title: Kommissionens direktiv 2004/79/EF af 4. marts 2004 om tilpasning af direktiv 2002/94/EF på området beskatning som følge af Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse

text:
               1.5.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 168/68

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2004/79/EF
   af 4. marts 2004
   om tilpasning af direktiv 2002/94/EF på området beskatning som følge af Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse (1), særlig artikel 2, stk. 3,
   under henvisning til akten vedrørende Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse (2), særlig artikel 57, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               For visse retsakter, som fortsat er gyldige efter den 1. maj 2004, og som skal tilpasses på grund af tiltrædelsen, er de nødvendige tilpasninger ikke foretaget i tiltrædelsesakten af 2003, eller de er foretaget men kræver yderligere tilpasninger. Alle disse tilpasninger skal vedtages inden tiltrædelsen for at kunne anvendes fra tiltrædelsen.

               (2)

               Ifølge artikel 57, stk. 2, i tiltrædelsesakten vedtages sådanne tilpasninger af Kommissionen i alle tilfælde, hvor Kommissionen har vedtaget den oprindelige retsakt.

               (3)

               Kommissionens direktiv 2002/94/EF (3) bør derfor ændres tilsvarende —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Direktiv 2002/94/EF ændres som angivet i bilaget.
   Artikel 2
   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest på tiltrædelsestidspunktet. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft under forudsætning af og på datoen for ikrafttrædelsen af traktaten om Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 4. marts 2004.

            På Kommissionens vegne

         Günter VERHEUGEN

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 236 af 23.9.2003, s. 17.

      (2)  EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33.

      (3)  EFT L 337 af 13.12.2002, s. 41.

      BILAG
      BESKATNING
      Kommissionens direktiv 2002/94/EF af 9. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i Rådets direktiv 76/308/EØF om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med visse bidrag, afgifter, skatter og andre foranstaltninger.
      I bilag IV affattes kolonnen til venstre under overskriften »Medlemsstat« således:

                  »Belgique/België

                  Česká Republika

                  Danmark

                  Deutschland

                  Eesti

                  Eλλάδα

                  España

                  France

                  Ireland

                  Italia

                  Kύπρος

                  Latvija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Magyarország

                  Malta

                  Nederland

                  Österreich

                  Polska

                  Portugal

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Finland/Suomi

                  Sverige

                  United Kingdom«


title: Kommissionens direktiv (EU) 2017/898 af 24. maj 2017 om ændring af tillæg C til bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF om sikkerhedskrav til legetøj med henblik på vedtagelse af specifikke grænseværdier for kemikalier anvendt i legetøj for så vidt angår bisphenol A (EØS-relevant tekst. )

text:
               25.5.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 138/128

         KOMMISSIONENS DIREKTIV (EU) 2017/898
   af 24. maj 2017
   om ændring af tillæg C til bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF om sikkerhedskrav til legetøj med henblik på vedtagelse af specifikke grænseværdier for kemikalier anvendt i legetøj for så vidt angår bisphenol A
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF af 18. juni 2009 om sikkerhedskrav til legetøj (1), særlig artikel 46, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I direktiv 2009/48/EF fastlægges generelle krav til kemiske stoffer, der er klassificeret som kræftfremkaldende, mutagene eller reproduktionstoksiske i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 (2). I tillæg C til bilag II til direktiv 2009/48/EF fastsættes specifikke grænseværdier for kemikalier anvendt i legetøj beregnet til børn under 36 måneder eller andet legetøj, der er beregnet på at blive puttet i munden.

               (2)

               Den specifikke grænseværdi for bisphenol A (CAS-nummer 80-05-7) er 0,1 mg/l (migrationsværdi). I europæisk standard EN 71-10:2005 (prøveforberedelse) og EN 71-11:2005 (måling) fastsættes de relevante prøvningsmetoder.

               (3)

               EN 71-10:2005 kræver at 10 cm2 legetøjsmateriale ekstraheres med 100 ml vand i en time. Da den specifikke grænseværdi er på 0,1mg/l, må der således under ekstraheringen maximalt migrere 0,01 mg bisphenol A ud af legetøjsmaterialet.

               (4)

               Kommissionen nedsatte Ekspertgruppen for Sikkerhedskrav til Legetøj, der har til opgave at rådgive Kommissionen i forbindelse med udarbejdelsen af lovgivningsmæssige forslag og politiske initiativer vedrørende sikkerhedskrav til legetøj. Ekspertgruppens undergruppe »Kemikalier« har til opgave at rådgive vedrørende kemiske stoffer, der kan anvendes i legetøj. Ved mødet den 1. oktober 2015 fandt undergruppen »Kemikalier« under Ekspertgruppen for Sikkerhedskrav til Legetøj, at ved at anvende den specifikke grænseværdi og prøvningsmetoder som fastsat ovenfor leder det til en eksponering på 3 mikrogram per kilogram kropsvægt pr. dag hos et barn på 10 kg gennem 3 timers daglig oral adfærd.

               (5)

               Nye data om bisphenol A og avancerede metodologier førte til, at Ekspertpanelet for Materialer, der Kommer i Berøring med Fødevarer, Enzymer, Smagsstoffer og Hjælpestoffer, der Anvendes i Fødevarer (CEF) under Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) fastsatte et »midlertidigt« tolerabelt dagligt indtag (TDI) af bisphenol A på 4 mikrogram per kilogram kropsvægt pr. dag (3). CEF mente, at TDI'et skulle være midlertidigt, indtil der foreligger et resultat af et langtidsforsøg med rotter, involverende prænatal såvel som postnatal eksponering for bisphenol A, der i øjeblikket udføres af National Toxicology Programme of the United States Food and Drug Administration.

               (6)

               I betragtning af ovenstående anbefalede undergruppen »Kemikalier« under Ekspertgruppen for Sikkerhedskrav til Legetøj ved mødet den 1. oktober 2015, at bisphenol A i legetøj begrænses til 0,04 mg/l (migrationsgrænse), når det testes i overensstemmelse med EN 71-10:2005 og EN 71-11:2005, ud fra antagelsen af et barn på 10 kilo, 3 timers daglig oral adfærd, 10 cm2 oralt eksponeret areal på legetøjet og en allokering af 10 % af det midlertidige TDI for et barns eksponering for bisphenol A fra legetøj. Ekspertgruppen for Sikkerhedskrav til Legetøj støttede denne anbefaling ved deres møde den 14. januar 2016.

               (7)

               Ved Kommissionens forordning (EU) nr. 10/2011 (4) fastsættes en specifik migrationsværdi for bisphenol A som en monomer til anvendelse i visse materialer i kontakt med fødevarer og et forbud imod anvendelse af bisphenol A ved fremstillingen af polycarbonatsutteflasker, men de grundlæggende antagelser for at udlede migrationsværdien og nedlægge forbuddet adskiller sig fra antagelserne for migrationsværdien for bisphenol A i legetøj.

               (8)

               I betragtning af den tilgængelige videnskabelige dokumentation og under hensyntagen til forskellene mellem legetøj og materialer i kontakt med fødevarer er den nuværende specifikke grænseværdi af bisphenol A i legetøj for høj og bør revideres.

               (9)

               Bisphenol A's virkninger vurderes i videnskabelige fora. Om end det kan blive nødvendigt at revurdere migrationsværdien, hvis ny videnskabelig information bliver tilgængelig i fremtiden, bør værdien, der afspejler nuværende videnskabelig viden, fastsættes, således at den sikrer tilstrækkelig beskyttelse af børn.

               (10)

               Tillæg C til bilag II til direktiv 2009/48/EF bør derfor ændres.

               (11)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelsen fra Ekspertgruppen for Sikkerhedskrav til Legetøj, nedsat i medfør af artikel 47 i direktiv 2009/48/EF —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Tabellen i tillæg C til bilag II til direktiv 2009/48/EF affattes således:

                  »Bisphenol A

                  80-05-7

                  0,04 mg/l (migrationsværdi) i overensstemmelse med metoderne fastlagt i EN 71-10:2005 og EN 71-11:2005.«

   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 25. november 2018 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser.
   De anvender disse love og bestemmelser fra den 26. november 2018.
   Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. maj 2017.

            På Kommissionens vegne

         Jean-Claude JUNCKER

            Formand

      (1)  EUT L 170 af 30.6.2009, s. 1.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 af 16. december 2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger og om ændring og ophævelse af direktiv 67/548/EØF og 1999/45/EF og om ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 (EUT L 353 af 31.12.2008, s. 1).

      (3)  EFSA's Ekspertpanel for Materialer, der Kommer i Berøring med Fødevarer, Enzymer, Smagsstoffer og Hjælpestoffer, der Anvendes i Fødevarer (CEF) (2015) Scientific Opinion on the risks to public health related to the presence of bisphenol A (BPA) in foodstuffs: PART II — Toxicological assessment and risk characterisation. EFSA Journal 2015;13(1):3978, s. 196
   http://www.efsa.europa.eu/sites/default/files/scientific_output/files/main_documents/3978part2.pdf

      (4)  Kommissionens forordning (EU) nr. 10/2011 af 14. januar 2011 om plastmaterialer og -genstande bestemt til kontakt med fødevarer (EUT L 12 af 15.1.2011, s. 1).


Avis juridique important

|

31991L0250

Rådets direktiv 91/250/EØF af 14. maj 1991 om retlig beskyttelse af edb-programmer

EF-Tidende nr. L 122 af 17/05/1991 s. 0042 - 0046 den finske specialudgave: kapitel 17 bind 1 s. 0111  den svenske specialudgave: kapitel 17 bind 1 s. 0111

