Avis juridique important

|

31977L0391

Rådets direktiv 77/391/EØF af 17. maj 1977 om indførelse af en fællesskabsaktion med henblik på udryddelse af brucellose, tuberkulose og leukose hos kvæg

EF-Tidende nr. L 145 af 13/06/1977 s. 0044 - 0047 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 8 s. 0244  den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 18 s. 0144  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 8 s. 0244  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 12 s. 0195  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 12 s. 0195

++++  RAADETS DIREKTIV  af 17 . maj 1977  om indfoerelse af en faellesskabsaktion med henblik paa udryddelse af brucellose , tuberkulose og leukose hos kvaeg   ( 77/391/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 43 og 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  En af Faellesskabets opgaver paa det veterinaere omraade bestaar i forbedring af kvaegbestandens sundhed for at sikre et mere rentabelt opdraet , samtidig med at mennesket beskyttes mod visse sygdomme , som kan overfoeres til mennesker ;  endvidere skal en aktion af denne art , for saa vidt angaar samhandelen , bidrage til afskaffelse af de hindringer , som stadig bestaar i medlemsstaternes samhandel med fersk koed eller levende dyr , og som skyldes forskellene paa det sundhedsmaessige omraade ;  Faellesskabets initiativer med henblik herpaa boer i foerste omgang vedroere visse kvaegsygdomme , for hvilke det er muligt at ivaerksaette en oejeblikkelig aktion ; dette er tilfaeldet for brucellose , tuberkulose og leukose ;  de planlagte foranstaltninger udgoer , saafremt de tager sigte paa at naa de maal , der er fastlagt i traktatens artikel 39 , stk . 1 , litra a ) , en faelles foranstaltning i den betydning , der er fastsat i artikel 6 , stk . 1 , i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 729/70 af 21 . april 1970 om finansiering af den faelles landbrugspolitik ( 3 ) ;  eftersom Faellesskabet bidrager til finansiering af denne faelles aktion , maa det saettes i stand til at sikre sig , at de bestemmelser , der traeffes af medlemsstaterne til gennemfoerelse af aktionen , medvirker til at virkeliggoere dens maal ; med henblik herpaa boer der udformes en procedure , hvorved der skabes et naert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i Den staaende Veterinaerkomité , som blev oprettet ved afgoerelse 68/361/EOEF ( 4 ) -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Formaalet med dette direktiv er at forbedre sundhedstilstanden i Faellesskabets kvaegbestand ved en faellesskabsaktion til fremskyndelse eller intensivering af udryddelsen af brucellose og tuberkulose samt til udryddelse af leukose .  KAPITEL I  Saerlige tekniske bestemmelser , der gaelder for brucellose , tuberkulose og leukose  Artikel 2  1 . For at efterkomme dette direktiv udarbejder de medlemsstater , hvis kvaegbestand er smittet med kvaegbrucellose , en plan med det formaal at fremskynde udryddelsen af denne sygdom paa deres nationale omraade under overholdelse af de betingelser , der er fastsat i stk . 2 og 3 .  2 . a ) Planen til fremskyndelse af udryddelsen af kvaegbrucellose skal udformes paa en saadan maade , at besaetningerne , naar den er gennemfoert , betragtes som " officielt fri for brucellose " i henhold til de faellesskabsbestemmelser , der gaelder paa omraadet , saerlig bestemmelserne i Raadets direktiv 64/432/EOEF af 26 . juni 1964 om veterinaerpolitimaessige problemer ved handel inden for Faellesskabet med kvaeg og svin ( 5 ) , senest aendret ved direktiv 75/379/EOEF ( 6 ) .  b ) I planen skal opregnes de foranstaltninger , der skal traeffes til fremskyndelse og intensivering af udryddelsen af kvaegbrucellose , med saerlig angivelse af foranstaltningerne til bekaempelse og forebyggelse af denne sygdom .  3 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen :  a ) det samlede antal og den procentvise andel af besaetninger , der underkastes kontrolforanstaltninger , og i hvilke der konstateres smitte med kvaegbrucellose ;  b ) det samlede antal dyr   - som underkastes kontrolforanstaltninger ,   - som mistaenkes for at vaere smittede , eller som betragtes som smittede ,   - som er smittede ,   - som er slagtet ;  c ) den planlagte varighed af det oprindelige udryddelsesprogram samt af den fremskyndede plan ;  d ) den anvendte metode til kontrol med det faktiske forloeb af den fremskyndede plan ;  e ) de midler , der paa det nationale budget er afsat til udryddelse af kvaegbrucellose , og fordelingen af dette beloeb .  De ovenfor under litra a ) , b ) og e ) omhandlede angivelser meddeles for de tre aar , der gaar forud for gennemfoerelsen af fremskyndelsesforanstaltningerne , og derefter en gang om aaret .  4 . De medlemsstater , hvis kvaegbestand er fri for kvaegbrucellose , meddeler Kommissionen samtlige foranstaltninger , der er truffet for at forebygge , at denne sygdom atter opstaar .  Artikel 3  1 . For at efterkomme dette direktiv udarbejder de medlemsstater , hvis kvaegbestand er smittet med kvaegtuberkulose , en plan med det formaal at fremskynde udryddelsen af denne sygdom paa deres nationale omraade under overholdelse af de betingelser , der er fastsat i stk . 2 og 3 .  2 . a ) Planen til fremskyndelse af udryddelsen af kvaegtuberkulose skal udformes paa en saadan maade , at besaetningerne , naar den er gennemfoert , betragtes som " officielt fri for tuberkulose " i henhold til de faellesskabsbestemmelser , der gaelder paa omraadet , saerlig bestemmelserne i direktiv 64/432/EOEF ;  b ) i planen skal opregnes de foranstaltninger , der skal traeffes for at fremskynde , intensivere og fuldfoere udryddelsen af kvaegtuberkulose med saerlig angivelse af foranstaltningerne til bekaempelse og forebyggelse af denne sygdom .  3 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen :  a ) det samlede antal og den procentvise andel af besaetninger , der underkastes kontrolforanstaltninger , og i hvilke der konstateres smitte med kvaegtuberkulose ;  b ) det samlede antal dyr   - som underkastes kontrolforanstaltninger ,   - som mistaenkes for at vaere smitted , aller som betragtes som smittede ,   - som er smittede ,   - som er slagtet ;  c ) den planlagte varighed af det oprindelige udryddelsesprogram samt af denne fremskyndede plan ;  d ) den anvendte metode til kontrol med det faktiske forloeb af den fremskyndede plan ;  e ) de midler , som paa det nationale budget er afsat til udryddelse af kvaegtuberkulose , og fordelingen af dette beloeb .  De ovenfor under litra a ) , b ) og e ) omhandlede angivelser meddeles for de tre aar , der gaar forud for gennemfoerelsen af fremskyndelsesforanstaltningerne , og derefter en gang om aaret .  4 . De medlemsstater , hvis kvaegbestand er fri for kvaegtuberkulose , meddeler Kommissionen samtlige foranstaltninger , der er truffet for at forebygge , at denne sygdom atter opstaar .  Artikel 4  For at efterkomme dette direktiv udarbejder de medlemsstater , der har konstateret enzootisk leukose hos kvaeget paa deres omraade , en plan til udryddelse af denne sygdom .  Denne plan skal naermere angive foranstaltningerne til bekaempelse af denne sygdom .  