 000 liter fra den 1. januar 1993. Afgiften haeves til 10 ECU pr. 1  000 liter den 1. januar 1995, hvis Raadet paa grundlag af en rapport fra Kommissionen traeffer enstemmig afgoerelse herom, fordi afgiftsniveauet har vist sig for lavt til at undgaa konkurrencefordrejning i samhandelen mellem medlemsstaterne.  Artikel 6  Fra den 1. januar 1993 er minimumssatsen for punktafgiften paa svaer braendselsolie 13 ECU pr. 1 000 kg.  Artikel 7  1. Fra den 1. januar 1993 er minimumssatsen for punktafgiften paa LPG og methan, der anvendes som motorbraendstof, 100 ECU pr. 1 000 kg.  2. Fra den 1. januar 1993 er minimumssatsen for punktafgiften paa LPG og methan, der anvendes til de formaal, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3, i direktiv 92/81/EOEF, 36 ECU pr. 1 000 kg.  3. Fra den 1. januar 1993 er minimumssatsen for punktafgiften paa LPG og methan, der anvendes til opvarmning, 0 ECU pr. 1 000 kg.  Artikel 8  1. Fra den 1. januar 1993 er minimumssatsen for punktafgiften paa petroleum, der anvendes som motorbraendstof, 245 ECU pr. 1 000 liter.  2. Fra den 1. januar 1993 er minimumssatsen for punktafgiften paa petroleum, der anvendes til de formaal, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3, i direktiv 92/81/EOEF, 18 ECU pr. 1 000 liter.  3. Fra den 1. januar 1993 er minimumssatsen for punktafgiften paa petroleum, der anvendes til opvarmning, 0 ECU pr. 1 000 liter.  Artikel 9  1. Republikken Portugal kan anvende lavere satser for punktafgiften paa mineralolier, der forbruges i den autonome region Azorerne, end de minimumssatser, der er fastsat i dette direktiv, for at udligne de transportomkostninger, der paaloeber,  fordi regionen bestaar af spredtliggende oeer.  2. Den Hellenske Republik kan anvende satser for punktafgiften paa gasolie, der anvendes som motorbraendstof, og paa benzin, der forbruges i departementerne Lesbos, Chios, Samos, Dodekaneserne og Kykladerne og paa foelgende oeer i Det AEgaeiske Hav: Thassos, De  Nordlige Sporader, Samothrake og Skyros, der er indtil 22 ECU lavere end de minimumssatser, der er fastsat i dette direktiv.  Artikel 10  Hvert andet aar, foerste gang senest den 31. december 1994, gennemgaar Raadet paa grundlag af en rapport samt eventuelt forslag fra Kommissionen de i dette direktiv fastsatte punktafgiftssatser og traeffer efter hoering Europa-Parlamentet  Europa-parlamentet med enstemmighed de fornoedne foranstaltninger. I Kommissionens rapport og Raadets overvejelser med hensyn til satserne skal indgaa hensynet til, at det indre marked fungerer tilfredsstillende, punktafgiftssatsernes realvaerdi og  Traktatens bredere maalsaetning.  Artikel 11  1. Den ecuvaerdi i national valuta, der skal gaelde for de enkelte punktafgifter, fastsaettes én gang om aaret. De kurser, der skal anvendes, er dem, der gaelder den foerste arbejdsdag i oktober, og som offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers  Tidende; de har virkning fra den 1. januar i det foelgende kalenderaar.  2. Medlemsstaterne kan opretholde de punktafgiftsbeloeb, som gaelder ved den i stk. 1 omhandlede aarlige tilpasning, saafremt omregningen af punktafgiftsbeloebene udtrykt i ECU medfoerer en forhoejelse af punktafgifterne udtrykt i national valuta paa under 5 %  eller under 5 ECU, idet det laveste af disse to beloeb er gaeldende.  Artikel 12  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1992. De underretter straks Kommissionen herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af  medlemsstaterne.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksterne til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de vedtager paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 13  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Luxembourg, den 19. oktober 1992. Paa Raadets vegne  J. COPE  Formand   (1) EFT nr. C 16 af 23. 1. 1990, s. 10. (2) EFT nr. C 183 af 15. 7. 1991, s. 290. (3) EFT nr. C 225 af 10. 9. 1991, s. 54. (4) EFT nr. L 76 af 23. 3. 1992, s. 1. (5) Se side 12 i denne Tidende.


Avis juridique important

|

31980L0754

Kommissionens direktiv 80/754/EØF af 17. juli 1980 om ændring af bilag II til Rådets direktiv 66/401/EØF om handel med frø af foderplanter

EF-Tidende nr. L 207 af 09/08/1980 s. 0036 - 0036 den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 18 s. 0286  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 18 s. 0286  den finske specialudgave: kapitel 3 bind 12 s. 0084  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 12 s. 0084

++++  KOMMISSIONENS DIREKTIV  af 17 . juli 1980  om aendring af bilag II til Raadets direktiv 66/401/EOEF om handel med froe af foderplanter   ( 80/754/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets direktiv 66/401/EOEF af 14 . juni 1966 om handel med froe af foderplanter ( 1 ) , senest aendret ved direktiv 79/692/EOEF ( 2 ) , saerlig artikel 21a , og  ud fra foelgende betragtninger :  Som foelge af den videnskabelige og teknologiske udvikling boer bilag II til direktiv 66/401/EOEF aendres af nedenstaaende grunde ;  normerne for hoejeste indhold af froe af Rumex spp . boer tilpasses normerne for den kvalitet , der normalt opnaas ;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den staaende komité for froe og plantemateriale henhoerende under Landbrug , Havebrug og Skovbrug -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  I bilag II til direktiv 66/401/EOEF foretages foelgende aendringer :  1 . I afsnit I , pkt . 2 A , affattes overskriften til spalte 14 saaledes :   " Rumex spp . , bortset fra Rumex acetosella og Rumex maritimus " .  2 . Afsnit I , pkt . 2 B , litra n ) affattes saaledes :   " antallet af froe af Rumex spp . , bortset fra Rumex acetosella og Rumex maritimus , behoever ikke at blive bestemt , medmindre der er tvivl om , hvorvidt betingelserne i spalte 14 er opfyldt " .  3 . I afsnit II , pkt . 2 A , affattes overskriften til spalte 4 saaledes :   " Rumex spp . , bortset fra Rumex acetosella og maritimus " .  Artikel 2  1 . Medlemsstaterne ivaerksaetter de fornoedne love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 1 . juli 1980 .  2 . Medlemsstaterne drager omsorg for , at der ikke paalaegges froe af foderplanter handelsmaessige restriktioner som foelge af forskellige datoer for gennemfoerelsen af dette direktiv .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 17 . juli 1980 .  Paa Kommissionens vegne  Finn GUNDELACH  Naestformand  ( 1 ) EFT nr . 125 af 11 . 7 . 1966 , s . 2298/66 .  ( 2 ) EFT nr . L 205 af 13 . 8 . 1979 , s . 1 .