RAADETS DIREKTIV  af 14. maj 1991  om retlig beskyttelse af edb-programmer  (91/250/EOEF) RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100 A,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og ud fra foelgende betragtninger:Edb-programmer er i dag ikke klart beskyttet i alle medlemsstaterne i henhold til gaeldende lovgivning, og den beskyttelse, der findes, er af forskelligartet karakter;udviklingen af edb-programmer forudsaetter en investering af betydelige menneskelige, tekniske og finansielle ressourcer, mens edb-programmer kan kopieres til en broekdel af de omkostninger, der er forbundet med en selvstaendig udvikling af dem;edb-programmer spiller en stadig stoerre rolle inden for en lang raekke industrier, og edb-programteknologi kan derfor betragtes som vaerende af fundamental betydning for Faellesskabets industrielle udvikling;visse forskelle i den retlige beskyttelse, som edb-programmer nyder i henhold til medlemsstaternes lovgivning, har en direkte og negativ indvirkning paa det faelles markeds funktion for saa vidt angaar edb-programmer, og saadanne forskelle kan meget vel blive endnu stoerre, efterhaanden som medlemsstaterne indfoerer ny lovgivning paa dette omraade;eksisterende forskelle med en saadan negativ virkning skal fjernes og nye forskelle undgaas, mens forskelle uden maerkbar negativ virkning paa det faelles markeds funktion ikke behoever at blive fjernet eller forhindret i at opstaa;Faellesskabets retlige ramme for beskyttelsen af edb-programmer kan derfor i foerste omgang begraenses til fastsaettelse af, at medlemsstaterne kan give edb-programmer ophavsretlig beskyttelse som litteraere vaerker, samt til fastsaettelse af, hvem og hvad der skal beskyttes, hvilke enerettigheder de beskyttede personer kan paaberaabe sig som hjemmel for at tillade eller forbyde visse handlinger, samt hvor lang tid beskyttelsen skal vare;i dette direktiv omfatter betegnelsen »edb-program« programmer i enhver form, herunder programmer inkorporeret i datamater; betegnelsen omfatter ogsaa forberedende designarbejde, der foerer til udviklingen af et edb-program, under forudsaetning af at det forberedende arbejde er af en saadan karakter, at et edb-program paa et senere stadium kan vaere resultatet heraf;de kriterier, der skal laegges til grund for at afgoere, om et edb-program er et originalt vaerk eller ej, skal ikke omfatte afproevning af edb-programmets kvalitetsmaessige eller aestetiske vaerdi;Faellesskabet gaar fuldt ud ind for at fremme international standardisering;edb-programmets funktion er at kommunikere og arbejde sammen med andre komponenter i et edb-system og med brugere, og med henblik herpaa er en logisk og i givet fald en fysisk sammenkobling og interaktion noedvendig, for at alle programmel- og maskineldele kan arbejde sammen med andet programmel og maskinel samt med brugerne, paa den maade det er hensigten, det skal fungere;de dele af et edb-program, som tilvejebringer denne sammenkobling og interaktion mellem komponenterne i et system, benaevnes normalt »graenseflader«;denne funktionelle sammenkobling og interaktion benaevnes normalt »interoperabilitet«; driftskompatibilitet kan defineres som evnen til at udveksle data og gensidigt goere brug af de udvekslede data;for at undgaa tvivl skal det praeciseres, at det kun er et edb-programs udtryksform, der er beskyttet, og at de idéer og principper, som ligger til grund for elementerne i et edb-program, herunder dem, der ligger til grund for graensefladerne, ikke nyder ophavsretlig beskyttelse i henhold til dette direktiv;i overensstemmelse med dette ophavsretsprincip er idéer og principper, i det omfang logik, algoritmer og programmeringssprog omfatter disse idéer og principper, ikke beskyttet i henhold til dette direktiv;i henhold til medlemsstaternes lovgivning og retspraksis og de internationale ophavsretskonventioner skal saadanne idéers og princippers udtryksform beskyttes ophavsretligt;i dette direktiv forstaas ved udtrykket »udlejning«, at et edb-program eller en kopi heraf bliver stillet til raadighed til benyttelse i et begraenset tidsrum med henblik paa fortjeneste; udtrykket omfatter ikke offentligt udlaan, som dermed falder uden for direktivets raekkevidde;ophavsmandens eneret til at hindre uretmaessig reproduktion af sit vaerk maa, naar der er tale om edb-programmer, underlaegges en begraenset undtagelse med henblik paa at tillade reproduktion, der er teknisk noedvendig for, at det paagaeldende program kan benyttes af den, der lovligt har erhvervet det;dette betyder, at handlinger som indlaesning og koersel, der er noedvendige for anvendelsen af en kopi af et program, som er lovligt erhvervet, herunder rettelse af fejl deri, ikke maa forbydes ved aftale; naar intet saerligt er aftalt, herunder naar en kopi af et program er solgt, maa enhver anden handling, der er noedvendig for anvendelsen af kopien af et program, udfoeres i overensstemmelse med dens formaal af den, der lovligt har erhvervet kopien;en person, der har ret til at benytte et edb-program, boer ikke hindres i at udfoere handlinger, der er noedvendige for at besigtige, undersoege eller afproeve, hvordan edb-programmet fungerer, forudsat at saadanne handlinger ikke kraenker ophavsretten til edb-programmet;uretmaessig reproduktion, oversaettelse, bearbejdelse eller omarbejdelse af formen af den kode, hvori en kopi af et edb-program er gjort tilgaengelig, udgoer en kraenkelse af ophavsmandens enerettigheder;imidlertid kan der forekomme situationer, hvor en saadan reproduktion af et edb-programs kode og oversaettelse af kodens form som omhandlet i artikel 4, litra a) og b), er en forudsaetning for at skaffe de oplysninger, der er noedvendige for at tilvejebringe interoperabilitet mellem et selvstaendigt udviklet edb-program og andre edb-programmer;under disse ganske bestemte omstaendigheder skal det derfor betragtes som lovligt og i overensstemmelse med god forretningsskik, at en person, der har ret til at benytte et edb-program, eller en person, der handler paa dennes vegne, foretager reproduktion og oversaettelse, og dette skal derfor anses for ikke at kraeve rettighedshaverens tilladelse;formaalet med denne undtagelse er at goere det muligt at forbinde alle komponenter i et edb-system, herunder komponenter af forskellige fabrikater, saaledes at de kan arbejde sammen;denne undtagelse fra ophavsmandens eneret maa ikke benyttes paa en maade, som goer indgreb i rettighedshaverens legitime interesser eller er i modstrid med den normale udnyttelse af edb-programmet;for at sikre fortsat overensstemmelse med bestemmelserne i Berner-konventionen til vaern for litteraere og kunstneriske vaerker skal varigheden af beskyttelsen vaere ophavsmandens levetid og 50 aar fra den 1. januar i det aar, der foelger efter aaret for hans doed, eller, for anonyme eller pseudonyme vaerker, 50 aar fra den 1. januar i det aar, der foelger efter det aar, hvori vaerket foerst blev offentliggjort;en ophavsretlig beskyttelse af edb-programmer boer ikke vaere til hinder for, at andre beskyttelsesformer kan finde anvendelse, naar omstaendighederne taler herfor; dog boer aftalemaessige bestemmelser, der strider mod artikel 6 eller mod undtagelserne i artikel 5, stk. 2 og 3, vaere ugyldige;bestemmelserne i dette direktiv beroerer ikke anvendelsen af konkurrencereglerne i artikel 85 og 86 i Traktaten, naar en leverandoer med en dominerende stilling afslaar at goere oplysninger, der er noedvendige for at opnaa interoperabilitet som defineret i dette direktiv, tilgaengelige;bestemmelserne i dette direktiv beroerer ikke allerede vedtagne faellesskabsretlige saerbestemmelser om offentliggoerelse af graenseflader inden for telekommunikationssektoren eller for raadsbeslutninger om standardisering inden for informationsteknologi og telekommunikation;dette direktiv beroerer ikke de undtagelse, der i medfoer af Berner-konventionen er fastsat i de nationale lovgivninger, vedroerende spoergsmaal, som direktivet ikke daekker - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV: Artikel 1  Beskyttelsens genstand 1. I henhold til bestemmelserne i dette direktiv skal medlemsstaterne give edb-programmer ophavsretlig beskyttelse som litteraere vaerker efter Berner-konventionen til vaern for litteraere og kunstneriske vaerker. I dette direktiv omfatter udtrykket »edb-program« forberedende designmateriale hertil.2. Beskyttelsen i henhold til dette direktiv finder anvendelse paa enhver form, hvori et edb-program udtrykkes. Idéer og principper, som ligger til grund for de enkelte elementer i et edb-program, herunder saadanne idéer og principper, som ligger til grund for dets graenseflader, nyder ikke ophavsretlig beskyttelse efter dette direktiv.3. Et edb-program skal nyde beskyttelse, hvis det er originalt i den forstand, at det er ophavsmandens egen intellektuelle frembringelse. Der gaelder ikke andre kriterier for, om et edb-program er berettiget til beskyttelse. Artikel 2  Ophavsmanden til et program 1. Ophavsmanden til et edb-program er den fysiske person eller den gruppe af fysiske personer, der har udviklet edb-programmet, eller, hvis medlemsstatens lovgivning tillader det, den juridiske person, der i henhold til denne lovgivning anerkendes som rettighedshaver. Hvis en medlemsstats lovgivning anerkender kollektive vaerker, betragtes den person, som i henhold til medlemsstatens lovgivning anses for at have frembragt vaerket, som ophavsmand hertil.2. Er et edb-program udviklet af flere fysiske personer i faellesskab, besidder disse personer enerettighederne i faellesskab.3. Er et edb-program udviklet af en arbejdstager under udfoerelsen af dennes arbejde eller efter arbejdsgiverens anvisninger, er arbejdsgiveren eneberettiget til at udoeve alle de oekonomiske rettigheder, der er knyttet til det saaledes udviklede edb-program, medmindre andet fastsaettes ved aftale. Artikel 3  Den beskyttede personkreds Beskyttelse skal indroemmes alle fysiske og juridiske personer, der er beskyttelsesberettigede i henhold til den nationale ophavsretslovgivning, der finder anvendelse paa litteraere vaerker. Artikel 4  De enkelte enerettigheder Uden at dette beroerer bestemmelserne i artikel 5 og 6, skal den eneret, som tilkommer rettighedshaveren som defineret i artikel 2, omfatte ret til at foretage eller tillade:a) varig eller midlertidig, hel eller delvis reproduktion af et edb-program paa en hvilken som helst maade og i en hvilken som helst form. Hvis indlaesning, visning paa skaerm, koersel, overfoersel eller lagring af edb-programmet noedvendiggoer reproduktion af edb-programmet, forudsaetter en saadan reproduktion rettighedshaverens tilladelse b) oversaettelse, bearbejdelse, arrangement og enhver anden omformet gengivelse af et edb-program samt reproduktion af resultaterne heraf, uden at dette beroerer de rettigheder, som tilkommer den person, som omformer programmet c) enhver form for offentlig spredning, herunder udlejning, af det originale edb-program eller kopier deraf. Foerste gang en kopi af et edb-program saelges i Faellesskabet af rettighedshaveren eller med dennes tilladelse, er rettighedshaverens ret til at sprede den paagaeldende kopi inden for Faellesskabet udtoemt, med undtagelse af retten til at udoeve kontrol med yderligere udlejning af edb-programmet eller af en kopi deraf. Artikel 5  Undtagelser fra enerettighederne 1. Medmindre andet udtrykkeligt er fastsat ved aftale, kraever de i artikel 4, litra a) og b), naevnte handlinger ikke tilladelse fra rettighedshaveren, naar de er noedvendige for, at den, der retmaessigt har erhvervet edb-programmet, kan benytte det efter dets formaal, herunder til korrektion af fejl.2. Det kan ikke ved aftale forhindres, at en person, der har ret til at benytte et edb-program, laver en sikkerhedskopi, for saa vidt det er noedvendigt for denne benyttelse.3. Den, der har ret til at benytte en kopi af et edb-program, kan uden rettighedshaverens tilladelse besigtige, undersoege eller afproeve edb-programmet for at fastslaa, hvilke idéer og principper der ligger til grund for de enkelte elementer af edb-programmet, hvis dette sker i forbindelse med saadanne handlinger som indlaesning, visning paa skaerm, koersel, overfoersel eller lagring af edb-programmet, som han er berettiget til at udfoere. Artikel 6  Dekompilering 1. Rettighedshaverens tilladelse kraeves ikke, naar reproduktion af koden eller oversaettelse af kodens form som omhandlet i artikel 4, litra a) og b), er en forudsaetning for at skaffe de oplysninger, der er noedvendige for at tilvejebringe interoperabilitet mellem et selvstaendigt udviklet edb-program og andre edb-programmer, forudsat at foelgende betingelser er opfyldt:a) handlingerne udfoeres af licenshaveren eller af en anden person, der har ret til at benytte en kopi af et edb-program, eller paa disses vegne af en person, der har tilladelse hertil b) de oplysninger, der er noedvendige for at tilvejebringe interoperabilitet, har ikke tidligere vaeret let og hurtigt tilgaengelige for de i litra a) naevnte personer c) handlingerne er begraenset til de dele af det oprindelige edb-program, der er noedvendige for at opnaa interoperabilitet.2. Bestemmelserne i stk. 1 maa ikke aabne mulighed for, at oplysninger indhentet i forbindelse med anvendelse heraf:a) benyttes til andre formaal end at goere det selvstaendigt udviklede edb-program interoperabelt b) videregives til tredjemand, undtagen naar dette er noedvendigt for at goere det selvstaendigt udviklede edb-program interoperabelt, eller c) benyttes til udvikling, fremstilling eller markedsfoering af et edb-program, der i sin udtryksform i vid udstraekning svarer til det oprindelige, eller til nogen som helst anden handling, som kraenker ophavsretten.3. I overensstemmelse med bestemmelserne i Berner-konventionen til vaern for litteraere og kunstneriske vaerker maa bestemmelserne i denne artikel ikke fortolkes saaledes, at de finder anvendelse paa en maade, som paa urimelig maade goer indgreb i rettighedshaverens legitime interesser eller er i modstrid med den normale udnyttelse af edb-programmet. Artikel 7  Saerlige beskyttelsesforanstaltninger 1. Uden at det beroerer artikel 4, 5 og 6, traeffer medlemsstaterne i overensstemmelse med deres nationale lovgivning passende foranstaltninger over for en person, som foretager en af de handlinger, der er anfoert i litra a), b) og c):a) enhver form for omsaetning af en kopi af et edb-program, naar den paagaeldende ved eller har grund til at tro, at det er en ulovlig kopi b) besiddelse i kommercielt oejemed af en kopi af et edb-program, naar den paagaeldende ved eller har grund til at tro, at det er en ulovlig kopi c) enhver form for omsaetning eller besiddelse i kommercielt oejemed af et hvilket som helst middel, hvis eneste formaal er at lette ulovlig fjernelse eller omgaaelse af tekniske indretninger, som maatte vaere blevet anvendt til at beskytte et edb-program.2. En ulovlig kopi af et edb-program skal beslaglaegges i overensstemmelse med den paagaeldende medlemsstats lovgivning.3. Medlemsstaterne kan fastsaette, at de i stk. 1, litra c), omhandlede midler skal beslaglaegges. Artikel 8  Beskyttelsens varighed 1. Beskyttelsen gaelder for ophavsmandens levetid og 50 aar efter hans doed eller 50 aar efter den laengstlevende ophavsmands doed; naar edb-programmet er et anonymt eller pseudonymt vaerk, eller naar en juridisk person i henhold til den nationale lovgivning anerkendes som ophavsmand til edb-programmet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, varer beskyttelsen, indtil 50 aar er forloebet efter det tidspunkt, da edb-programmet foerste gang lovligt blev gjort tilgaengeligt for offentligheden. Beskyttelsen skal anses for at begynde den 1. januar i det aar, der foelger efter ovennaevnte begivenheder.2. De medlemsstater, som allerede har en laengere beskyttelsesperiode end den, der er anfoert i stk. 1, kan opretholde den nugaeldende periode, indtil beskyttelsesperioden for ophavsretligt beskyttede vaerker mere generelt er blevet harmoniseret i EF-lovgivningen. Artikel 9  Fortsat anvendelse af andre retsforskrifter 1. Bestemmelserne i dette direktiv beroerer ikke anvendelsen af andre retsforskrifter vedroerende f.eks. patenter, varemaerker, illoyal konkurrence, forretningshemmeligheder, beskyttelse af halvlederprodukter eller aftalelovgivningen. Aftalemaessige bestemmelser, som strider mod artikel 6 eller mod undtagelserne i artikel 5, stk. 2 og 3, er ugyldige.2. Bestemmelserne i dette direktiv finder ogsaa anvendelse paa edb-programmer, der er udviklet foer den 1. januar 1993, men beroerer ikke handlinger, der er afsluttet, og rettigheder, der er erhvervet, inden denne dato. Artikel 10  Afsluttende bestemmelser 1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1993.Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. Artikel 11 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Bruxelles, den 14. maj 1991. Paa Raadets vegne J. F. POOS Formand (1) EFT nr. C 91 af 12. 4. 1989, s. 4, og EFT nr. C 320 af 20. 12. 1990, s. 22. (2) EFT nr. C 231 af 17. 9. 1990, s. 78, og afgoerelse af 14. april 1991 (endnu ikke offentliggjort i Tidende). (3) EFT nr. C 329 af 30. 12. 1989, s. 4.