Den test eller den metode , der anvendes til at fastslaa , om en besaetning er fri for leukose , er den , der er fastsat i Kommissionens beslutning 73/30/EOEF af 23 . januar 1973 om bemyndigelse af Forbundsrepublikken Tyskland til ved indbringelse paa dens omraade af avls - eller brugskvaeg at anvende saerlige sundhedsmaessige garantier med henblik paa bekaempelse af leukose ( 7 ) , senest aendret ved beslutning 75/64/EOEF ( 8 ) , eller enhver anden test eller metode , der er anerkendt i overensstemmelse med den i artikel 11 fastsatte fremgangsmaade .  Paa anmodning fra Kommissionen meddeler medlemsstaterne alle oplysninger vedroerende gennemfoerelsen af planen .  KAPITEL II  Almindelige og finansielle bestemmelser  Artikel 5  Den i kapitel 1 fastsatte aktion udgoer , saafremt den har til formaal at gennemfoere de i traktatens artikel 39 , stk . 1 , litra a ) , fastlagte maalsaetninger , en faelles foranstaltning i henhold til artikel 6 , stk . 1 , i forordning ( EOEF ) nr . 729/70 .  Artikel 6  1 . Varigheden af gennemfoerelsen af den faelles foranstaltning er tre aar .  2 . Den andel , hvormed Den europaeiske udviklings - og garantifond for Landbruget , i det foelgende benaevnt  " fonden " forventes at deltage i udgifterne , anslaas til 130 millioner regningsenheder for de tre aar .  Artikel 7  1 . Der ydes til medlemsstaternes udgifter i forbindelse med foranstaltninger , der vedtages i medfoer af artikel 2 , 3 og 4 , en stoette fra fonden , udviklingssektoren , inden for de i artikel 6 fastsatte graenser .  2 . Fonden , udviklingssektionen , betaler medlemsstaterne 60 regningsenheder pr . ko og 30 regningsenheder pr . dyr af kvaegracen bortset fra koeer , som slagtes i forbindelse med de i kapitel 1 omhandlede aktioner .  3 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 13 i forordning  ( EOEF ) nr . 729/70 .  4 . Der kan kun ydes faellesskabstilskud til foranstaltninger , som er vedtaget af medlemsstaterne , saafremt der er truffet positiv beslutning angaaende disse foranstaltninger i henhold til artikel 9 .  Artikel 8  1 . Ansoegninger om betaling skal vedroere slagtninger , der er foretaget af medlemsstaterne i loebet af et kalenderaar , og fremsendes til Kommissionen inden den 1 . juli det foelgende aar .  2 . Der traeffes beslutning om stoette fra fonden efter fremgangsmaaden i artikel 7 , stk . 1 , i forordning ( EOEF ) nr . 729/70 .  3 . Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 13 i forordning  ( EOEF ) nr . 729/70 .  Artikel 9  1 . Medlemsstaterne fremsender de i artikel 2 og 3 naevnte planer samt de i artikel 2 , stk . 3 , litra c ) og d ) , og artikel 3 , stk . 3 , litra c ) og d ) omhandlede angivelser til Kommissionen inden planernes ivaerksaettelse og senest tre maaneder efter dette direktivs ikrafttraeden ; derefter fremsendes de aarligt . De i artikel 4 naevnte planer fremsendes aarligt til Kommissionen af medlemsstaterne samt for saa vidt angaar de medlemsstater , som ikke har udarbejdet saadanne planer , foer deres ikrafttraeden .  2 . Kommissionen undersoeger de planer , der fremsendes i henhold til stk . 1 , med henblik paa at fastslaa , om disse planer , afhaengigt af deres overensstemmelse med dette direktiv og under hensyntagen til maalene i dette , opfylder betingelserne for finansiel stoette fra Faellesskabet . Inden to maaneder efter modtagelsen af disse planer forelaegger Kommissionen et udkast til beslutning for Den staaende Veterinaerkomité . Komiteen afgiver inden for en frist , der fastsaettes af formanden , udtalelse efter fremgangsmaaden i artikel 11 . Fondskomiteen raadspoerges vedroerende de finansielle aspekter .  Artikel 10  Kommissionen foretager regelmaessigt kontrol paa stedet for ud fra et veterinaert synspunkt at sikre sig , at planerne gennemfoeres .  Medlemsstaterne traeffer de foranstaltninger , der er noedvendige for at lette denne kontrol og isaer for at sikre , at de sagkyndige efter anmodning kan raade over alle oplysninger og dokumenter , der er noedvendige for at kunne vurdere planernes gennemfoerelse .  De almindelige gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel , saerlig for saa vidt angaar hyppigheden og de naermere bestemmelser for gennemfoerelsen af den i foerste stykke omhandlede kontrol , gennemfoerelsesbestemmelserne for saa vidt angaar udpegelsen af de veterinaere sagkyndige samt den fremgangsmaade , som disse skal foelge ved udarbejdelsen af deres rapport , fastlaegges efter fremgangsmaaden i artikel 11 .  Artikel 11  1 . Naar der henvises til den fremgangsmaade , som er fastsat i denne artikel , indbringer formanden sagen for Den staaende Veterinaerkomité , herefter benaevnt " komiteen " , enten paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstat .  2 . Der tildeles medlemsstaternes stemmer i komiteen vaegt som fastsat i traktatens artikel 148 , stk . 2 . Formanden deltager ikke i afstemningen .  3 . Kommissionens repraesentant forelaegger et udkast til de foranstaltninger , der skal traeffes . Komiteen afgiver udtalelse om disse foranstaltninger inden for en frist , som formanden kan fastsaette under hensyn til , hvor meget de forelagte spoergsmaal haster . Den afgiver udtalelse med et flertal paa 41 stemmer .  4 . Kommissionen vedtager foranstaltningerne og ivaerksaetter dem straks , saafremt de er i overensstemmelse med komiteens udtalelse . Saafremt de ikke er i overensstemmelse med komiteens udtalelse , eller saafremt der ikke foreligger nogen udtalelse , forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag vedroerende de foranstaltninger , der skal traeffes . Raadet vedtager foranstaltningerne med kvalificeret flertal .  Saafremt Raadet ved udloebet af en frist paa tre maaneder regnet fra den dato , paa hvilken det har faaet forslaget forelagt , ikke har truffet foranstaltninger , vedtager Kommissionen de foreslaaede foranstaltninger og bringer dem straks i anvendelse , medmindre Raadet har udtalt sig imod de naevnte foranstaltninger med simpelt flertal .  Artikel 12  Artikel 11 finder anvendelse indtil den 21 . juni 1981 .  Artikel 13  Raadet vedtager paa forslag fra Kommissionen inden den 1 . august 1977 bestemmelserne vedroerende de kriterier , som de i artikel 2 , 3 og 4 omhandlede nationale udryddelsesplaner skal opfylde for at kunne opnaa et finansielt bidrag fra Faellesskabet .  Artikel 14  De administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser , der er noedvendige for at efterkomme dette direktiv , saettes af medlemsstaterne i kraft paa den dato , som er fastsat for ivaerksaettelsen af de i artikel 13 omhandlede bestemmelser .  Artikel 15  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 17 . maj 1977 .  Paa Raadets vegne  J . SILKIN  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 6 af 10 . 1 . 1977 , s . 13 .  ( 2 ) EFT nr . C 56 af 7 . 3 . 1977 , s . 28 .  ( 3 ) EFT nr . L 94 af 28 . 4 . 1970 , s . 13 .  ( 4 ) EFT nr . L 255 af 28 . 10 . 1968 , s . 23 .  ( 5 ) EFT nr . 121 af 29 . 7 . 1964 , s . 1977/64 .  ( 6 ) EFT nr . L 172 af 3 . 7 . 1975 , s . 17 .  ( 7 ) EFT nr . L 77 af 26 . 3 . 1973 , s . 40 .  ( 8 ) EFT nr . L 21 af 28 . 1 . 1975 , s . 20 .