Avis juridique important

|

31994L0067

Rådets direktiv 94/67/EF af 16. december 1994 om forbrænding af farligt affald

EF-Tidende nr. L 365 af 31/12/1994 s. 0034 - 0045 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 14 s. 0186  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 14 s. 0186

RAADETS DIREKTIV 94/67/EF af 16. december 1994 om forbraending af farligt affald RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 130 S,  stk. 1, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (2), i henhold til fremgangsmaaden i traktatens artikel 189 C (3), og ud fra foelgende betragtninger: Formaalet med og principperne for Faellesskabets miljoepolitik er ifoelge traktatens artikel 130 R  navnlig at forebygge forurening og rette op paa skaderne herfra ved fortrinsvis at gribe ind ved  kilden under anvendelse af princippet om, at forureneren betaler; i Raadets resolution af 7. maj om Faellesskabets affaldspolitik (4) opfordres Kommissionen til  hurtigst muligt at faerdiggoere sine forslag om forbraendingsanlaeg for industriaffald; forbraending af farligt affald vil afgive emissioner, som, medmindre de kontrolleres paa rette maade,  kan vaere forurenende og derved skade menneskers sundhed og miljoeet; i visse tilfaelde kan denne  forurening vaere graenseoverskridende; det er derfor noedvendigt, at der traeffes forebyggende foranstaltninger for at beskytte miljoeet mod  de farlige emissioner fra forbraending af farligt affald; de nuvaerende afvigelser mellem medlemsstaternes bestemmelser om forbraending af farligt affald og i  visse tilfaelde mangelen paa saadanne bestemmelser goer en indsats paa faellesskabsplan berettiget; i henhold til traktatens artikel 130 T er vedtagelsen af dette direktiv ikke til hinder for, at de  enkelte medlemsstater opretholder eller indfoerer strengere miljoebeskyttelsesforanstaltninger, som  er forenelige med traktaten; i henhold til artikel 4 i Raadets direktiv 75/442/EOEF af 15. juli 1975 om affald (5) traeffer  medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger til at sikre, at affaldet nyttiggoeres eller  bortskaffes uden fare for menneskers sundhed og uden skade for miljoeet; i dette oejemed hedder det i  artikel 9 i samme direktiv, at ethvert anlaeg eller enhver virksomhed, der behandler affald, skal  indhente en tilladelse fra myndighederne, hvori det bl. a. anfoeres, hvilke forholdsregler der skal  traeffes; i henhold til artikel 3 og 4 i Raadets direktiv 84/360/EOEF af 28. juni 1984 om bekaempelse af  luftforurening fra industrianlaeg (6) skal der kraeves forudgaaende godkendelse til drift af  industrianlaeg, der er naevnt i direktivets bilag, herunder forbraendingsanlaeg; formaalet med de forbraendingsanlaeg, der opfoeres og drives i henhold til dette direktiv, er at  nedbringe farligt affalds forureningsrelaterede risikopotentiale ved hjaelp af en oxideringsproces,  at nedbringe maengden og omfanget af affald, og at frembringe reststoffer, der kan genanvendes eller  bortskaffes uden risiko; et hoejt miljoebeskyttelsesniveau forudsaetter, at der fastsaettes og opretholdes passende  driftsbetingelser og emissionsgraensevaerdier for forbraendingsanlaeg for farligt affald i  Faellesskabet; det er noedvendigt med saerlige bestemmelser for emissioner af dioxiner og furaner, som  det er af afgoerende betydning at nedbringe ved hjaelp af de mest avancerede teknikker; der er brug for maaleteknikker af hoej standard til at overvaage emissionerne for at sikre, at  emissionsgraensevaerdierne og de vejledende vaerdier for de forurenende stoffer overholdes; der kraeves en integreret indsats til beskyttelse af miljoeet mod emissioner fra forbraending af  farligt affald; for at forhindre, at forureningen blot flyttes fra ét miljoe til et andet, maa  vandigt affald fra rensning af roeggas kun udledes efter saerskilt behandling; senest to aar efter  dette direktivs ikrafttraeden skal der fastlaegges specifikke emissionsgraensevaerdier for forurenende  stoffer i vandigt affald af denne art; der skal indfoeres bestemmelser, der daekker tilfaelde af overskridelse af emissionsgraensevaerdierne  samt tilfaelde af teknisk uundgaaelige standsninger, forstyrrelser eller svigt i renseanordningerne; med forbraending af farligt affald i anlaeg, der ikke i foerste raekke er beregnet til at forbraende  farligt affald, boer ikke kunne foraarsage en stigning i emissionerne af forurenende stoffer i den  del af roeggasmaengden, der stammer fra forbraendingen af dette affald, og der boer derfor gaelde  passende begraensninger herfor; for at forbedre beskyttelsen af menneskers sundhed og miljoeet er det noedvendigt, at bestaaende  forbraendingsanlaeg hurtigt tilpasses de emissionsgraensevaerdier, der er fastsat i dette direktiv, saa  det undgaas, at maengden af farligt affald, der overfoeres til disse anlaeg, vokser; der boer nedsaettes et udvalg til at bistaa Kommissionen med ivaerksaettelsen af naervaerende direktiv  samt dets tilpasning til den videnskabelige og tekniske udvikling; rapporterne om gennemfoerelsen af dette direktiv er en vigtig del af underretningen af Kommissionen  og medlemsstaterne om de fremskridt, der er gjort inden for teknikker til kontrol af emissioner; forslag til revision af emissionsgraensevaerdier og bestemmelser i forbindelse hermed i dette  direktiv skal forelaegges for Raadet senest den 31. december 2000 paa baggrund af den forventede  teknologiske udvikling, erfaringer fra driften af forbraendingsanlaeggene samt miljoekravene - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV: Artikel 1 1.  Sigtet med dette direktiv er at fastsaette foranstaltninger og  procedurer til at forebygge eller, hvor dette ikke er praktisk muligt, til i videst muligt omfang  at begraense miljoeskader, navnlig forurening af luft, jord og overflade- og grundvand, og den fare  for menneskers sundhed, som forbraending af farligt affald indebaerer, og i dette oejemed at fastsaette  og opretholde passende driftsvilkaar og emissionsgraensevaerdier for forbraendingsanlaeg for farligt  affald i Faellesskabet. 2.  Anvendelsen af dette direktiv indskraenker ikke anvendelsen af anden relevant  faellesskabslovgivning, navnlig om affald og beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed paa  forbraendingsanlaeg. Artikel 2 I dette direktiv forstaas ved: 1) »Farligt affald«: enhver form for fast eller flydende affald som defineret i artikel 1, stk. 4,  i Raadets direktiv 91/689/EOEF af 12. december 1991 om farligt affald (1). Foelgende former for farligt affald er imidlertid undtaget fra dette direktivs anvendelsesomraade: - braendbart flydende affald, herunder olieaffald som defineret i artikel 1 i Raadets direktiv  75/439/EOEF af 16. juni 1975 om bortskaffelse af olieaffald (2), saafremt det opfylder foelgende tre  kriterier: i) masseindholdet af polychlorerede aromatiske carbonhydrider, f. eks. polychlorerede biphenyler  (PCB) eller pentachlorphenol (PCP), overstiger ikke de koncentrationer, der er fastsat i den  relevante faellesskabslovgivning ii) affaldet bliver ikke farligt ved at indeholde andre bestanddele, som er opfoert i bilag II til  direktiv 91/689/EOEF, i maengder eller koncentrationer, der er uforenelige med opfyldelsen af maalene  i artikel 4 i direktiv 75/442/EOEF, og iii) den nedre braendvaerdi er mindst 30 MJ/kg - alt braendbart flydende affald, som ikke foraarsager anden emission i roeggassen fra forbraendingen  end emissionen fra gasolie som defineret i artikel 1, stk. 1, i direktiv 75/716/EOEF (3) eller en  stoerre koncentration af emissioner end dem, der hidroerer fra forbraending af saaledes defineret  gasolie - farligt affald, der stammer fra offshore-prospektering og -udnyttelse af olie- og gasressourcer,  og som forbraendes om bord - kommunalt affald, der falder ind under direktiv 89/369/EOEF (1) og 89/429/EOEF (2) - spildevandsslam fra behandling af kommunalt spildevand bliver ikke farligt ved at indeholde  bestanddele, som er opfoert i bilag II til direktiv 91/689/EOEF, i maengder eller koncentrationer, som  er fastsat af medlemsstaterne, indtil listen over farligt affald, som er omhandlet i artikel 1,  stk. 4, i naevnte direktiv, er opstillet, og som er uforenelige med opfyldelsen af maalene i artikel  4 i direktiv 75/442/EOEF. Denne undtagelse beroerer ikke bestemmelserne i direktiv 86/278/EOEF (3). 2) »Forbraendingsanlaeg«: alt teknisk udstyr, der anvendes til forbraending af farligt affald ved  oxidering med eller uden genvinding af den producerede forbraendingsvarme, herunder forbehandling og  pyrolyse eller andre termiske behandlingsprocesser, f. eks. plasmaproces, hvis produkterne herfra  dernaest forbraendes. Anlaeg, der anvender farligt affald som normalt eller supplerende braendsel til  industriprocesser, er ogsaa omfattet. Denne definition omfatter hele anlaegget og det dertil hoerende omraade, herunder affaldsmodtagelsen,  oplagrings- og forbehandlingsfaciliteter, forbraendingsovnen og affalds-, braendstof- og  lufttilfoerselssystemerne, udstyr til behandling af roeggas og spildevand samt apparatur og  anordninger til kontrol med forbraendingsprocessen og kontinuerlig registrering og overvaagning af  forbraendingsvilkaarene. Foelgende anlaeg er ikke omfattet af denne definition: - forbraendingsanlaeg for slagtekroppe eller slagteaffald - forbraendingsanlaeg for smittefarligt klinisk affald, saafremt dette affald ikke er farligt som  foelge af tilstedevaerelsen af andre bestanddele, som er opfoert i bilag II til direktiv 91/689/EOEF,  eller - kommunale affaldsforbraendingsanlaeg, der ogsaa forbraender smittefarligt klinisk affald, som ikke er  blandet med andet affald, der kan vaere farligt som foelge af tilstedevaerelsen af en af de andre  egenskaber, der er opfoert i bilag III til direktiv 91/689/EOEF. 3) »Nyt forbraendingsanlaeg«: et anlaeg, hvortil der er udstedt driftstilladelse paa eller efter den i  artikel 18, stk. 1, anfoerte dato. 4) »Bestaaende forbraendingsanlaeg«: et anlaeg, hvortil den foerste driftstilladelse er udstedt foer den  i artikel 18, stk. 1, anfoerte dato. 5) »Emissionsgraensevaerdi«: den massekoncentration af forurenende stoffer, som ikke maa overskrides i  emissionen fra anlaeg i et naermere fastsat tidsrum. 6) »Operatoer«: enhver fysisk eller juridisk person, som driver et forbraendingsanlaeg, eller som har  eller har faaet overdraget den afgoerende oekonomiske dispositionsret over det. Artikel 3 1.  Den tilladelse, der er naevnt i artikel 9 og 10 i direktiv 75/442/EOEF, i artikel 11  i samme direktiv som suppleret ved artikel 3 i direktiv 91/689/EOEF, samt i artikel 3 i Raadets  direktiv 84/360/EOEF, maa kun gives, hvis det af ansoegningen fremgaar, at forbraendingsanlaegget er  udformet, udstyret og vil blive drevet saaledes, at de noedvendige forebyggende foranstaltninger imod  miljoeforurening vil blive truffet, og bestemmelserne i artikel 5 til 12 i naervaerende direktiv vil  blive overholdt. 2.  I den tilladelse, der udstedes af de kompetente myndigheder, skal det udtrykkeligt anfoeres,  hvilke typer og maengder farligt affald der maa behandles i forbraendingsanlaegget, samt hvor stor  forbraendingsovnens samlede kapacitet er. 3.  Naar anlaeg, som ikke i foerste raekke er beregnet til forbraending af farligt affald, faar tilfoert  farligt affald (medforbraending), og den varme, der afgives ved forbraendingen af dette affald, hoejst  udgoer 40 % af den samlede varme, der afgives i anlaegget paa et hvilket som helst tidspunkt under  driften, gaelder i det mindste foelgende artikler: - artikel 1 til 5 - artikel 6, stk. 1 og 5 - artikel 7, herunder bestemmelserne om maaling som naevnt i artikel 10 og 11 - artikel 9 - artikel 12, 13 og 14. 4.  Tilladelse til medforbraending som omhandlet i stk. 3 maa kun udstedes, hvis det af ansoegningen  fremgaar: - at braenderne til farligt affald anbringes og affaldet tilfoeres saaledes, at forbraendingsgraden er  saa fuldstaendig som muligt, og - at bestemmelserne i artikel 7, paa grundlag af de i bilag II omhandlede beregninger, vil blive  overholdt. I tilladelsen skal det udtrykkeligt anfoeres, hvilke typer og maengder farligt affald der maa  medforbraendes i anlaegget. Tilladelsen skal endvidere indeholde oplysning om mindste og stoerste  massestroem for det farlige affald, dets laveste og hoejeste braendvaerdi og dets stoerste indhold af  forurenende stoffer, f. eks. PCB, PCP, chlor, fluor, svovl og tungmetaller. Resultaterne af maalinger foretaget senest seks maaneder efter paabegyndelsen af driften under de  daarligst taenkelige vilkaar skal vise, at bestemmelserne i artikel 7 overholdes. For naevnte periode  kan de kompetente myndigheder tillade undtagelser fra den i stk. 3 fastsatte procentsats. Artikel 4 Ansoegningerne om tilladelse samt myndighedernes afgoerelser herom og resultaterne af den  i artikel 11 i dette direktiv omhandlede overvaagning stilles til raadighed for offentligheden i  overensstemmelse med Raadets direktiv 90/313/EOEF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljoeoplysninger  (1). Artikel 5 1.  Operatoeren traeffer i forbindelse med levering og modtagelse af affald alle  noedvendige foranstaltninger til at forebygge eller, hvor dette ikke er praktisk muligt, i videst  omfang at begraense miljoeskader navnlig forurening af luft, jord og overflade- og grundvand, samt  faren for menneskers sundhed. Disse foranstaltninger skal mindst opfylde kravene i stk. 2 og 3. 2.  Inden affaldet modtages i forbraendingsanlaegget, skal der forelaegges operatoeren en beskrivelse  af affaldet, der omfatter: - affaldets fysiske og saa vidt muligt dets kemiske sammensaetning samt tilstraekkelige oplysninger  til at vurdere, om det er egnet til den paataenkte forbraendingsproces - de farlige egenskaber ved affaldet, hvilke stoffer det ikke maa blandes med, samt forholdsregler  ved haandtering af affaldet. 3.  Inden affaldet modtages i forbraendingsanlaegget, skal operatoeren mindst gennemfoere foelgende  modtagelsesprocedure: - affaldets masse bestemmes - de dokumenter, der kraeves forelagt i medfoer af direktiv 91/689/EOEF, og i givet fald de  dokumenter, der kraeves forelagt i medfoer af Raadets forordning (EOEF) nr. 259/93 af 1. februar 1993  om overvaagning af og kontrol med overfoersel af affald inden for, til og fra Det Europaeiske  Faellesskab (2) og i medfoer af bestemmelser om transport af farligt gods, kontrolleres - der tages repraesentative proever, medmindre det er uhensigtsmaessigt, saa vidt muligt inden  aflaesning, for at efterproeve overensstemmelsen med den i henhold til stk. 2 forelagte beskrivelse  ved hjaelp af kontrolforanstaltninger, og saaledes at de kompetente myndigheder kan faa kendskab til  arten af det affald, der behandles. Disse proever skal opbevares i mindst en maaned efter  forbraendingen. 4.  De kompetente myndigheder kan indroemme undtagelser fra stk. 2 og 3 for industrianlaeg eller  foretagender, der kun forbraender deres eget affald paa stedet for produktionen af affaldet, saafremt  samme beskyttelsesniveau er sikret. Artikel 6 1.  Anlaeg til forbraending af farligt affald skal drives saaledes, at forbraendingsgraden  er saa fuldstaendig som mulig. Dette kan indebaere, at der skal anvendes egnede metoder til  forbehandling af affaldet. 2.  Alle forbraendingsanlaeg skal udformes, udstyres og drives saaledes, at gassen fra forbraendingen  af farligt affald efter den sidste tilfoersel af forbraendingsluft langsomt og ensartet, og selv  under de daarligst taenkelige vilkaar, i mindst to sekunder naar op paa en temperatur paa mindst 850 °C  paa eller ved forbraendingskammerets indervaeg ved et iltindhold paa mindst 6 %; ved forbraending af  farligt affald, som indeholder mere end 1 % halogenerede organiske stoffer, udtrykt som chlor, skal  temperaturen naa op paa mindst 1 100 °C. Hvis ovnen udelukkende fyres med flydende farligt affald eller med en blanding af gasformige  stoffer og pulverformige faste stoffer fra en termisk forbehandling af farligt affald med  utilstraekkeligt iltindhold, og hvis mere end 50 % af den samlede afgivne varme stammer fra de  gasformige stoffer, skal iltindholdet efter den sidste tilfoersel af forbraendingsluft vaere mindst 3  %. 3.  Alle forbraendingsanlaeg skal vaere udstyret med braendere, som taender automatisk, saa snart  forbraendingsgassens temperatur efter den sidste tilfoersel af forbraendingsluft falder under den i  stk. 2 naevnte relevante minimumstemperatur. Braenderne anvendes ligeledes under igangsaetning eller  lukning af anlaegget for at sikre, at den relevante minimumstemperatur opretholdes, saa laenge der er  uforbraendt affald i forbraendingskammeret. Under igangsaetning og lukning, eller hvis forbraendingsgassens temperatur falder under den i stk. 2  anfoerte minimumstemperatur, maa der ikke tilfoeres braenderne braendsel, som kan foraarsage stoerre  emissioner end fra forbraending af gasolie som defineret i artikel 1, stk. 1, i direktiv 75/716/EOEF,  flydende gas eller naturgas. Der skal obligatorisk findes og anvendes et system, der forhindrer tilfoersel af farligt affald: - under igangsaetning, indtil den kraevede minimumsforbraendingstemperatur er naaet - naar den kraevede minimumsforbraendingstemperatur ikke opretholdes - naar de kontinuerlige maalinger, som kraeves i medfoer af artikel 11, stk. 1, litra a), viser at  emissionsgraensevaerdierne overskrides som foelge af forstyrrelser eller svigt i rensningsanlaegget. 4.  De kompetente myndigheder kan for visse former for affald godkende andre betingelser end dem,  der er fastsat i stk. 2, forudsat de er naermere angivet i tilladelsen. En saadan godkendelse kan kun  udstedes, hvis i det mindste bestemmelserne i artikel 7 er overholdt, og niveauet for dioxin- og  furan-emissionerne er lavere end eller lig med de niveauer, der opnaas, hvis de i denne artikels  stk. 2 naevnte krav er opfyldt. Alle driftsvilkaar, der fastsaettes i henhold til bestemmelserne i dette stykke, og resultaterne af  kontrolforanstaltningerne meddeles Kommissionen som en del af de oplysninger, der meddeles i  henhold til artikel 17. 5.  Under drift af forbraendingsanlaegget maa foelgende graensevaerdier for koncentrationen af  carbonmonoxid (CO) i forbraendingsgassen ikke overskrides: a) 50 mg/m³ forbraendingsgas bestemt som dagsgennemsnitsvaerdi b) 150 mg/m³ forbraendingsgas for mindst 95 % af alle maalinger foretaget i en hvilken som helst  24-timers periode, bestemt som timinuttersgennemsnitsvaerdier, eller 100 mg/m³ forbraendingsgas for  alle maalinger, foretaget i en hvilken som helst 24-timers periode, bestemt som  halvtimesgennemsnitsvaerdier. 6.  Alle forbraendingsanlaeg skal udformes, udstyres og drives saaledes, at der undgaas emissioner i  luften, som kan medfoere betydelig luftforurening ved jordoverfladen; navnlig skal roeggassen udledes  under kontrollerede forhold gennem en skorsten. Skorstenshoejden beregnes ud fra sundheds- og miljoehensyn. Artikel 7 1.  Forbraendingsanlaeg skal udformes, udstyres og drives saaledes, at mindst foelgende  emissionsgraensevaerdier i roeggassen ikke overskrides: a) Dagsgennemsnitsvaerdier: >TABELPOSITION>b) Halvtimesgennemsnitsvaerdier: >TABELPOSITION>c) Alle gennemsnitsvaerdier i loebet af en proevetagningsperiode paa mindst 30 minutter  og hoejst otte timer: >TABELPOSITION>Disse gennemsnitsvaerdier omfatter ogsaa gasformige og dampformige emissioner af de  relevante tungmetaller samt forbindelser heraf. 2.  Emissionen af dioxiner og furaner nedbringes ved hjaelp af de mest avancerede teknikker. Senest  fra 1. januar 1997 maa ingen gennemsnitsvaerdier, der maales i en proevetagningsperiode paa mindst seks  og hoejst otte timer, overstige en graensevaerdi paa 0,1 ng/m³, medmindre Kommissionen ikke, mindst  seks maaneder inden denne dato, efter proceduren i artikel 16 soerger for, at harmoniserede  maalemetoder udarbejdet paa faellesskabsplan er til raadighed. Denne graensevaerdi defineres som summen  af koncentrationerne af de enkelte dioxiner og furaner, vurderet i overensstemmelse med bilag I.  Indtil datoen for anvendelsen af denne graensevaerdi skal medlemsstaterne i det mindste betragte  denne vaerdi som vejledende. 3.  Resultaterne af maalingerne til kontrol af overholdelsen af de i artikel 6 og i naervaerende  artikel fastsatte graensevaerdier og vejledende vaerdier omregnes til de i artikel 11, stk. 2,  fastsatte betingelser. 