Avis juridique important

|

31996L0096

Rådets direktiv 96/96/EF af 20. december 1996 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil

EF-Tidende nr. L 046 af 17/02/1997 s. 0001 - 0019

RÅDETS DIREKTIV 96/96/EF af 20. december 1996 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 75,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2)i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C (3), ogud fra følgende betragtninger:(1) Direktiv 77/143/EØF af 29. december 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (4) har adskillige gange været genstand for væsentlige ændringer; i forbindelse med nye ændringer af dette direktiv bør der, med henblik på at skabe klarhed, foretages en sammenskrivning til en enkelt tekst;(2) i forbindelse med den fælles transportpolitik bør vejtrafikken inden for Fællesskabets område finde sted under de bedst mulige vilkår såvel vedrørende sikkerheden som konkurrenceforholdene mellem de forskellige medlemsstaters transportører;(3) den voksende vejtrafik og de derved forøgede farer og skadevirkninger stiller alle medlemsstater over for sikkerhedsproblemer af lignende art og alvor;(4) de nuværende kontrolnormer og -metoder varierer fra den ene medlemsstat til den anden, og denne situation medfører uensartethed med hensyn til sikkerheden og miljøvenligheden af de kontrollerede køretøjer, der anvendes i medlemsstaterne; endvidere kan denne situation indvirke på konkurrencevilkårene for transportører i de forskellige medlemsstater;(5) det er derfor nødvendigt i videst muligt omfang at harmonisere bestemmelserne om tidsintervaller mellem sådanne eftersyn samt om de tvungne kontrolpunkter;(6) kontrollen med ibrugtagne køretøjer bør være relativt enkel, hurtig og billig;(7) der bør derfor i særdirektiver fastsættes EF-minimumsnormer og -metoder for kontrol på de i bilag II anførte punkter;(8) i en overgangsperiode anvendes de nationale normer fortsat på de punkter, der ikke er omfattet af særdirektiver;(9) det er nødvendigt, at der foretages en hurtig tilpasning til den tekniske udvikling af de normer og metoder, der fastsættes i særdirektiverne, og for at lette gennemførelsen af de nødvendige foranstaltninger i så henseende må der indføres en procedure med et nært samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i et udvalg for tilpasning af den tekniske kontrol til den tekniske udvikling;(10) for bremsesystemers vedkommende er det for tidligt allerede nu at fastsætte normer for indstillingen af lufttryk, luftpumpernes ydeevne mv. på grund af de forskellige testudstyr og -metoder, der anvendes i Fællesskabet;(11) det er hensigten at ændre dette direktiv yderligere for at harmonisere og forbedre kontrolmetoderne;(12) så længe prøvningsprocedurer og -praksis ikke er harmoniseret, må medlemsstaterne selv vurdere, hvilken prøvningsprocedure de ønsker at benytte til at kontrollere, om køretøjerne opfylder kravene til bremsning;(13) medlemsstaterne skal inden for deres eget kompetenceområde overvåge kvaliteten af og fremgangsmåden for den tekniske kontrol med motorkøretøjer;(14) Kommissionen bør nøje kontrollere den praktiske gennemførelse af dette direktiv og regelmæssigt underrette Europa-Parlamentet og Rådet om de opnåede resultater;(15) alle, der har med teknisk kontrol at gøre, erkender, at kontrolmetoden, især med hensyn til om køretøjet kontrolleres, når det er lastet, delvis lastet eller tomt, indvirker på, i hvor høj grad kontrolpersonalet har tillid til den tekniske kontrol med bremsesystemet;(16) forskrifter for bremsevirkningens referenceværdier med forskellig last for det enkelte motorkøretøj vil kunne bidrage til at genoprette denne tillid, og dette direktiv tillader kontrol efter denne fremgangsmåde som et alternativ til kontrol af overholdelse af minimumsværdierne for bremsevirkningen for hver kategori af motorkøretøjer;(17) hvad angår bremsesystemer, omfatter dette direktiv hovedsagelig motorkøretøjer, der er typegodkendt efter bestemmelserne i direktiv 71/320/EØF (5), skønt det erkendes, at visse typer motorkøretøjer er blevet godkendt på grundlag af nationale standarder, som kan være forskellige fra kravene i dette direktiv;(18) medlemsstaterne kan udvide bremsekontrollen til køretøjer eller kontrolpunkter, der ikke er omfattet af dette direktiv;(19) medlemsstaterne kan fastsætte strengere bestemmelser for bremsekontrollen eller øge kontrolhyppigheden;(20) formålet med dette direktiv er ved hjælp af regelmæssig kontrol af motorkøretøjers udstødning at holde denne nede på et lavt niveau i hele den periode, hvor køretøjerne er i brug, samt at sikre, at kraftigt forurenende køretøjer tages ud af drift, indtil de igen fungerer korrekt;(21) en forkert indstilling af motoren og en utilstrækkelig vedligeholdelse heraf skader både motoren og det omgivende miljø som følge af øget brændstofforbrug og forurening; miljøvenlige transportformer bør fremmes;(22) for motorer med kompressionstænding (dieselmotorer) anses målingen af udstødningens røgtæthed for at være en tilstrækkelig præcis indikator for køretøjets vedligeholdelsesstand med hensyn til emissioner;(23) for motorer med styret tænding (benzinmotorer) anses målingen af køretøjets CO-emissioner fra udstødningsrøret, der foretages ved tomgangshastighed, for at være en tilstrækkeligt præcis indikator for køretøjets vedligeholdelsesstand med hensyn til emission;(24) det må antages, at procenten af køretøjer, der nægtes godkendelse ved kontrollen som følge af fejl ved udstødningen, vil blive høj, såfremt køretøjerne ikke bliver rutinemæssigt vedligeholdt;(25) for de benzindrevne køretøjers vedkommende, hvor en typegodkendelse forudsætter, at de er udstyret med avancerede emissionskontrolsystemer såsom trevejskatalysator, der styres af en lambdasonde, bør normerne for den periodiske kontrol med køretøjernes emission være strengere end for traditionelle køretøjer;(26) medlemsstaterne kan om nødvendigt udelukke visse kategorier af motorkøretøjer, der anses for at være af historisk betydning, fra direktivets anvendelsesområde; de kan også fastlægge deres egne standarder for kontrol af disse motorkøretøjer; denne mulighed bør ikke medføre, at der anvendes standarder, der er strengere end dem, som motorkøretøjet oprindeligt skulle opfylde;(27) dette direktiv skal gradvis tilpasses for at tage hensyn til fremskridt, der gøres med hensyn til konstruktion af motorkøretøjer, og som vil kunne lette kontrollen af ibrugtagne køretøjer, samt til de fremskridt, der gøres med hensyn til kontrolmetoder, der bedre afspejler forholdene under den faktiske brug af køretøjet;(28) Rådets direktiv 92/6/EØF (6) kræver montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer;(29) indtil der er sket en udvikling i teknologien inden for hastighedsbegrænsende anordninger, som gør det muligt at lette kontrollen hermed, kan der dog ved den tekniske kontrol allerede nu foretages en række undersøgelser af visse elementer, når dette er muligt;(30) på nuværende tidspunkt er det op til medlemsstaterne at bestemme, hvilken måde de finder mest hensigtsmæssig til kontrol af, at hastighedsbegrænsende anordninger fungerer korrekt; hensigten er, at kontrolprocedurer og krav med tiden skal harmoniseres;(31) Kommissionen agter at foretage en vurdering af de praktiske erfaringer med, om hastighedsbegrænsende anordninger fungerer korrekt, og aflægge beretning for Rådet herom; beretningens konklusioner skal danne grundlag for eventuelle forslag om bestemmelser vedrørende de fremtidige hastighedsbegrænsende anordninger;(32) der stilles samme tekniske krav til hyrevogne og ambulancer som til personbiler; kontrolpunkterne kan være de samme, hvorimod der er forskel i kontrolhyppigheden;(33) i betragtning af foranstaltningens virkninger i den berørte sektor er de i dette direktiv omhandlede fællesskabsforanstaltninger - under hensyn til subsidiaritetsprincippet - nødvendige for, at det ønskede mål kan nås, nemlig at reglerne for teknisk kontrol harmoniseres, således at konkurrencen mellem transportvirksomhederne ikke forvrides, og det garanteres, at køretøjerne er færdselssikkerhedsmæssigt tilfredsstillende justeret og vedligeholdt; disse mål kan ikke nås på tilfredsstillende måde af medlemsstaterne hver for sig;(34) medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til fristerne for gennemførelsen i den nationale lovgivning og anvendelsen af de ophævede direktiver berøres ikke af dette direktiv -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:KAPITEL I Almindelige bestemmelser Artikel 1 1. I hver medlemsstat skal motordrevne køretøjer, der er registreret i denne medlemsstat, samt påhængsvogne og sættevogne til disse køretøjer underkastes en periodisk teknisk kontrol i overensstemmelse med dette direktiv, navnlig dets bilag I og II.2. De køretøjskategorier, der skal afprøves, den tekniske kontrols hyppighed og de tvungne kontrolpunkter er anført i bilag I og II.Artikel 2 Den tekniske kontrol i henhold til dette direktiv skal udøves af staten, af offentlige særligt udpegede organisationer, eller af de organer eller virksomheder, der er udpeget af staten, herunder også behørigt autoriserede private organer, som virker under dens direkte tilsyn. Medlemsstaterne skal sikre, at kontrollen er objektiv og af høj kvalitet; dette gælder især, når der er tale om tekniske kontrolcentre, der samtidig virker som autoværksteder.Artikel 3 1. Medlemsstaterne træffer sådanne foranstaltninger, som de finder nødvendige, for at det kan godtgøres, at et køretøj er blevet godkendt ved en teknisk kontrol, der mindst svarer til bestemmelserne i dette direktiv.Disse foranstaltninger skal meddeles de andre medlemsstater og Kommissionen.2. Hver medlemsstat tillægger det bevis, der i en anden medlemsstat udstedes for, at et motordrevet køretøj, der er registreret i sidstnævnte stat, samt dets påhængsvogn eller sættevogn, er blevet godkendt ved en teknisk kontrol, der mindst svarer til bestemmelserne i dette direktiv, samme gyldighed, som hvis den selv havde udstedt dette bevis.3. Medlemsstaterne anvender de relevante procedurer for - så vidt som det er praktisk muligt - at sikre, at bremsevirkningen i motorkøretøjer, der er indregistreret inden for deres område, opfylder kravene i dette direktiv.KAPITEL II Undtagelser og fravigelser Artikel 4 1. Medlemsstaterne kan udelukke forsvarets, politiets og brandvæsenets køretøjer fra dette direktivs anvendelsesområde.2. Medlemsstaterne kan efter høring af Kommissionen udelukke visse køretøjer, som anvendes under særlige forhold, samt køretøjer, som ikke eller næsten ikke benytter det offentlige vejnet, herunder køretøjer, der anses for at være af historisk betydning, og som er bygget før den 1. januar 1960, eller som midlertidigt er ude af drift, fra dette direktivs anvendelsesområde eller anvende særlige bestemmelser for dem.3. Medlemsstaterne kan efter samråd med Kommissionen fastsætte deres egne standarder for kontrol af køretøjer, der anses for at have historisk betydning.Artikel 5 Uanset bestemmelserne i bilag I og II kan medlemsstaterne:- fremskynde datoen for den første tvungne tekniske kontrol, samt eventuelt underkaste køretøjet en kontrol forud for dets registrering- afkorte intervallet mellem to på hinanden følgende tvungne kontroleftersyn- gøre den tekniske kontrol af frivilligt udstyr tvungen- forhøje antallet af kontrolpunkter- udvide den periodiske kontrol til også at omfatte andre kategorier af køretøjer- foreskrive yderligere særlig kontrol- kræve højere minimumsbremsevirkninger og inkludere kontrol med større last end dem, der er fastsat i bilag II, for de køretøjer, der er registreret inden for deres område, forudsat at sådanne krav ikke overstiger kravene i motorkøretøjets oprindelige typegodkendelse.Artikel 6 1. Uanset bestemmelserne i bilag I og II og senest indtil den 1. januar 1993 kan medlemsstaterne:- udskyde datoen for den første tvungne tekniske kontrol- forlænge intervallet mellem to på hinanden følgende tvungne kontroleftersyn- mindske antallet af kontrolpunkter- ændre kategorierne af køretøjer, der er underkastet tvungen teknisk kontrolunder forudsætning af, at alle de i bilag I, punkt 5, nævnte varebiler underkastes tvungen teknisk kontrol i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv inden denne dato.I de medlemsstater, hvor der den 28. juli 1988 ikke fandtes en ordning med regelmæssig teknisk kontrol af denne kategori af køretøjer i lighed med den, der er omhandlet i dette direktiv, finder stk. 1 dog anvendelse indtil den 1. januar 1995.2. For så vidt angår de i bilag I, punkt 6, nævnte personbiler, finder stk. 1 anvendelse indtil den 1. januar 1994.I de medlemsstater, hvor der den 31. december 1991 ikke allerede fandtes en ordning med regelmæssig teknisk kontrol af denne kategori af køretøjer i lighed med den, der er omhandlet i dette direktiv, finder stk. 1 dog anvendelse indtil den 1. januar 1998.KAPITEL III Afsluttende bestemmelser Artikel 7 1. Rådet vedtager med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen de særdirektiver, der er nødvendige med henblik på fastsættelsen af minimumsnormer og -metoder for kontrol af de i bilag II anførte punkter.2. De ændringer, der er nødvendige med henblik på at tilpasse de i særdirektiverne fastsatte normer og metoder til den tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i artikel 8.Artikel 8 1. Kommissionen bistås af et udvalg for tilpasning til den tekniske udvikling af direktivet om teknisk kontrol af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil, i det følgende benævnt »udvalget«; det består af repræsentanter for medlemsstaterne og har en repræsentant for Kommissionen som formand.2. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.3. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyntagen til det pågældende spørgsmåls hastende karakter. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Under afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.4. a) Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.b) Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller hvis der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.Har Rådet efter udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissionen.Artikel 9 1. Kommissionen forelægger senest den 31. december 1998 for Rådet en beretning om gennemførelsen af teknisk kontrol med personbiler ledsaget af sådanne forslag, som måtte være nødvendige, navnlig med hensyn til hyppigheden og indholdet af kontrollen.2. Kommissionen foretager senest tre år efter indførelsen af regelmæssig kontrol med hastighedsbegrænsende anordninger og på basis af de til den tid indhentede erfaringer, en undersøgelse af, om den indførte kontrol er tilstrækkelig til at afsløre hastighedsbegrænsende anordninger, som er defekte, eller som der er foretaget indgreb i, og om de gældende regler bør ændres.Artikel 10 De direktiver, der er opregnet i bilag III, del A, ophæves, uden at dette indskrænker medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til fristerne for gennemførelse og anvendelse i bilag III, del B.Henvisninger til de ophævede direktiver betragtes som henvisninger til nærværende direktiv og skal læses i overensstemmelse med de i bilag IV anførte sammenligningstabeller.Artikel 11 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 9. marts 1998. De underretter straks Kommissionen herom.Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder for at efterkomme dette direktiv.3. Medlemsstaterne vedtager de foranstaltninger, der er nødvendige for at indføre den kontrolordning, der omhandles i dette direktiv.De foranstaltninger, der vedtages, skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.Artikel 12 Direktivet træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 13 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 1996.På Rådets vegneS. BARRETTFormand(1) EFT nr. C 193 af 4. 7. 1996, s. 5 og 31.(2) EFT nr. C 39 af 12. 2. 1996, s. 24.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 29. februar 1996 (EFT nr. C 78 af 18. 3. 1996, s. 27), Rådets fælles holdning af 18. juni 1996 (EFT nr. C 248 af 26. 8. 1996, s. 49) og Europa-Parlamentets afgørelse af 24. oktober 1996 (EFT nr. C 347 af 18. 11. 1996).(4) EFT nr. L 47 af 18. 2. 1977, s. 47. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 94/23/EF (EFT nr. L 147 af 14. 6. 1994, s. 6).(5) Rådets direktiv 71/320/EØF af 26. juli 1971 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om bremseapparater for visse kategorier af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil (EFT nr. L 202 af 6. 9. 1971, s. 37). Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 91/422/EØF (EFT nr. L 233 af 22. 8. 1991, s. 21).(6) Rådets direktiv 92/6/EØF af 10. februar 1992 om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i Fællesskabet (EFT nr. L 57 af 2. 3. 1992, s. 27).BILAG I KØRETØJSKATEGORIER OG TIDSINTERVALLER FOR KONTROL >TABELPOSITION>BILAG II OBLIGATORISKE KONTROLPUNKTER Kontrollen skal mindst foretages på de i nedenstående skema anførte punkter, forudsat at disse vedrører udstyr, som i den pågældende medlemsstat er obligatorisk for det køretøj, der kontrolleres.Den i dette bilag omhandlede kontrol kan foretages uden afmontering af køretøjets dele.Såfremt køretøjet udviser mangler på nedennævnte kontrolpunkter, vedtager medlemsstaternes kompetente myndigheder en procedure for fastsættelse af de betingelser, på hvilke køretøjet kan køre, indtil det opfylder kravene i forbindelse med en ny teknisk kontrol.>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>KØRETØJER I KATEGORI 1, 2, 3, 4, 5 OG 68.2. Udstødning8.2.1. Motorkøretøjer, der er udstyret med motor med styret tænding (benzinmotor)a) Hvis udstødningen ikke kontrolleres af et avanceret emissionskontrolsystem, såsom en trevejskatalysator med lambdasonde:1. Visuel inspektion af udstødningssystemet med henblik på en kontrol af, at der ikke findes nogen utætheder.2. Visuel inspektion af emissionskontrolsystemet, hvis et sådant forefindes, med henblik på en kontrol af, at det nødvendige udstyr forefindes.Når motoren under hensyntagen til fabrikantens anvisninger er blevet driftsvarm, måles udstødningens indhold af kulilte (CO) med motoren i tomgangshastighed (ubelastet).Udstødningsgassens maksimalt tilladte CO-indhold skal svare til det, der er angivet af motorkøretøjsproducenten. Hvis oplysningerne herom ikke foreligger, eller hvis medlemsstaternes kompetente myndigheder beslutter ikke at anvende disse oplysninger som referenceværdi, må udstødningens indhold af CO ikke overstige følgende:- for køretøjer, der er registreret eller taget i brug første gang mellem den dato, hvor medlemsstaterne krævede, at køretøjerne skulle være i overensstemmelse med direktiv 70/220/EØF (1), og den 1. oktober 1986: CO - 4,5 volumenprocent- for køretøjer, der er registreret eller taget i brug første gang efter den 1. oktober 1986: CO - 3,5 volumenprocent.b) Hvis udstødningen kontrolleres af et avanceret emissionskontrolsystem såsom en trevejskatalysator med lambdasonde:1. Visuel inspektion af udstødningssystemet med henblik på en kontrol af, at der ikke findes nogen utætheder, og at alle dele er komplette.2. Visuel inspektion af emissionskontrolsystemet med henblik på en konstatering af, at det nødvendige udstyr forefindes.3. Bestemmelse af effektiviteten af køretøjets emissionskontrolsystem ved måling af lambdaværdien og CO-indholdet af udstødningsgassen i overensstemmelse med punkt 4 eller i overensstemmelse med de af fabrikantens valgte og godkendte fremgangsmåder på tidspunktet for typegodkendelsen. Motoren bør forinden gøres driftsvarm i henhold til motorkøretøjsfabrikantens anvisninger for hver enkelt kontrol.4. Emissioner fra udstødningsrøret - grænseværdier.- Måling ved tomgangshastighed:Udstødningsgassens maksimalt tilladte CO-indhold svarer til det, der er angivet af motorkøretøjsfabrikanten. Hvis disse oplysninger ikke foreligger, må det maksimalt tilladte CO-indhold ikke overstige 0,5 volumenprocent.- Måling ved et højere tomgangsomdrejningstal med ubelastet motor, idet motorens omdrejningstal mindst skal andrage 2 000 min-1.CO indhold: må ikke overstige 0,3 volumenprocent.Lambda: 1 ± 0,03 eller i overensstemmelse med fabrikantens anvisninger.8.2.2. Motorkøretøjer, der er udstyret med kompressionstændingsmotor (dieselmotor)Måling af udstødningsgassens røgtæthed ved et højere omdrejningstal, (ubelastet, dvs. motoren accelereres fra tomgangsomdrejningstallet op til det højeste regulerede omdrejningstal). Røgtæthedsniveauet må ikke overstige det niveau, der er angivet på skiltet i overensstemmelse med direktiv 72/306/EØF (2). Hvis disse oplysninger ikke foreligger, eller hvis medlemsstaternes kontrolmyndigheder beslutter sig til ikke at anvende denne referenceværdi, må følgende grænseværdier for den maksimale absorptionskoefficient ikke overskrides:- indsugningsdieselmotorer: 2,5 m-1,- turboladede dieselmotorer: 3,0 m-1eller tilsvarende værdier, hvis der anvendes en anden form for udstyr end det, der anvendes ved EF-typegodkendelsen.Køretøjer, der er registreret eller taget i brug første gang inden 1. januar 1980, er fritaget for at opfylde disse krav.8.2.3. KontroludstyrKontrollen med motorkøretøjers emissioner kræver anvendelse af kontroludstyr, der gør det muligt at foretage en nøjagtig kontrol af, om køretøjerne overholder de foreskrevne eller af fabrikanten angivne grænseværdier.8.2.4. Hvis en køretøjstype ved EF-typegodkendelse ikke har kunnet overholde de grænseværdier, der er fastsat i dette direktiv, kan medlemsstaterne fastsætte forhøjede grænseværdier for denne køretøjstype på grundlag af bevismateriale fra fabrikanten. De underretter straks Kommissionen herom, som derefter underretter de øvrige medlemsstater.>TABELPOSITION>(1) Rådets direktiv 70/220/EØF af 20. marts 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod luftforurening forårsaget af udstødningsgas fra køretøjsmotorer med styret tænding (EFT, specialudgave 1970 (1), s. 149), Direktivet er senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/12/EF (EFT nr. L 100 af 19. 4. 1994, s. 42)(2) Rådets direktiv 72/306/EØF af 2. august 1972 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emissionen af forurenende stoffer fra dieselmotorer til fremdrift af køretøjer (EFT nr. L 190 af 20. 8. 1972, s. 1). Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 89/491/EØF (EFT nr. L 238 af 15. 8. 1989, s. 43).BILAG III DEL A Direktiver, der ophæves (jf. artikel 10) Rådets direktiv 77/143/EØF af 29. december 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil samt følgende direktiver om ændring heraf:- Rådets direktiv 88/449/EØF- Rådets direktiv 91/225/EØF- Rådets direktiv 91/328/EØF- Rådets direktiv 92/54/EØF- Rådets direktiv 92/55/EØF- Kommissionens direktiv 94/23/EF.DEL B >TABELPOSITION>BILAG IV >TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>