4.  Hvis farligt affald medforbraendes som omhandlet i artikel 3, stk. 3, gaelder bestemmelserne i  artikel 6, stk. 5, og naervaerende artikel stk. 1, 2 og 3 i henhold til kriterierne i bilag II kun  for den del af roeggasmaengden, der hidroerer fra forbraending af det farlige affald. Der skal i henhold til bilag II fastsaettes passende emissionsgraensevaerdier og vejledende vaerdier  for de relevante forurenende stoffer, der udledes i roeggassen fra de i artikel 3, stk. 3, naevnte  anlaeg. Artikel 8 1.  Udledning af spildevand fra et forbraendingsanlaeg kraever tilladelse fra de  kompetente myndigheder. 2.  Udledninger i vandmiljoeet af vandigt affald, der stammer fra rensning af roeggas, skal begraenses  mest muligt. Saafremt tilladelsen indeholder en saerlig bestemmelse herom, kan vandigt affald udledes efter  separat behandling, paa betingelse af: - at kravene i relevante EF-, nationale og lokale bestemmelser overholdes for saa vidt angaar  emissionsgraensevaerdier, og - at massen af tungmetaller, dioxiner og furaner i dette vandige affald i forhold til maengden af  det behandlede farlige affald reduceres, saaledes at den maengde, der tillades udledt i vand, er  mindre end den maengde, der tillades udledt i luften. 3.  Uden at dette beroerer stk. 2, fastlaegger Raadet paa forslag af Kommissionen, senest to aar efter  dette direktivs ikrafttraeden, et saet specifikke graensevaerdier for forurenende stoffer i spildevand  fra rensning af roeggas, der skal udledes. 4.  Forbraendingsanlaeg, herunder tilknyttede omraader til oplagring af farligt affald, skal udformes  og drives saaledes, at udslip af forurenende stoffer til jorden og grundvandet undgaas i  overensstemmelse med Raadets direktiv 80/68/EOEF af 17. december 1979 om beskyttelse af grundvandet  mod forurening foraarsaget af visse farlige stoffer (1). Der skal endvidere vaere kapacitet til  oplagring af regnvandsafstroemning fra forbraendingsanlaeggets omraade og af vand, der er kontamineret  som foelge af spild eller brandslukning. Denne opbevaringskapacitet skal vaere tilstraekkelig til, at  vandet om noedvendigt kan afproeves og behandles inden udledning. Artikel 9 1.  Reststoffer hidroerende fra driften af et forbraendingsanlaeg skal genvindes eller  bortskaffes i overensstemmelse med direktiv 75/442/EOEF og 91/689/EOEF. Dette kan kraeve en  forbehandling af reststofferne. Stofferne boer opbevares adskilt fra hinanden, indtil der er  foretaget en vurdering af, om de skal genvindes eller bortskaffes. Der boer anvendes egnet teknologi  for yderligere at lette dette arbejde. 2.  Transport og midlertidig oplagring af toerre reststoffer i form af stoev, f. eks. kedelstoev og  toerre reststoffer fra roeggasbehandling, finder sted i lukkede beholdere. 3.  Eventuel varme, der produceres ved forbraendingsprocessen, boer saa vidt muligt anvendes. 4.  Forud for afgoerelsen af, paa hvilken maade forbraendingsreststofferne skal bortskaffes eller  genvindes, boer der gennemfoeres egnede analyser til bestemmelse af de forskellige  forbraendingsreststoffers fysiske og kemiske egenskaber og forureningspotentiale. Analyserne skal  isaer vedroere den oploeselige del og tungmetaller. Artikel 10 1.  Maalekrav med henblik paa i overensstemmelse med artikel 11 at overvaage de  parametre, vilkaar og massekoncentrationer af forurenende stoffer, der er relevante for  forbraendingsprocessen, fastsaettes i den af de kompetente myndigheder udstedte tilladelse eller i de  til tilladelsen knyttede betingelser eller i de relevante, bindende almindelige regler om  maalekrav. 2.  Tilladelse udstedes kun, hvis det af ansoegningen fremgaar, at de foreslaaede maalemetoder er i  overensstemmelse med bilag III. Konfidensintervallerne (95 %) ved emissionsgraensevaerdierne i  artikel 6, stk. 5, litra a), og artikel 7, stk. 1, litra a), nr. 1, 2, 3 og 5, maa ikke overstige de  i bilag III, punkt 4, anfoerte vaerdier. Installationen og driften af det automatiserede overvaagningsudstyr skal underkastes kontrol og et  aarligt eftersyn. 3.  I den af myndighederne udstedte tilladelse eller i de til tilladelsen knyttede betingelser  eller i de relevante, bindende almindelige regler om proeveudtagnings- og maaleprocedurer fastsaettes  de proeveudtagnings- og maaleprocedurer, der anvendes til opfyldelse af kravet om regelmaessige  maalinger af hvert enkelt luftforurenende stof, samt proeveudtagnings- eller maalepunkternes  placering. Kravene til regelmaessige maalinger fastsaettes af de kompetente myndigheder i overensstemmelse med  bilag III. Artikel 11 1.  Foelgende maalinger udfoeres paa forbraendingsanlaegget i overensstemmelse med bilag  III: a) kontinuerlige maalinger af de i artikel 6, stk. 5, og artikel 7, stk. 1, litra a) og b), anfoerte  stoffer b) kontinuerlige maalinger af foelgende driftsparametre: - temperatur, som naevnt i artikel 6, stk. 2 og 4 - iltkoncentration, tryk, temperatur og vanddampindhold i roeggassen c) mindst to maalinger pr. aar af de i artikel 7, stk. 1, litra c), og stk. 2, naevnte stoffer; der  skal dog foretages en maaling hver anden maaned i de foerste tolv maaneder af driften d) roeggassens opholdstid, den relevante minimumstemperatur og iltindholdet, som specificeret i  artikel 6, stk. 2 og 4, underkastes passende kontrol mindst én gang, naar forbraendingsanlaegget  saettes i drift og under de daarligst taenkelige driftsvilkaar. Kontinuerlig maaling af HF kan udelades, hvis HCl behandles paa en saadan maade, at den i artikel 7,  stk. 1, litra a), nr. 3), og stk. 1, litra b), nr. 3), omhandlede emissionsgraensevaerdi ikke  overskrides. I saa fald foretages der regelmaessige maalinger af emissionen af HF. Kontinuerlig maaling af vanddampindholdet er ikke noedvendig, hvis roeggasproeven toerres, inden  emissionerne analyseres. Maalinger af de i artikel 7, stk. 1, opfoerte forurenende stoffer er ikke noedvendige, hvis der i  henhold til tilladelsen kun kan forbraendes farligt affald, som ikke kan foraarsage  gennemsnitsvaerdier for disse forurenende stoffer, der overstiger 10 % af de i artikel 7, stk. 1,  fastsatte emissionsgraensevaerdier. Kommissionen traeffer efter proceduren i artikel 16, saa snart der findes egnede maalemetoder i  Faellesskabet, afgoerelse om, fra hvilken dato der skal udfoeres kontinuerlige maalinger af de i  artikel 7, stk. 1, litra c), og stk. 2, naevnte stoffer i overensstemmelse med bilag III. 2.  Resultaterne af de maalinger, der gennemfoeres for at kontrollere overensstemmelsen med de i  artikel 6 og 7 fastsatte graensevaerdier og vejledende vaerdier, omregnes til foelgende  standardbetingelser: - temperatur 273 K, tryk 101,3 kPa, 11 % ilt, toer gas - temperatur 273 K, tryk 101,3 kPa, 3 % ilt, toer gas, udelukkende ved forbraending af olieaffald som  defineret i direktiv 75/439/EOEF. Hvis farligt affald forbraendes i en atmosfaere tilsat ilt, kan maaleresultaterne omregnes til et  iltindhold, der fastsaettes af den kompetente myndighed, og som afspejler de saerlige omstaendigheder  ved det paagaeldende tilfaelde. Med hensyn til artikel 3, stk. 3, omregnes resultaterne af maalingerne  til et samlet iltindhold som beregnet i bilag II. Hvis emissionen af forurenende stoffer mindskes ved roeggasbehandling, foretages den i foerste afsnit  omhandlede omregning til iltindhold kun, hvis det iltindhold, som maales i den samme periode som for  det paagaeldende forurenende stof, overstiger det relevante standardiltindhold. 3.  Emissionsvaerdierne overholdes hvis: - alle dagsgennemsnitsvaerdierne ikke overstiger emissionsgraensevaerdierne i artikel 6, stk. 5, litra  a), og artikel 7, stk. 1, litra a), og - hverken alle halvtimesgennemsnitsvaerdierne i aarets loeb overstiger emissionsgraensevaerdierne i kolonne A i  artikel 7, stk. 1, litra b), eller 97 % af halvtimesgennemsnitsvaerdierne i aarets loeb ikke overstiger emissionsgraensevaerdierne i  kolonne B i artikel 7, stk. 1, litra b) - alle gennemsnitsvaerdierne i proevetagningsperioden ikke overstiger emissionsgraensevaerdierne i  artikel 7, stk. 1, litra c) - bestemmelserne i artikel 6, stk. 5, litra b), overholdes. Gennemsnitsvaerdier, der bestemmes i de perioder, der er naevnt i artikel 12, stk. 2, medregnes ikke  ved vurderingen af, om emissionsgraensevaerdierne er overholdt. Halvtimesgennemsnittene og timinuttersgennemsnittene bestemmes inden for den faktiske driftstid  (inklusive igangsaetnings- og lukningsperioder, hvis der forbraendes farligt affald) ud fra de maalte  vaerdier, efter at vaerdien af det i bilag III, punkt 4, fastsatte konfidensinterval er fratrukket.  Dagsgennemsnitsvaerdierne bestemmes ud fra disse validerede gennemsnitsvaerdier. Gennemsnitsvaerdierne for proevetagningsperioden og, i tilfaelde af regelmaessige maalinger af HF,  gennemsnitsvaerdierne for HF bestemmes i henhold til de betingelser, der er fastsat i medfoer af  artikel 10, stk. 3. Artikel 12 1.  Saafremt maalinger viser, at de i dette direktiv fastsatte emissionsgraensevaerdier er  overskredet, underrettes de kompetente myndigheder omgaaende herom. Tilfoerslen af farligt affald maa  ikke fortsaette, saa laenge anlaegget ikke opfylder emissionsnormerne, og tilfoerslen af farligt affald  genoptages foerst, naar myndighederne giver tilladelse dertil. 2.  Myndighederne fastsaetter den laengste, tilladte periode for teknisk uundgaaelige standsninger,  forstyrrelser eller svigt i rensningsanlaeg eller maaleanordninger, i hvilken koncentrationen af de  forurenenede stoffer i udledningen i luften maa overstige de fastsatte emissionsgraensevaerdier.  Anlaegget maa under ingen omstaendigheder fortsaette med at forbraende farligt affald i mere end fire  timer uafbrudt; endvidere maa drift under saadanne betingelser i loebet af et aar ikke overstige 60  timer sammenlagt. I tilfaelde af sammenbrud af anlaegget skal operatoeren, saa snart det er praktisk muligt, begraense  eller standse driften, indtil anlaegget igen kan fungere normalt. I anlaeg som omhandlet i artikel 3,  stk. 3, skal tilfoersel af farligt affald standses. Totalstoevindholdet i udledningerne maa under ingen omstaendigheder overstige 150 mg/m³ udtrykt som  halvtimesgennemsnit; endvidere maa graensevaerdien i artikel 7, stk. 1, litra a), nr. 2, og stk. 1,  litra b), nr. 2, ikke overskrides. Alle de oevrige betingelser i artikel 6 skal overholdes. Artikel 13 1.  