Avis juridique important

|

31986L0560

Rådets trettende direktiv 86/560/EØF af 17. november 1986 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Foranstaltninger til tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret på Fællesskabets område

EF-Tidende nr. L 326 af 21/11/1986 s. 0040 - 0041 den finske specialudgave: kapitel 9 bind 1 s. 0130  den svenske specialudgave: kapitel 9 bind 1 s. 0130

*****  RAADETS  TRETTENDE DIREKTIV  af 17. november 1986  om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - Foranstaltninger til tilbagebetaling af mervaerdiafgift til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret paa Faellesskabets omraade  (86/560/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 99 og 100,  under henvisning til Raadets sjette direktiv 77/388/EOEF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - Det faelles mervaerdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (1), saerlig artikel 17, stk. 4,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (2),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (3),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (4), og  ud fra foelgende betragtninger:  I direktiv 79/1072/EOEF (5) vedroerende foranstaltninger til tilbagebetaling af mervaerdiafgift til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i indlandet, er det i artikel 8 bestemt, at »for saa vidt angaar afgiftspligtige personer, der ikke er etableret paa Faellesskabets omraade, har hver medlemsstat ret til ikke at yde disse tilbagebetaling eller til at stille saerlige betingelser herfor«;  det boer sikres, at Faellesskabets handelsforbindelser med tredjelande udvikler sig harmonisk paa baggrund af bestemmelserne i direktiv 79/1072/EOEF og under hensyntagen til de forskellligartede forhold i de enkelte tredjelande;  visse former for svig og unddragelse i forbindelse med skatter og afgifter maa undgaas -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I dette direktiv forstaas ved:  1. »afgiftspligtig person, der ikke er etableret paa Faellesskabets omraade«, enhver i artikel 4, stk. 1, i direktiv 77/388/EOEF omhandlet afgiftspligtig, som i den i artikel 3, stk. 1, i naervaerende direktiv omhandlede periode paa det paagaeldende omraade hverken har haft hjemsted for sin oekonomiske virksomhed eller et fast forretningssted, hvorfra virksomheden er blevet udoevet, eller, i mangel af et saadant hjemsted eller fast forretningssted, sin bopael eller sit saedvanlige opholdssted, og som i samme tidsrum ikke har leveret goder eller praesteret saadanne tjenesteydelser, der maa betragtes som foregaaet i den i artikel 2 omhandlede medlemsstat, med undtagelse af:  a) transportydelser og tjenesteydelser i tilknytning til disse transportydelser, som i medfoer af artikel 14, stk. 1, litra i), artikel 15 eller artikel 16, stk. 1, afsnit B, C og D, i direktiv 77/388/EOEF er afgiftsfritaget,  b) tjenesteydelser i tilfaelde, hvor afgiften kun paahviler aftageren i medfoer af artikel 21, stk. 1, litra b), i direktiv 77/388/EOEF;  2. »Faellesskabets omraade«, medlemsstaternes omraader, hvor direktiv 77/388/EOEF finder anvendelse.  Artikel 2  1. Med forbehold af artikel 3 og 4, tilbagebetaler hver enkelt medlemsstat paa de i det foelgende fastsatte vilkaar til enhver afgiftspligtig person, der ikke er etableret paa Faellesskabets omraade, den mervaerdiafgift, som er blevet opkraevet for tjenesteydelser eller loesoere, der er leveret ham i indlandet af andre afgiftspligtige personer, eller som han er blevet paalagt ved indfoersel af goder til landet, i det omfang disse goder og disse tjenesteydelser anvendes i forbindelse med de i artikel 17, stk. 3, litra a) og b), i direktiv 77/388/EOEF omhandlede transaktioner eller de i artikel 1, nr. 1, litra b), i naervaerende direktiv omhandlede tjenesteydelser.  2. Medlemsstaterne kan goere den i stk. 1 omhandlede tilbagebetaling betinget af, at tredjelande yder tilsvarende fordele med hensyn til omsaetningsafgifter.  3. Medlemsstaterne kan kraeve, at der udpeges en repraesentant over for skatte- og afgiftsmyndighederne.  Artikel 3  1. Den tilbagebetaling, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, sker efter ansoegning fra den afgiftspligtige person. Medlemsstaterne fastsaetter de naermere bestemmelser for ansoegningens indgivelse, herunder fristerne, den periode, som ansoegningen skal omfatte, den myndighed, der har kompetence til at modtage den, samt det mindste beloeb, der kan begaeres tilbagebetalt. De fastsaetter ligeledes de naermere bestemmelser for tilbagebetalingen, herunder fristerne. De paalaegger ansoegeren de forpligtelser, hvis opfyldelse er en noedvendig forudsaetning for at kunne vurdere, om ansoegningen er berettiget, og for at kunne hindre svig, navnlig godtgoerelse af, at han udoever en form for oekonomisk aktivitet som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i direktiv 77/388/EOEF. Ansoegeren skal afgive en skriftlig erklaering om, at han i det fastsatte tidsrum ikke har udfoert nogen transaktion, som ikke opfylder de i artikel 1, nr. 1, i naervaerende direktiv fastsatte betingelser.  2. Tilbagebetaling maa ikke finde sted paa gunstigere betingelser end dem, der gaelder for afgiftspligtige personer fra Faellesskabet.  Artikel 4  1. For saa vidt angaar dette direktiv fastsaettes retten til tilbagebetaling efter bestemmelserne i artikel 17 i direktiv 77/388/EOEF, saaledes som denne finder anvendelse i den medlemsstat, der foretager tilbagebetalingen.  2. Medlemsstaterne kan dog udelukke visse udgifter eller underkaste tilbagebetalingen yderligere betingelser.  3. Dette direktiv finder ikke anvendelse paa leveringer af goder, som er fritaget eller kan fritages for afgifter i henhold til artikel 15, nr. 2, i direktiv 77/388/EOEF.  Artikel 5  1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette dirketiv senest den 1. januar 1988. Dette direktiv vedroerer kun ansoegninger om tilbagebetaling af mervaerdiafgift paa koeb af goder eller tjenesteydelser, der er faktureret, eller paa indfoersler, der er foretaget, fra og med dette tidspunkt.  2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv, og underretter den om deres benyttelse af den mulighed, der er fastsat i artikel 2, stk. 2. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom.  Artikel 6  Kommissionen forelaegger, efter hoering af medlemsstaterne og inden for en frist paa tre aar fra den i artikel 5 naevnte dato, Raadet og Europa-Parlamentet en rapport om gennemfoerelsen af dette direktiv, saerlig for saa vidt angaar anvendelsen af artikel 2, stk. 2.  Artikel 7  Artikel 17, stk. 4, sidste punktum, i direktiv 77/388/EOEF og artikel 8 i direktiv 79/1072/EOEF har i hver enkelt medlemsstat ikke gyldighed fra datoen for ivaerksaettelsen af naervaerende direktiv, dog under alle omstaendigheder senest fra den i artikel 5 naevnte dato.  Artikel 8  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 17. november 1986.  Paa Raadets vegne  N. LAWSON  Formand  (1) EFT nr. L 145 af 13. 6. 1977, s . 1.  (2) EFT nr. C 223 af 27. 8. 1982, s. 5, og  EFT nr. C 196 af 23. 7. 1983, s. 6.  (3) EFT nr. C 161 af 20. 6. 1983, s. 111.  (4) EFT nr. C 176 af 4. 7. 1983, s. 22.  (5) EFT nr. L 331 af 27. 12. 1979, s. 11.


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/24/EF af 23. april 2009 om retlig beskyttelse af edb-programmer (kodificeret udgave) (EØS-relevant tekst)

text:
               5.5.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 111/16

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/24/EF
   af 23. april 2009
   om retlig beskyttelse af edb-programmer
   (kodificeret udgave)
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Indholdet af Rådets direktiv 91/250/EØF af 14. maj 1991 om retlig beskyttelse af edb-programmer (3) er blevet ændret (4). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.

               (2)

               Udviklingen af edb-programmer forudsætter en investering af betydelige menneskelige, tekniske og finansielle ressourcer, mens edb-programmer kan kopieres til en brøkdel af de omkostninger, der er forbundet med en selvstændig udvikling af dem.

               (3)

               Edb-programmer spiller en stadig større rolle inden for en lang række industrier, og edb-programteknologi kan derfor betragtes som værende af fundamental betydning for Fællesskabets industrielle udvikling.

               (4)

               Visse forskelle i den retlige beskyttelse, som edb-programmer nyder i henhold til medlemsstaternes lovgivning, har en direkte og negativ indvirkning på det indre markeds funktion for så vidt angår edb-programmer.

               (5)

               Eksisterende forskelle med en sådan negativ virkning bør fjernes og nye forskelle undgås, mens forskelle uden mærkbar negativ virkning på det indre markeds funktion ikke behøver at blive fjernet eller forhindret i at opstå.

               (6)

               Fællesskabets retlige ramme for beskyttelsen af edb-programmer kan derfor i første omgang begrænses til fastsættelse af, at medlemsstaterne skal give edb-programmer ophavsretlig beskyttelse som litterære værker, samt til fastsættelse af, hvem og hvad der skal beskyttes, hvilke enerettigheder de beskyttede personer kan påberåbe sig som hjemmel for at tillade eller forbyde visse handlinger, samt hvor lang tid beskyttelsen skal vare.

               (7)

               I dette direktiv omfatter betegnelsen »edb-program« programmer i enhver form, herunder programmer inkorporeret i datamater. Betegnelsen omfatter også forberedende designarbejde, der fører til udviklingen af et edb-program, under forudsætning af at det forberedende arbejde er af en sådan karakter, at et edb-program på et senere stadium kan være resultatet heraf.

               (8)

               De kriterier, der skal lægges til grund for at afgøre, om et edb-program er et originalt værk eller ej, bør ikke omfatte afprøvning af edb-programmets kvalitetsmæssige eller æstetiske værdi.

               (9)

               Fællesskabet går fuldt ud ind for at fremme international standardisering.