Bestemmelserne i dette direktiv gaelder for bestaaende forbraendingsanlaeg senest tre  aar og seks maaneder efter den i artikel 18, stk. 1, anfoerte dato. 2.  Operatoeren kan dog senest seks maaneder efter den i artikel 18, stk. 1, anfoerte dato meddele  myndighederne, at det bestaaende forbraendingsanlaeg ikke vil blive drevet i mere end 20 000 timer i  en periode paa hoejst fem aar regnet fra operatoerens underretning, inden det lukkes endeligt. I saa  fald anvendes stk. 1 ikke. Artikel 14 Senest den 31. december 2000 forelaegger Kommissionen, isaer paa baggrund af den  forventede teknologiske udvikling, erfaringerne fra driften af forbraendingsanlaeggene og  miljoekravene, en beretning for Raadet, baseret paa erfaringerne fra gennemfoerelsen af direktivet og  de fremskridt, der er gjort med hensyn til emissionskontrolmetoder, ledsaget af forslag til  revision af emissionsgraensevaerdierne og de dertil knyttede bestemmelser, der er naevnt i dette  direktiv. Emissionsgraensevaerdier, der fastsaettes efter en saadan revision, gaelder ikke for bestaaende  forbraendingsanlaeg foer den 31. december 2006. Artikel 15 Kommissionen vedtager efter fremgangsmaaden i artikel 16 de aendringer, der er  noedvendige for at tilpasse bestemmelserne i artikel 10, 11 og 12 samt bilag I, II og III til den  tekniske udvikling. Artikel 16 1.  Kommissionen bistaas af et udvalg, der bestaar af repraesentanter for  medlemsstaterne, og som har Kommissionens repraesentant som formand. 2.  Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal  traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan  fastsaette under hensyn til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster. Det udtaler sig med det  flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som  Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillaegges de stemmer, der afgives af repraesentanterne for  medlemsstaterne, den vaegt, der er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i  afstemningen. 3. a) Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med  udvalgets udtalelse. b) Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der  ikke afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de  foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal. Har Raadet ved udloebet af en frist paa tre maaneder fra forslagets forelaeggelse for det ikke truffet  en afgoerelse, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen, medmindre Raadet med simpelt  flertal har udtalt sig mod de naevnte foranstaltninger. Artikel 17 Beretningerne om gennemfoerelsen af dette direktiv udarbejdes efter fremgangsmaaden i  artikel 5 i direktiv 91/692/EOEF. Den foerste beretning omfatter den foerste fulde treaarsperiode efter  dette direktivs ikrafttraeden. Artikel 18 1.  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft  for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1996. De underretter straks Kommissionen  herom. Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en  henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning.  De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne. 2.  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder  paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. Artikel 19 Dette direktiv traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske  Faellesskabers Tidende. Artikel 20 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Bruxelles, den 16. december 1994. Paa Raadets vegne A. MERKEL Formand (1) EFT nr. C 130 af 21. 5. 1992, s. 1. (2) EFT nr. C 332 af 16. 12. 1992, s. 49. (3) Europa-Parlamentets udtalelse af 10. marts 1993 (EFT nr. C 115 af 26. 4. 1993, s. 90). Raadets  faelles holdning af 11. juli 1994 (EFT nr. C 232 af 20. 8. 1994, s. 35) og Europa-Parlamentets  afgoerelse af 17. november 1994 (EFT nr. C 341 af 5. 12. 1994). (4) EFT nr. C 122 af 18. 5. 1990, s. 2. (5) EFT nr. L 194 af 25. 7. 1975, s. 47. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/692/EOEF (EFT  nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 48). (6) EFT nr. L 188 af 16. 7. 1984, s. 20. Direktivet er aendret ved direktiv 91/692/EOEF. (1) EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 20. (2) EFT nr. L 194 af 25. 7. 1975, s. 23. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/692/EOEF. (3) Raadets direktiv 75/716/EOEF af 24. november 1975 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger  og svovlindholdet i visse flydende braendselsstoffer (EFT nr. L 307 af 27. 11. 1975, s. 22).  Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/692/EOEF. (1) Raadets direktiv 89/369/EOEF af 8. juni 1989 om forebyggelse af luftforurening fra nye kommunale  affaldsforbraendingsanlaeg (EFT nr. L 163 af 14. 6. 1989, s. 32). (2) Raadets direktiv 89/429/EOEF af 21. juni 1989 om nedbringelse af luftforurening fra bestaaende  kommunale affaldsforbraendingsanlaeg (EFT nr. L 203 af 15. 7. 1989, s. 50). (3) Raadets direktiv 86/278/EOEF af 12. juni 1986 om beskyttelse af miljoeet, navnlig jorden, i  forbindelse med anvendelse i landbruget af slam fra rensningsanlaeg (EFT nr. L 181 af 4. 7. 1986, s.  6). Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/692/EOEF. (1) EFT nr. L 158 af 23. 6. 1990, s. 56. (2) EFT nr. L 30 af 6. 2. 1983, s. 1. (*) Nye anlaeg. (**) Eksisterende anlaeg. (1) EFT nr. L 20 af 26. 1. 1980, s. 43. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/692/EOEF.  BILAG I AEKVIVALENSFAKTORER FOR DIOXINER OG DIBENZOFURANER Til bestemmelse af den i  artikel 7, stk. 2, omhandlede sum af vaerdier skal massekoncentrationen af foelgende dioxiner og  dibenzofuraner multipliceres med foelgende aekvivalensfaktorer inden sammenlaegning (ved anvendelse af  begrebet »toksiske aekvivalenter«). >TABELPOSITION> BILAG II BESTEMMELSE AF EMISSIONSGRAENSEVAERDIER OG VEJLEDENDE VAERDIER FOR MEDFORBRAENDING  AF FARLIGT AFFALD Graensevaerdien eller den vejledende vaerdi for hvert enkelt relevant forurenende  stof og for carbonmonoxid i roeggassen fra medforbraending af farligt affald skal beregnes saaledes: Vaffald × Caffald + Vproc × Cproc Vaffald + Vproc  = C Vaffald: roeggasvolumen fra forbraending af farligt affald, udelukkende bestemt ud fra det affald,  der har den laveste braendvaerdi, som specificeret i tilladelsen og omregnet til de i artikel 11,  stk. 2, anfoerte betingelser. Hvis den varme, der afgives ved forbraending af farligt affald, udgoer mindre end 10 % af den samlede  varme, der afgives i anlaegget, skal »affald« beregnes paa grundlag af en (fiktiv) maengde affald, der  ved forbraending ville svare til en varmeafgivelse paa 10 % af en fastsat samlet varmeafgivelse. Caffald: emissionsgraensevaerdier for anlaeg, der udelukkende er beregnet til forbraending af farligt  affald (mindst de i artikel 7, stk. 1 og 2, og artikel 6, stk. 5, anfoerte emissionsgraensevaerdier og  vejledende vaerdier for forurenende stoffer og carbonmonoxid). Vproc: roeggasvolumen fra processen i anlaegget, herunder forbraendingen af det tilladte braendsel, der  normalt anvendes i anlaegget (eksklusive farligt affald), bestemt paa grundlag af det iltindhold, som  emissionerne skal omregnes til som fastsat i faellesskabslovgivningen eller det paagaeldende lands  lovgivning. Findes der ingen bestemmelser for denne art anlaeg, skal grundlaget vaere det faktiske  iltindhold i roeggassen uden fortynding ved tilfoersel af luft, der er unoedvendig for processen.  Omregningen til de andre betingelser er anfoert i artikel 11, stk. 2. Cproc: emissionsgraensevaerdierne for de relevante forurenende stoffer og carbonmonoxid i roeggassen  fra anlaeg, som ved afbraending af det tilladte braendsel, der normalt anvendes (eksklusive farligt  affald), opfylder de nationale love og administrative bestemmelser for saadanne anlaeg. Hvis der ikke  findes saadanne bestemmelser, anvendes de emissionsgraensevaerdier, der er fastsat i tilladelsen.  Indeholder tilladelsen ikke saadanne vaerdier, anvendes de faktiske massekoncentrationer. C: samlet emissionsgraensevaerdi eller vejledende vaerdi for carbonmonoxid og de relevante forurenende  stoffer til erstatning af de i artikel 6, stk. 5, og artikel 7, stk. 1 og 2, anfoerte  emissionsgraensevaerdier og vejledende vaerdier. Det samlede iltindhold til erstatning af iltindholdet  med henblik paa omregning som omhandlet i artikel 6 og 7 beregnes paa grundlag af det ovennaevnte  indhold under hensyntagen til delvolumenerne. Der skal ikke tages hensyn til forurenende stoffer og CO, der ikke direkte stammer fra forbraending  af farligt affald eller forbraending af braendsel (f.eks. fra materialer, der bruges til produktion,  eller fra produkter), saavel som CO hidroerende direkte fra denne forbraending, hvis - de stoerre CO-koncentrationer i forbraendingsgassen er noedvendige for produktionsprocessen, og hvis - Caffald (som defineret ovenfor) for dioxiner og furaner er opfyldt. I betragtning af at det er tilladt at medforbraende farligt affald, skal den samlede  emissionsgraensevaerdi (C) under alle omstaendigheder beregnes saaledes, at emissionen i miljoeet  nedbringes mest muligt.  BILAG III MAALEMETODER 1. Maalinger til bestemmelse af koncentrationen af luftforurenende  stoffer i roeggaskanaler skal vaere repraesentative. 2. Proeveudtagning og analyse af samtlige forurenende stoffer, herunder dioxiner og furaner, og  referencemaalinger til kalibrering af automatiserede maalesystemer skal udfoeres som anfoert i  CEN-standarder, der er udarbejdet paa grundlag af de ordrer, Kommissionen har afgivet. De nationale  standarder gaelder, saa laenge der ikke foreligger CEN-standarder. 3. En procedure til overvaagning af dioxiner og furaner kan kun godkendes, hvis detektionsgraensen  for proeveudtagning og analyse af de enkelte dioxiner og furaner er tilstraekkelig lav til at kunne  give et meningsfuldt resultat udtrykt i toksicitetsaekvivalenter. 4. 95 %-konfidensintervallerne ved emissionsgraensevaerdierne maa ikke overstige foelgende procentdele  af emissionsgraensevaerdierne: >TABELPOSITION>


Avis juridique important

|

31990L0434

Rådets direktiv 90/434/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater

EF-Tidende nr. L 225 af 20/08/1990 s. 0001 - 0005 den finske specialudgave: kapitel 9 bind 2 s. 0020  den svenske specialudgave: kapitel 9 bind 2 s. 0020

RAADETS DIREKTIV af 23. juli 1990 om en faelles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilfoersel af aktiver og ombytning af aktier vedroerende selskaber i forskellige medlemsstater (90/434/EOEF)   RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og ud fra foelgende betragtninger:  Transaktioner som fusion, spaltning, tilfoersel af aktiver og ombytning af aktier vedroerende selskaber i forskellige medlemsstater kan vaere noedvendige for, at der i Faellesskabet kan skabes vilkaar, der svarer til vilkaarene i et indre marked, og for dermed  at sikre, at det faelles marked etableres og fungerer tilfredsstillende; disse transaktioner maa ikke hindres af saerlige begraensninger, ulemper eller fordrejninger som foelge af medlemsstaternes skatteregler; der boer derfor for disse transaktioner indfoeres  konkurrencemaessigt neutrale skatteregler, saaledes at virksomhederne kan tilpasse sig vilkaarene i det faelles marked, oege deres produktivitet og styrke deres konkurrencemaessige stilling internationalt;  de skatteregler, der gaelder for disse transaktioner, er i oejeblikket mindre fordelagtige end dem, der gaelder for selskaber, der er hjemmehoerende i samme medlemsstat; denne forskelsbehandling maa bringes til ophoer;  det er ikke muligt at naa dette maal ved ad udvide de i medlemsstaterne gaeldende ordninger til at omfatte hele  Faellesskabet, idet forskellene mellem disse ordninger vil kunne foere til fordrejninger; den eneste tilfredsstillende loesning paa dette er en faelles beskatningsordning;  den faelles beskatningsordning boer sikre, at en fusion, en spaltning, en tilfoersel af aktiver eller en ombytning af aktier ikke beskattes, men skal samtidig tilgodese de finansielle interesser i den stat, hvor det indskydende eller det erhvervede selskab  er hjemmehoerende;  en fusion, en spaltning og en tilfoersel af aktiver vil normalt enten omforme det indskydende selskab til et fast driftssted for det selskab, der modtager tilfoerslen, eller knytte aktiverne til et af sidstnaevnte selskabs faste driftssteder;  den ordning med udskydelse af beskatningen af kapitalvinding ved de tilfoerte vaerdier, indtil de rent faktisk realiseres, som gaelder for de af disse vaerdier, der knyttes til dette faste driftssted, goer det muligt at undgaa at beskatte den derved fremkomne  kapitalvinding, samtidig med at det sikres, at den sidenhen, naar den realiseres, bliver beskattet i den stat, hvor det indskydende selskab er hjemmehoerende;  der skal ogsaa fastlaegges en skattemaessig ordning for visse af det indskydende selskabs henlaeggelser, reserver eller tab, og der skal fastsaettes regler for de skattemaessige problemer, der opstaar, naar det ene af de to selskaber har en kapitalandel i det  andet selskab;  at selskabsdeltagere i det indskydende selskab tildeles kapitalandele i det modtagende eller erhvervende selskab, maa ikke i sig selv foere til nogen form for beskatning af disse selskabsdeltagere;  medlemsstaterne boer have mulighed for at kunne afslaa at anvende direktivet, naar en fusion, en spaltning, en tilfoersel af aktiver eller en ombytning af aktier har til formaal at begaa skattesvig eller skatteunddragelse eller bevirker, at et selskab, hvad  enten det er impliceret i transaktionen eller ej, ikke laengere opfylder betingelserne for, at medarbejderne kan lade sig repraesentere i selskabets organer - UDSTED FOELGENDE DIREKTIV:   AFSNIT I Almindelige Bestemmelser  Artikel 1 Den enkelte medlemsstat anvender dette direktiv paa fusion, spaltning, tilfoersel af aktiver og ombytning af aktier, som vedroerer selskaber i to eller flere medlemsstater.  Artikel 2 I dette direktiv forstaas ved:  a)  fusion, den transaktion, hvorved:  - et eller flere selskaber som foelge af og samtidig med deres oploesning uden likvidation overfoerer deres samlede aktiver og passiver til et andet, eksisterende selskab ved, at de tildeler deres selskabsdeltagere aktier eller anparter i det andet selskab  og eventuelt en kontant udligningssum paa hoejst 10 % af disse vaerdipapirers paalydende vaerdi, eller, naar der ikke eksisterer en paalydende vaerdi, deres bogfoerte vaerdi  - to eller flere selskaber som foelge af og samtidig med deres oploesning uden likvidation overfoerer deres samlede aktiver og passiver til et selskab, som de opretter ved at tildele deres selskabsdeltagere aktier eller anparter i det nye selskab og  eventuelt en kontant udligningssum paa hoejst 10 % af disse vaerdipapirers paalydende vaerdi, eller, naar der ikke eksisterer en paalydende vaerdi, deres bogfoerte vaerdi - et selskab som foelge af og samtidig med sin oploesning uden likvidation overfoerer sine samlede aktiver og passiver til det selskab, som sidder inde med samtlige aktier eller anparter i dets kapital b) spaltning, den transaktion, hvorved et selskab som foelge af og samtidig med sin oploesning uden likvidation overfoerer sine samlede aktiver og passiver til to eller flere eksisterende eller nye selskaber ved i henhold til en pro rata regel at tildele sine  selskabsdeltagere aktier eller anparter i de modtagende selskaber og eventuelt en kontant udligningssum paa hoejst 10 % af disse vaerdipapirers paalydende vaerdi, eller, naar der ikke eksisterer en paalydende vaerdi, deres bogfoerte vaerdi,  c) tilfoersel af aktiver, den transaktion, hvorved et selskab uden at vaere oploest tilfoerer den samlede eller en eller flere grene af sin virksomhed til et andet selskab mod at faa tildelt aktier eller anparter i det modtagende selskabs kapital d) ombytning af aktier, den transaktion, hvorved et selskab erhverver en andel i et andet selskabs aktiekapital med den virkning, at det opnaar flertallet af stemmerne i dette selskab, ved til gengaeld for vaerdipapirer tilhoerende selskabsdeltagerne i det  andet selskab at tildele dem aktier eller anparter i det foerste selskab og eventuelt en kontant udligningssum paa hoejst 10 % af den paalydende vaerdi, eller, naar der ikke eksisterer en paalydende vaerdi, af den bogfoerte vaerdi af de vaerdipapirer, som  udleveres til gengaeld herfor e) et indskydende selskab, det selskab, som overfoerer sine aktiver og passiver eller tilfoerer alle eller en eller flere grene af sin virksomhed til et andet selskab f) et modtagende selskab, det selskab, som modtager aktiverne og passiverne eller alle eller en eller flere grene af det indskydende selskabs virksomhed g) et erhvervet selskab, det selskab, i hvilket et andet selskab erhverver en andel ved ombytning af aktier eller anparter h) et erhvervende selskab, det selskab, som erhverver en andel ved ombytning af aktier eller anparter i) en gren af en virksomhed, alle aktiver og passiver i en afdeling af et selskab, som ud fra et organisationsmaessigt synspunkt udgoer en selvstaendig bedrift, dvs. en samlet enhed, der kan fungere ved hjaelp af egne midler.  Artikel 3 Ved udrykket »selskab i en medlemsstat« forstaas i dette direktiv ethvert selskab:  a)  der antager en af de former, der er anfoert i bilaget b) som ifoelge skattelovgivningen i en medlemsstat anses for at vaere hjemmehoerende i denne stat i skatteretlig forstand, og som i henhold til en overenskomst om dobbeltbeskatning med et tredjeland ikke anses for at vaere hjemmehoerende uden for Faellesskabet c) som desuden uden valgmulighed og uden fritagelse er omfattet af en af foelgende former for skat:  - impôt des sociétés/vennootschapsbelasting i Belgien - selskabsskat i Danmark - Koerperschaftsteuer i Tyskland - foros eisodimatos nomikon prosopon kerdoskopikoy charaktira i Graekenland - impuesto sobre sociedades i Spanien - impôt sur les sociétés i Frankrig - corporation tax i Irland - imposta sul reddito delle persone giuridiche i Italien - impôt sur le revenu des collectivités i Luxembourg - vennootschapsbelasting i Nederlandene - imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas i Portugal - corporation tax i Det Forenede Kongerige,  eller enhver anden form for skat, der traeder i stedet for en af de her naevnte former.  AFSNIT II Bestemmelser vedroerende fusioner, spaltninger samt ombytninger af aktier  Artikel 4 1.  Fusion eller spaltning medfoerer ingen form for skat paa kapitalvinding beregnet som forskellen mellem den indre vaerdi af de overfoerte aktiver op passiver og disses skattemaessige vaerdi.  I foregaaende punktum:  - betyder »skattemaessig vaerdi« det beloeb, som udgoer grundlaget, paa hvilket en fortjeneste eller et tab ville vaere blevet beregnet med henblik paa beskatning af det indskydende selskabs indkomst, overskud eller kapitalvinding, saafremt saadanne aktiver og  passiver var blevet solgt samtidig med fusionen eller spaltningen, men uafhaengigt af transaktionen - betyder »overfoerte aktiver og passiver« de af det indskydende selskabs aktiver og passiver, der som foelge af fusionen eller spaltningen er virkeligt knyttet til et af det modtagende selskabs faste driftssteder i det indskydende selskabs medlemsstat,  og som spiller en rolle i forbindelse met de opnaaede resultater, saaledes som de beregnes med henblik paa beskatningen.  2.  Medlemsstaterne anvender bestemmelserne i stk. 1 under forudsaetning af, at det modtagende selskab beregner nye nedskrivninger og kapitalvinding eller -tab paa overfoerte aktiver og passiver i henhold til de regler, der ville have vaeret gaeldende for  det indskydende selskab eller selskaber, saafremt fusionen eller spaltningen ikke havde fundet sted.  3.  Saafremt det modtagende selskab i henhold til bestemmelserne i det indskydende selskabs medlemsstat kan vaelge at beregne nye nedskrivninger og kapitalvinding eller -tab paa de overfoerte aktiver og passiver paa anden maade end den i stk. 2 omhandlede,  finder stk. 1 ikke anvendelse paa aktiver og passiver, hvor der er gjort brug af denne valgmulighed.  Artikel 5 Naar det indskydende selskabs hensaettelser eller reserver efter lovgivningen er helt eller delvis fritaget for beskatning og ikke hidroerer fra faste driftssteder i udlandet, traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger til at sikre,  at saadanne hensaettelser eller reserver kan overfoeres med samme fritagelse til det modtagende selskabs faste driftssteder, som er beliggende i den medlemsstat, hvor det indskydende selskab er hjemmehoerende, idet det modtagende selskab i saa fald indtraeder i det indskydende selskabs rettigheder og forpligtelser.  Artikel 6 Hvis medlemsstaterne, naar de i artikel 1 omhandlede transaktioner finder sted mellem selskaber i det indskydende selskabs medlemsstat, anvender bestemmelser, der giver mulighed for, at det modtagende selskab overtager det indskydende selskabs  i skattemaessig henseende endnu ikke afskrevne tab, udvider de disse bestemmelser til ogsaa at gaelde for det modtagende selskabs faste driftssteder, som er beliggende paa deres omraade, naar de overtager det indskydende selskabs i skattemaessig henseende  endnu ikke afskrevne tab.  Artikel 7 1.  Naar det modtagende selskab besidder en del af kapitalen i det indskydende selskab, giver det modtagende selskabs kapitalvinding i forbindelse med annulleringen af dets kapitalandel i det indskydende selskab ikke anledning til nogen  beskatning.  2.  Medlemsstaterne kan goere undtagelser fra stk. 1, naar det modtagende selskabs kapitalandel i det indskydende selskab ikke overstiger 25 %.  Artikel 8 1.  Ved fusion, spaltning eller ombytning af aktier maa selve tildelingen af aktier eller anparter i det modtagende eller erhvervende selskab til en selskabsdeltager i den indskydende eller erhvervede selskab til gengaeld for aktier eller  anparter i sidstnaevnte ikke medfoere nogen beskatning af denne selskabsdeltagers indtaegt, fortjeneste eller kapitalvinding.  2.  Medlemsstaterne goer anvendelsen af stk. 1 betinget af, at selskabsdeltageren ikke tillaegger de modtagne aktier eller anparter en hoejere skattemaessig vaerdi end den, de ombyttede aktier eller anparter havde umiddelbart inden fusionen, spaltningen  eller ombygningen af aktier.  Anvendelsen af stk. 1 er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan beskatte en fortjeneste som foelge af senere afhaendelse af de modtagne vaerdipapirer paa samme maade som en fortjeneste ved afhaendelse af de aktier og anparter, der fandtes inden  erhvervelsen.  Ved »skattemaessig vaerdi« forstaas det beloeb, som skal tjene som grundlag for den eventuelle beregning af et overskud eller et tab, som giver anledning til beskatning af selskabsdeltagerens indkomst, overskud eller kapitalvinding.  3.  Saafremt en selskabsdeltager i medfoer af lovgivningen i den medlemsstat, hvor han er hjemmehoerende, har ret til at vaelge en anden beskatningsform end den, der er defineret i stk. 2, finder stk. 1 ikke anvendelse paa de aktier eller anparter, hvor der  er gjort brug af denne valgmulighed.  4.  Stk. 1 til 3 hindrer ikke en medlemsstat i ved beskatningen af selskabsdeltageren at tage hensyn til den kontante udligningssum, som eventuelt vil blive tildelt ham ved fusionen, spaltningen eller ombytningen af aktier.  AFSNIT III Regler for tilfoersel af aktiver  Artikel 4 Artikel 4 til 6 finder anvendelse paa tilfoersel af aktiver.  AFSNIT IV Saertilfaeldet: tilfoersel af et fast driftssted  Artikel 10 1.  Naar der i forbindelse med fusion, spaltning eller tilfoersel af aktiver blandt de tilfoerte aktiver er et fast driftssted, der tilhoerer det indskydende selskab, og som er beliggende i en anden medlemsstat end dette, fraskriver denne  medlemsstat sig enhver ret til at beskatte dette faste driftssted. Den stat, hvori det indskydende selskab er hjemmehoerende, kan dog i dette selskabs skattepligtige overskud medregne det faste driftssteds tidligere underskud, som eventuelt er blevet  fratrukket selskabets skattepligtige overskud i denne stat, og som ikke er udlignet. Den stat, hvori det faste driftssted er beliggende, og den stat, hvori det modtagende selskab er hjemmehoerende, anvender dette direktivs bestemmelser paa denne  tilfoersel, som om det indskydende selskab var hjemmehoerende i foerstnaevnte stat.  2.  Uanset stk. 1 har den medlemsstat, hvori det indskydende selskab er hjemmehoerende, naar den anvender globalindkomstprincippet, ret til at beskatte overskud eller kapitalvinding, der opstaar for det faste driftssted ved fusion, spaltning eller  tilfoersel af aktiver, hvis den tillader fradrag af den skat, som i mangel af bestemmelserne i dette direktiv ville vaere paalagt dette overskud eller denne kapitalvinding i den medlemsstat, hvor dette faste driftssted er beliggende, og hvis den tillader  dette fradrag paa samme maade og for samme beloeb, som den ville have gjort, hvis denne skat faktisk var opgjort og indbetalt.  AFSNIT V Afsluttende bestemmelser  Artikel 11 1.  En medlemsstat kan afslaa helt eller delvis at anvende bestemmelserne i afsnit II, III og IV eller inddrage adgangen til at anvende dem, saafremt en fusion, en spaltning, en tilfoersel af aktiver eller en ombytning af aktier:  a)  som hovedformaal eller som et af hovedformaalene har skattesvig eller skatteunddragelse; saafremt en af de i artikel 1 omhandlede transaktioner ikke foretages ud fra forsvarlige oekonomiske betragtninger, saasom omstrukturering eller rationalisering af  aktiviteterne i de selskaber, der deltager i transaktionen, kan dette skabe formodning om, at hovedformaalet eller et af hovedformaalene med transaktionen er skattesvig eller skatteunddragelse b)  bevirker, at et selskab, hvad enten det er impliceret i transaktionen eller ej, ikke laengere opfylder betingelserne for, at medarbejderne kan lade sig repraesentere i selskabets organer paa samme maade som foer transaktionen.  2.  Stk. 1, litra b), finder anvendelse, saa laenge og i det omfang der for de selskaber, der er omfattet af direktivet, ikke gaelder faellesskabsforskrifter med tilsvarende bestemmelser om medarbejdernes repraesentation i selskabernes organer.  Artikel 12 1.  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 1992. De underretter straks Kommissionen herom.  2.  Uanset stk. 1 kan Den Portugisiske Republik udsaette anvendelsen af bestemmelserne om tilfoersel af aktiver og ombytning af aktier indtil den 1. januar 1993.  3.  Medlemsstaterne soerger for at meddele Kommissionen teksten til de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.  Artikel 13 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.   Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. juli 1990. For Raadet G. CARLI Formand  (1) EFT nr. C 39 af 22. 3. 1969, s. 1.(2)  EFT nr. C 51 af 29. 4. 1970, s. 12.(3)  EFT nr. C 100 af 1. 8. 1969, s. 4.   BILAG   Liste over de selskaber, der er omhandlet i artikel 3, litra a)  a)  De selskaber, der i belgisk ret benaevnes »société anonyme«/»naamloze vennootschap«, »société en commandite par actions«/»commanditaire vennootschap op aandelen«, »société privée à responsabilité limitée«/»besloten vennootschap met beperkte  aansprakelijkheid« samt offentligretlige enheder, der driver virksomhed under de privatretlige bestemmelser b) de selskaber, der i dansk ret benaevnes »aktieselskab«, »anpartsselskab« c) de selskaber, der i tysk ret benaevnes »Aktiengesellschaft«, »Kommanditgesellschaft auf Aktien«, »Gesellschaft mit beschraenkter Haftung«, »bergrechtliche Gewerkschaft« d) de selskaber, der i graesk ret benaevnes »anonymi etairia« e) de selskaber, der i spansk ret benaevnes »sociedad anónima«, »sociedad comanditaria por acciones«, »sociedad de responsabilidad limitada« samt offentligretlige enheder, der driver virksomhed under de privatretlige bestemmelser f) de selskaber, der i fransk ret benaevnes »société anonyme«, »société en commandite par actions«, »société à responsabilité limitée« samt offentlige industri- og handelsvirksomheder og -foretagender g) de selskaber, der i irsk ret benaevnes »public companies limited by shares or by guarantee«, »private companies limited by shares or by guarantee«, virksomheder, der er registreret i henhold til «the Industrial and Provident Societies Acts« eller  »building societies«, der er registreret i henhold til »the Building Societies Acts« h) de selskaber, der i italiensk ret benaevnes »società per azioni«, »società in accomandita per azioni«, »società a responsabilità limitata« samt offentlige og private industri- og handelsvirksomheder i) de selskaber, der i luxembourgsk ret benaevnes »société anonyme», »société en commandite par actions«, »société à responsabilité limitée« j) de selskaber, der i nederlandsk ret benaevnes »naamloze vennootschap«, »besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid« k) de handelsselskaber eller almindelige, borgerlige selskaber i form af handelsselskaber samt andre juridiske personer, der driver handels- eller industrivirksomhed, og som er registreret i henhold til Portugals lovgivning l) de selskaber, der er registreret i henhold til Det Forenede Kongeriges lovgivning.