               (10)

               Edb-programmets funktion er at kommunikere og arbejde sammen med andre komponenter i et edb-system og med brugere, og med henblik herpå er en logisk og i givet fald en fysisk sammenkobling og interaktion nødvendig, for at alle programmel- og maskineldele kan arbejde sammen med andet programmel og maskinel samt med brugerne på den måde, det er hensigten, det skal fungere. De dele af et edb-program, som tilvejebringer denne sammenkobling og interaktion mellem komponenterne i et system, benævnes normalt »grænseflader«. Denne funktionelle sammenkobling og interaktion benævnes normalt »interoperabilitet«; driftskompatibilitet kan defineres som evnen til at udveksle data og gensidigt gøre brug af de udvekslede data.

               (11)

               For at undgå tvivl skal det præciseres, at det kun er et edb-programs udtryksform, der er beskyttet, og at de idéer og principper, som ligger til grund for elementerne i et edb-program, herunder dem, der ligger til grund for grænsefladerne, ikke nyder ophavsretlig beskyttelse i henhold til dette direktiv. I overensstemmelse med dette ophavsretsprincip er idéer og principper, i det omfang logik, algoritmer og programmeringssprog omfatter disse idéer og principper, ikke beskyttet i henhold til dette direktiv. I henhold til medlemsstaternes lovgivning og retspraksis og de internationale ophavsretskonventioner skal sådanne idéers og princippers udtryksform beskyttes ophavsretligt.

               (12)

               I dette direktiv forstås ved udtrykket »udlejning«, at et edb-program eller en kopi heraf bliver stillet til rådighed til benyttelse i et begrænset tidsrum med henblik på fortjeneste; udtrykket omfatter ikke offentligt udlån, som dermed falder uden for direktivets rækkevidde.

               (13)

               Ophavsmandens eneret til at hindre uretmæssig reproduktion af sit værk bør, når der er tale om edb-programmer, underlægges en begrænset undtagelse med henblik på at tillade reproduktion, der er teknisk nødvendig for, at det pågældende program kan benyttes af den, der lovligt har erhvervet det. Dette betyder, at handlinger som indlæsning og kørsel, der er nødvendige for anvendelsen af en kopi af et program, som er lovligt erhvervet, herunder rettelse af fejl deri, ikke må forbydes ved aftale. Når intet særligt er aftalt, herunder når en kopi af et program er solgt, må enhver anden handling, der er nødvendig for anvendelsen af kopien af et program, udføres i overensstemmelse med dens formål af den, der lovligt har erhvervet kopien.

               (14)

               En person, der har ret til at benytte et edb-program, bør ikke hindres i at udføre handlinger, der er nødvendige for at besigtige, undersøge eller afprøve, hvordan edb-programmet fungerer, forudsat at sådanne handlinger ikke krænker ophavsretten til edb-programmet.

               (15)

               Uretmæssig reproduktion, oversættelse, bearbejdelse eller omarbejdelse af formen af den kode, hvori en kopi af et edb-program er gjort tilgængelig, udgør en krænkelse af ophavsmandens enerettigheder. Imidlertid kan der forekomme situationer, hvor en sådan reproduktion af et edb-programs kode og oversættelse af kodens form er en forudsætning for at skaffe de oplysninger, der er nødvendige for at tilvejebringe interoperabilitet mellem et selvstændigt udviklet edb-program og andre edb-programmer. Under disse ganske bestemte omstændigheder skal det derfor betragtes som lovligt og i overensstemmelse med god forretningsskik, at en person, der har ret til at benytte et edb-program, eller en person, der handler på dennes vegne, foretager reproduktion og oversættelse, og dette skal derfor anses for ikke at kræve rettighedshaverens tilladelse. Formålet med denne undtagelse er at gøre det muligt at forbinde alle komponenter i et edb-system, herunder komponenter af forskellige fabrikater, således at de kan arbejde sammen. Denne undtagelse fra ophavsmandens eneret må ikke benyttes på en måde, som gør indgreb i rettighedshaverens legitime interesser eller er i modstrid med den normale udnyttelse af edb-programmet.

               (16)

               En ophavsretlig beskyttelse af edb-programmer bør ikke være til hinder for, at andre beskyttelsesformer kan finde anvendelse, når omstændighederne taler herfor. Dog bør aftalemæssige bestemmelser, der strider mod dette direktivs bestemmelser om dekompilering eller mod undtagelserne i dette direktiv med hensyn til sikkerhedskopiering og besigtigelse, undersøgelse og afprøvning af et edb-program, være ugyldige.

               (17)

               Bestemmelserne i dette direktiv berører ikke anvendelsen af konkurrencereglerne i artikel 81 og 82 i traktaten, når en leverandør med en dominerende stilling afslår at gøre oplysninger, der er nødvendige for at opnå interoperabilitet som defineret i dette direktiv, tilgængelige.

               (18)

               Bestemmelserne i dette direktiv bør ikke berøre allerede vedtagne fællesskabsretlige særbestemmelser om offentliggørelse af grænseflader inden for telekommunikationssektoren eller for Rådets beslutninger om standardisering inden for informationsteknologi og telekommunikation.

               (19)

               Dette direktiv berører ikke de undtagelser, der i medfør af Berner-konventionen er fastsat i de nationale lovgivninger, vedrørende spørgsmål, som direktivet ikke dækker.

               (20)

               Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Beskyttelsens genstand
   1.   I henhold til bestemmelserne i dette direktiv skal medlemsstaterne give edb-programmer ophavsretlig beskyttelse som litterære værker efter Berner-konventionen til værn for litterære og kunstneriske værker. I dette direktiv omfatter udtrykket »edb-program« forberedende designmateriale hertil.
   2.   Beskyttelsen i henhold til dette direktiv finder anvendelse på enhver form, hvori et edb-program udtrykkes. Idéer og principper, som ligger til grund for de enkelte elementer i et edb-program, herunder sådanne idéer og principper, som ligger til grund for dets grænseflader, nyder ikke ophavsretlig beskyttelse efter dette direktiv.
   3.   Et edb-program skal nyde beskyttelse, hvis det er originalt i den forstand, at det er ophavsmandens egen intellektuelle frembringelse. Der gælder ikke andre kriterier for, om et edb-program er berettiget til beskyttelse.
   4.   Bestemmelserne i dette direktiv finder også anvendelse på edb-programmer, der er udviklet før den 1. januar 1993, men berører ikke handlinger, der er afsluttet, og rettigheder, der er erhvervet, inden denne dato.
   Artikel 2
   Ophavsmanden til et program
   1.   Ophavsmanden til et edb-program er den fysiske person eller den gruppe af fysiske personer, der har udviklet edb-programmet, eller, hvis medlemsstatens lovgivning tillader det, den juridiske person, der i henhold til denne lovgivning anerkendes som rettighedshaver.
   Hvis en medlemsstats lovgivning anerkender kollektive værker, betragtes den person, som i henhold til medlemsstatens lovgivning anses for at have frembragt værket, som ophavsmand hertil.
   2.   Er et edb-program udviklet af flere fysiske personer i fællesskab, besidder disse personer enerettighederne i fællesskab.
   3.   Er et edb-program udviklet af en arbejdstager under udførelsen af dennes arbejde eller efter arbejdsgiverens anvisninger, er arbejdsgiveren eneberettiget til at udøve alle de økonomiske rettigheder, der er knyttet til det således udviklede edb-program, medmindre andet fastsættes ved aftale.
   Artikel 3
   Den beskyttede personkreds
   Beskyttelse skal indrømmes alle fysiske og juridiske personer, der er beskyttelsesberettigede i henhold til den nationale ophavsretslovgivning, der finder anvendelse på litterære værker.
   Artikel 4
   De enkelte enerettigheder
   1.   Uden at dette berører bestemmelserne i artikel 5 og 6, skal den eneret, som tilkommer rettighedshaveren som defineret i artikel 2, omfatte ret til at foretage eller tillade:

               a)

               varig eller midlertidig, hel eller delvis reproduktion af et edb-program på en hvilken som helst måde og i en hvilken som helst form; hvis indlæsning, visning på skærm, kørsel, overførsel eller lagring af edb-programmet nødvendiggør reproduktion af edb-programmet, forudsætter en sådan reproduktion rettighedshaverens tilladelse

               b)

               oversættelse, bearbejdelse, arrangement og enhver anden omformet gengivelse af et edb-program samt reproduktion af resultaterne heraf, uden at dette berører de rettigheder, som tilkommer den person, som omformer programmet

               c)

               enhver form for offentlig spredning, herunder udlejning, af det originale edb-program eller kopier deraf.

         2.   Første gang en kopi af et edb-program sælges i Fællesskabet af rettighedshaveren eller med dennes tilladelse, er rettighedshaverens ret til at sprede den pågældende kopi inden for Fællesskabet udtømt, med undtagelse af retten til at udøve kontrol med yderligere udlejning af edb-programmet eller af en kopi deraf.
   Artikel 5
   Undtagelser fra enerettighederne
   1.   Medmindre andet udtrykkeligt er fastsat ved aftale, kræver de i artikel 4, stk. 1, litra a) og b), nævnte handlinger ikke tilladelse fra rettighedshaveren, når de er nødvendige for, at den, der retmæssigt har erhvervet edb-programmet, kan benytte det efter dets formål, herunder til korrektion af fejl.
   2.   Det kan ikke ved aftale forhindres, at en person, der har ret til at benytte et edb-program, laver en sikkerhedskopi, for så vidt det er nødvendigt for denne benyttelse.
   3.   Den, der har ret til at benytte en kopi af et edb-program, kan uden rettighedshaverens tilladelse besigtige, undersøge eller afprøve edb-programmet for at fastslå, hvilke idéer og principper der ligger til grund for de enkelte elementer af edb-programmet, hvis dette sker i forbindelse med sådanne handlinger som indlæsning, visning på skærm, kørsel, overførsel eller lagring af edb-programmet, som han er berettiget til at udføre.
   Artikel 6
   Dekompilering
   1.   Rettighedshaverens tilladelse kræves ikke, når reproduktion af koden eller oversættelse af kodens form som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra a) og b), er en forudsætning for at skaffe de oplysninger, der er nødvendige for at tilvejebringe interoperabilitet mellem et selvstændigt udviklet edb-program og andre edb-programmer, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:

               a)

               handlingerne udføres af licenshaveren eller af en anden person, der har ret til at benytte en kopi af et edb-program, eller på disses vegne af en person, der har tilladelse hertil

               b)

               de oplysninger, der er nødvendige for at tilvejebringe interoperabilitet, har ikke tidligere været let og hurtigt tilgængelige for de i litra a) nævnte personer

               c)

               handlingerne er begrænset til de dele af det oprindelige edb-program, der er nødvendige for at opnå interoperabilitet.

         2.   Bestemmelserne i stk. 1 må ikke åbne mulighed for, at oplysninger indhentet i forbindelse med anvendelse heraf:

               a)

               benyttes til andre formål end at gøre det selvstændigt udviklede edb-program interoperabelt

               b)

               videregives til tredjemand, undtagen når dette er nødvendigt for at gøre det selvstændigt udviklede edb-program interoperabelt, eller

               c)

               benyttes til udvikling, fremstilling eller markedsføring af et edb-program, der i sin udtryksform i vid udstrækning svarer til det oprindelige, eller til nogen som helst anden handling, som krænker ophavsretten.

         3.   I overensstemmelse med bestemmelserne i Berner-konventionen til værn for litterære og kunstneriske værker må bestemmelserne i denne artikel ikke fortolkes således, at de finder anvendelse på en måde, som på urimelig måde gør indgreb i rettighedshaverens legitime interesser eller er i modstrid med den normale udnyttelse af edb-programmet.
   Artikel 7
   Særlige beskyttelsesforanstaltninger
   1.   Uden at det berører artikel 4, 5 og 6, træffer medlemsstaterne i overensstemmelse med deres nationale lovgivning passende foranstaltninger over for en person, som foretager en af de følgende handlinger:

               a)

               enhver form for omsætning af en kopi af et edb-program, når den pågældende ved eller har grund til at tro, at det er en ulovlig kopi

               b)

               besiddelse i kommercielt øjemed af en kopi af et edb-program, når den pågældende ved eller har grund til at tro, at det er en ulovlig kopi

               c)

               enhver form for omsætning eller besiddelse i kommercielt øjemed af et hvilket som helst middel, hvis eneste formål er at lette ulovlig fjernelse eller omgåelse af tekniske indretninger, som måtte være blevet anvendt til at beskytte et edb-program.

         2.   En ulovlig kopi af et edb-program skal beslaglægges i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats lovgivning.
   3.   Medlemsstaterne kan fastsætte, at de i stk. 1, litra c), omhandlede midler skal beslaglægges.
   Artikel 8
   Fortsat anvendelse af andre retsforskrifter
   Bestemmelserne i dette direktiv berører ikke anvendelsen af andre retsforskrifter vedrørende f.eks. patenter, varemærker, illoyal konkurrence, forretningshemmeligheder, beskyttelse af halvlederprodukter eller aftalelovgivningen.
   Aftalemæssige bestemmelser, som strider mod artikel 6 eller mod undtagelserne i artikel 5, stk. 2 og 3, er ugyldige.
   Artikel 9
   Meddelelse
   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de nationale bestemmelser, som er udstedt på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 10
   Ophævelse
   Direktiv 91/250/EØF, som ændret ved det direktiv, der er nævnt i bilag I, del A, ophæves hermed, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne.
   Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.
   Artikel 11
   Ikrafttrædelse
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 12
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 23. april 2009.

            På Europa-Parlamentets vegne

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

            På Rådets vegne

         P. NEČAS

            Formand

      (1)  EUT C 204 af 9.8.2008, s. 24.

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 17.6.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 23.3.2009.

      (3)  EFT L 122 af 17.5.1991, s. 42.

      (4)  Jf. bilag I, del A.

      BILAG I
      DEL A

         Ophævet direktiv med ændring

         (jf. artikel 10)

                  Rådets direktiv 91/250/EØF
                  (EFT L 122 af 17.5.1991, s. 42)

                  Rådets direktiv 93/98/EØF
                  (EFT L 290 af 24.11.1993, s. 9)

                  Udelukkende artikel 11, stk. 1

            DEL B

         Frister for gennemførelse i national ret

         (jf. artikel 10)

                  Direktiv

                  Gennemførelsesfrist

                  91/250/EØF

                  31. december 1992

                  93/98/EØF

                  30. juni 1995

      BILAG II

         Sammenligningstabel

                  Direktiv 91/250/EØF

                  Nærværende direktiv

                  Artikel 1, stk. 1, 2 og 3

                  Artikel 1, stk. 1, 2 og 3

                  Artikel 2, stk. 1, første punktum

                  Artikel 2, stk. 1, første afsnit

                  Artikel 2, stk. 1, andet punktum

                  Artikel 2, stk. 1, andet afsnit

                  Artikel 2, stk. 2 og 3

                  Artikel 2, stk. 2 og 3

                  Artikel 3

                  Artikel 3

                  Artikel 4, indledning

                  Artikel 4, stk. 1, indledning

                  Artikel 4, litra a)

                  Artikel 4, stk. 1, litra a)

                  Artikel 4, litra b)

                  Artikel 4, stk. 1, litra b)

                  Artikel 4, litra c), første punktum

                  Artikel 4, stk. 1, litra c)

                  Artikel 4, litra c), andet punktum

                  Artikel 4, stk. 2

                  Artikel 5, 6 og 7

                  Artikel 5, 6 og 7

                  Artikel 9, stk. 1, første punktum

                  Artikel 8, første afsnit

                  Artikel 9, stk. 1, andet punktum

                  Artikel 8, andet afsnit

                  Artikel 9, stk. 2

                  Artikel 1, stk. 4

                  Artikel 10, stk. 1

                  —

                  Artikel 10, stk. 2

                  Artikel 9

                  —

                  Artikel 10

                  —

                  Artikel 11

                  Artikel 11

                  Artikel 12

                  —

                  Bilag I

                  —

                  Bilag II


Avis juridique important

|

31999L0076

Kommissionens direktiv 1999/76/EF af 23. juli 1999 om fastsættelse af fællesskabsanalysemetoder til bestemmelse af lasalocid natrium i foderstoffer (EØS- relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 207 af 06/08/1999 s. 0013 - 0017

KOMMISSIONENS DIREKTIV 1999/76/EFaf 23. juli 1999om fastsættelse af fællesskabsanalysemetoder til bestemmelse af lasalocid natrium i foderstoffer(EØS-relevant tekst)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 70/373/EØF af 20. juli 1970 om indførelse af fællesskabsprøveudtagningsmåder og -analysemetoder for så vidt angår den officielle kontrol med foderstoffer(1), senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, særlig artikel 2, ogud fra følgende betragtninger:(1) Direktiv 70/373/EØF fastsætter, at den officielle kontrol med foderstoffer til konstatering af, om de betingelser, der er fastsat ved lov eller administrative bestemmelser, for foderstoffers beskaffenhed og sammensætning er opfyldt, foretages efter fælles prøveudtagningsmåder og -analysemetoder;(2) desuden foreskriver Rådets direktiv 70/524/EØF af 23. november 1970 om tilsætningsstoffer til foderstoffer(2), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 866/1999(3), at indholdet af lasalocid natrium skal være angivet i mærkningen, hvis dette stof tilsættes til forblandinger og foderstoffer;(3) der bør fastlægges EF-analysemetoder til kontrol af dette stof;(4) de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Foderstofkomité -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Medlemsstaterne foreskriver, at analyserne i forbindelse med den officielle kontrol af indholdet af lasalocid natrium i foderstoffer og forblandinger skal foretages efter de metoder, der er beskrevet i bilaget.Artikel 2Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. januar 2000. De underretter straks Kommissionen herom.De anvender foranstaltningerne fra den 1. februar 2000.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 1999.På Kommissionens vegneFranz FISCHLERMedlem af Kommissionen(1) EFT L 170 af 3.8.1970, s. 2.(2) EFT L 270 af 14.12.1970, s. 1.(3) EFT L 108 af 27.4.1999, s. 20.BILAGBESTEMMELSE AF LASALOCID NATRIUMNatriumsalt af en monocarboxylsyrepolyether, der dannes af Streptomyces lasaliensis1. Formål og anvendelsesområdeMetoden kan benyttes til bestemmelse af lasalocid natrium i foderstoffer og forblandinger. Detektionsgrænsen er 5 mg/kg, bestemmelsesgrænsen er 30 mg/kg.2. PrincipLasalocid natrium ekstraheres af prøven i sur methanol og bestemmes ved omvendt fase højtydende væskekromatografi (HPLC) ved hjælp af en spektrofluorimetrisk detektor.3. Reagenser3.1. Kaliumdihydrogenphosphat (KH2PΟ4)3.2. Orthophosphorsyre, w = 85 %3.3. Orthophosphorsyreopløsning, σ = 20 %23,5 ml ortophosphorsyre (3.2) fortyndes med vand til 100 ml.3.4. 6-methyl-2-heptylamin (1,5-dimethylhexylamin), w = 99 %3.5. Methanol, HPLC-renhed3.6. Saltsyre, ρ20 1,19 g/ml3.7. Phosphatbufferopløsning, c = 0,01 mol/11,36 g KH2PΟ4 (3.1) opløses i 500 ml vand (3.11), og der tilsættes 3,5 ml orthophosphorsyre (3.2) og 10,0 ml 6-methyl-2-heptylamin (3.4). pH-værdien indstilles til 4,0 med orthophosphorsyreopløsning (3.3), og der fortyndes til 1000 ml med vand (3.11).3.8. Sur methanolDer overføres 5,0 ml saltsyre (3.6) til en 1000 ml-målekolbe, tilsættes methanol (3.5) op til mærket og blandes. Denne opløsning skal fremstilles umiddelbart inden anvendelsen.3.9. HPLC-mobil fase, phosphatbuffer-methanolopløsning 5 + 95 (V + V).5 ml phosphatbufferopløsning (3.7) blandes med 95 ml methanol (3.5).3.10. Lasalocid natrium-målestof med garanteret renhed, C34H53Ο8Na (natriumsalt af en monocarboxylsyrepolyether, der dannes af Streptomyces lasaliensis), E763.3.10.1. Lasalocid natrium-standardstamopløsning, 500 μg/ml50 mg lasalocid natrium (3.10) afvejes i en 100 ml målekolbe med en nøjagtighed på 0,1 mg og opløses i sur methanol (3.8), og der fyldes op til mærket med samme opløsningsmiddel og blandes. Denne opløsning skal fremstilles umiddelbart inden anvendelsen.3.10.2. Sekundær standardopløsning af lasalocid natrium, 50 μg/mlDer afpipetteres 10,0 ml standardstamopløsning (3.10.1) i en 100 ml målekolbe, fyldes op til mærket med sur methanol (3.8) og blandes. Denne opløsning skal fremstilles umiddelbart inden anvendelsen.3.10.3. KalibreringsopløsningerDer overføres 1,0, 2,0, 4,0, 5,0 og 10,0 ml sekundær standardopløsning (3.10.2) til en række 50 ml-målekolber. Der fyldes op til mærket med sur methanol (3.8) og blandes. Disse opløsninger svarer til henholdsvis 1,0, 2,0, 4,0, 5,0 og 10,0 μg lasalocid natrium pr. ml. Disse opløsninger skal fremstilles umiddelbart inden anvendelsen.3.11. Vand, HPLC-renhed4. Apparatur4.1. Ultralydbad (eller vandbad med rysteanordning) med temperaturkontrol4.2. Membranfiltre, 0,45 μm4.3. HPLC-udstyr med indsprøjtningssystem, egnet til indsprøjtningsvolumener på 20 μl.4.3.1. Væskekromatografisøjle, 125 mm x 4 mm, omvendt fase C18, 5 μm-pakning eller tilsvarende4.3.2. Spektrofluorimeter med variabel indstilling af excitations- og emissionsbølgelængden5. Fremgangsmåde5.1. Generelt5.1.1. FoderblindprøveTil gennemførelse af genfindingstesten (5.1.2) analyseres en foderblindprøve for at kontrollere, at hverken lasalocid natrium eller interfererende stoffer er til stede. Foderblindprøven bør være af samme type som den prøve, der skal undersøges, og lasalocid natrium eller interfererende stoffer må ikke påvises.5.1.2. GenfindingstestEn genfindingstest bør udføres ved en analyse af foderblindprøven, hvortil der er tilsat en mængde lasalocid natrium svarende til den, som er til stede i prøven. For at nå op på et niveau på 100 mg/kg overføres der 10,0 ml standardstamopløsning (3.10.1) til en 250 ml konisk kolbe, og opløsningen inddampes til ca. 0,5 ml. Der tilsættes 50 g af blindprøven og blandes grundigt, og efter henstand i 10 min. blandes på ny flere gange, inden der fortsættes med ekstraktionstrinet (5.2).Hvis der ikke er en foderblindprøve til rådighed af samme type som prøven (se 5.1.1), kan der alternativt udføres en genfindingstest ved hjælp af standardtilsætningsmetoden. I dette tilfælde tilsættes der til den prøve, som skal analyseres, en mængde lasalocid natrium svarende til den, der allerede er til stede i prøven. Denne prøve analyseres sammen med prøven uden tilsætning, og genfindingen beregnes ved subtraktion.5.2. Ekstraktion5.2.1. FoderstofferMed en nøjagtighed på 0,01 g afvejes fra 5 til 10 g af prøven i en 250 ml konisk kolbe med prop. Der tilsættes 100,0 ml sur methanol (3.8) med pipette. Proppen sættes løst på, og der omrystes forsigtigt, så prøven opslæmmes. Kolben anbringes i ultralydbad (4.1) ved ca. 40 °C i 20 min., hvorefter den fjernes og afkøles til omgivelsestemperatur. Kolben henstilles i ca. 1 time, indtil opslæmningen har bundfældet sig, hvorpå en prøveportion filtreres gennem et 0,45 μm-membranfilter (4.2) ned i en egnet beholder. Der fortsættes med HPLC-bestemmelsen (5.3).5.2.2. ForblandingerMed en nøjagtighed på 0,001 g afvejes ca. 2 g af den uformalede forblanding i en 250 ml-målekolbe. Der tilsættes 100,0 ml sur methanol (3.8) og omrystes forsigtigt, så prøven opslæmmes. Kolben anbringes i ultralydbad (4.1) ved ca. 40 °C i 20 min., hvorpå den fjernes og afkøles til omgivelsestemperatur. Der fortyndes op til mærket med sur methanol (3.8) og blandes grundigt. Kolben henstilles i 1 time, indtil opslæmningen har bundfældet sig, hvorpå en prøveportion filtreres på et 0,45 μm-membranfilter (4.2). En passende mængde af det klare filtrat fortyndes med sur methanol (3.8), så der fremkommer en endelig prøveopløsning, som indeholder ca. 4 μg/ml lasalocid natrium. Der fortsættes med HPLC-bestemmelsen (5.3).5.3. HPLC-bestemmelse5.3.1. ParametreFølgende betingelser er vejledende, idet andre betingelser kan anvendes, forudsat at de giver tilsvarende resultater:>TABELPOSITION>Stabiliteten af det kromatografiske system kontrolleres, idet kalibreringsopløsningen (3.10.3) med 4,0 μg/ml indsprøjtes flere gange, indtil der opnås konstante tophøjder (eller arealer) og retentionstider.5.3.2. KalibreringskurveHver kalibreringsopløsning (3.10.3) indsprøjtes flere gange, og middeltophøjderne (-arealerne) bestemmes for hver koncentration. En kalibreringskurve afbildes med middeltophøjderne (-arealerne) som ordinat og de tilsvarende koncentrationer i μ/ml som abscisse.5.3.3. PrøveopløsningPrøveekstrakterne fra 5.2.1 eller 5.2.2 indsprøjtes flere gange med samme volumen som kalibreringsopløsningens, og middeltophøjderne (-arealerne) for lasalocid natrium-toppene bestemmes.6. Beregning af resultaterneUd fra middeltophøjden (-arealet), der er frembragt ved indsprøjtning af prøveopløsningen (5.3.3), bestemmes koncentrationen af lasalocid natrium (μg/ml) ud fra kalibreringskurven.6.1. FoderstofferIndholdet af lasalocid natrium, w (mg/kg), i prøven beregnes efter følgende formel:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>hvor:β= lasalocid natriumkoncentrationen af prøveopløsningen (5.2.1) i μg/mlV1= volumen af prøveekstrakten ifølge 5.2.1 i ml (dvs. 100)m= masse af prøveportionen i g.6.2. ForblandingerIndholdet af lasalocid natrium, w (mg/kg), i prøven beregnes efter følgende formel:>REFERENCE TIL EN GRAFIK>hvor:β= lasalocid natriumkoncentrationen af prøveopløsningen (5.2.2) i μg/mlV2= volumen af prøveekstrakten ifølge 5.2.2 i ml (dvs. 250)f= fortyndingsfaktor ifølge 5.2.2m= masse af prøveportionen i g.7. Validering af resultaterne7.1. IdentitetMetoder baseret på spektrofluorimetri er mindre udsatte for interferens end metoder, hvor der anvendes UV-detektion. Analysandens identitet kan bekræftes ved co-kromatografi.7.1.1. Co-kromatografiEn prøveekstrakt (5.2.1 eller 5.2.2) tilsættes en passende mængde kalibreringsopløsning (3.10.3). Den tilsatte mængede lasalocid natrium bør svare til den mængde lasalocid natrium, der er fundet i prøveekstrakten. Kun højden af lasalocid natriumtoppen må være blevet forstærket, svarende til den tilsatte mængde lasalocid natrium og fortyndingen af ekstrakten. Topbredden i den halve højde skal ligge inden for +- 10 % af bredden af den oprindelige top for den uforstærkede prøveekstrakt.7.2. RepeterbarhedForskellen mellem resultaterne af to parallelbestemmelser udført på samme prøve må ikke overstige:- 15 % i forhold til den største værdi for indhold af lasalocid natrium fra 30 til 100 mg/kg- 15 mg/kg for indhold af lasalocid natrium fra 100 til 200 mg/kg- 7,5 % i forhold til den største værdi for indhold af lasalocid natrium på over 200 mg/kg.7.3. GenfindingFor den forstærkede foder(blind)prøve skal genfindingen være mindst 80 %. For de forstærkede forblandingsprøver skal genfindingen være mindst 90 %.8. Resultater af en ringanalyseDer er gennemført en ringanalyse(1), hvor 2 forblandinger (prøve 1 og 2) og 5 foderstoffer (prøve 3-7) blev analyseret af 12 laboratorier. Der blev udført dobbeltbestemmelse på hver prøve. Resultaterne er vist i nedenstående tabel:>TABELPOSITION>L= antal laboratorier.n= antal enkeltresultater.Sr= standardafvigelse for repeterbarhed.SR= standardafvigelse for reproducerbarhed.CVr= variationskoefficient for repeterbarhed, %.CVR= variationskoefficient for reproducerbarhed, %.(1) Analyst, 1995, 120, 2175-2180.