Avis juridique important

|

31980L1100

Rådets direktiv 80/1100/EØF af 11. november 1980 om ændring af direktiv 80/215/EØF for så vidt angår blæreudslæt hos svin og klassisk svinepest

EF-Tidende nr. L 325 af 01/12/1980 s. 0016 - 0016 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 12 s. 0212  den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 31 s. 0241  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 12 s. 0212  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 19 s. 0240  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 19 s. 0240

++++  RAADETS DIREKTIV  af 11 . november 1980  om aendring af direktiv 80/215/EOEF for saa vidt angaar blaereudslaet hos svin og klassisk svinepest   ( 80/1100/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 43 og 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Ved direktiv 80/215/EOEF ( 4 ) er det fastsat , hvilke veterinaerpolitimaessige krav koedprodukter bestemt til samhandel inden for Faellesskabet skal opfylde ;  ferekomst af blaereudslaet hos svin i Faellesskabet er en fare for Faellesskabets svinebestand ; der maa derfor opstilles garantier for at undgaa , at denne sygdom spredes i forbindelse med samhandel omfattende visse svinekoedsprodukter ;  den vedvarende forekomst af klassisk svinepest i visse dele af Faellesskabets omraade er en fare for svinebestanden i de medlemsstater , der er fri for denne sygdom ; saa laenge svinepesten ikke er udryddet fra de omraader , hvor den endnu forekommer , boer disse medlemsstater derfor bemyndiges til at traeffe supplerende foranstaltninger for at forebygge smitte ved samhandel -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Direktiv 80/215/EOEF aendres saaledes med virkning fra 1 . november 1980 :  a ) i artikel 4 , stk . 1 , litra b ) , indsaettes foelgende saetningsled i begyndelsen af ii ) : " for saa vidt den paagaeldende sygdom ikke er blaereudslaet hos svin " .  b ) i artikel 7 , stk . 1 , litra a ) , indsaettes  " blaereudslaet hos svin " mellem " klassisk svinepest " og " og svinelammelse " .  c ) artikel 10 affattes saaledes :   " Artikel 10  De medlemsstater , som har gjort brug af tilladelsen i direktiv 80/218/EOEF , og som er officielt fri for klassisk svinepest , kan for saa vidt angaar svinepest ikke modsaette sig , at der til deres omraade indfoeres koedprodukter , som , selv om de ikke har vaeret underkastet en af de i artikel 4 , stk . 1 , omhandlede behandlinger , helt eller delvis er fremstillet af eller med fersk svinekoed , som opfylder kravene i artikel 13a i direktiv 72/461/EOEF , eller fersk svinekoed fra dyr , der er vaccineret mod svinepest mere end 3 maaneder tidligere . "  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love eller administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1 . juli 1981 . De underretter straks Kommissionen herom .  Danmark , Irland og Det forenede Kongerige kan , under iagttagelse af traktatens almindelige bestemmelser , opretholde deres nationale bestemmelser vedroerende beskyttelse mod svinepest ved indfoersel til deres omraade af svinekoedprodukter indtil den dato , paa hvilken medlemsstaterne kan efterkomme direktivet , dog senest indtil den 1 . juli 1981 .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 11 . november 1980 .  Paa Raadets vegne  C . NEY  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 130 af 31 . 5 . 1980 , s . 9 .  ( 2 ) EFT nr . C 175 af 14 . 7 . 1980 , s . 79 .  ( 3 ) EFT nr . C 300 af 18 . 11 . 1980 , s . 20 .  ( 4 ) EFT nr . L 47 af 21 . 2 . 1980 , s . 4 .


Avis juridique important

|

31988L0302

Kommissionens direktiv 88/302/EØF af 18. november 1987 om niende tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 67/548/EØF om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer

EF-Tidende nr. L 133 af 30/05/1988 s. 0001 - 0127 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 14 s. 0003  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 14 s. 0003

KOMMISSIONENS DIREKTIV af 18. november 1987 om niende tilpasning til den tekniske udvikling af Raadets direktiv 67/548/EOEF om tilnaermelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (87/302/EOEF)    KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 67/548/EOEF af 27. juni 1967 om tilnaermelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (1), aendret for sjette gang ved direktiv 79/831/EOEF (2), saerlig artikel 19, og  ud fra foelgende betragtninger:  I artikel 3, stk. 1, i direktiv 67/548/EOEF er det fastsat, at bestemmelsen af stoffernes og praeparaternes fysisk-kemiske egenskaber, deres toksicitet og deres oekotoksicitet foretages efter de metoder, der er fastlagt i bilag V;  i artikel 3, stk. 2, i direktiv 67/548/EOEF er det fastsat, at vurderingen af faren ved et stof eller praeparat for miljoeet, ogsaa hvis den kun en potentiel, foretages paa grundlag af de i bilag VII og VIII anfoerte karakteristika;  bilag V, som affattet ved Kommissionens direktiv 84/449/EOEF (3), indeholder for oejeblikket kun de undersoegelsesmetoder, der svarer til de karakteristika, der er anfoert i bilag VII, og det er derfor noedvendigt ogsaa at stille undersoegelsesmetoder til raadighed, der svarer til de karakteristika, der er anfoert i bilag VIII;  bestemmelserne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for tilpasning til den tekniske udvikling af direktiverne om fjernelse af tekniske hindringer for samhandelen med farlige Stoffer og Praeparater -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:      Artikel 1 I bilag V til direktiv 67/548/EOEF indsaettes bilaget til naervaerende direktiv.    Artikel 2 Medlemsstaterne vedtager og offentliggoer inden den 31. december 1988 de bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom. Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser senest fra den 30. juni 1989.    Artikel 3 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.       Udfaerdiget i Bruxelles, den 18. november 1987.  Paa Kommissionens vegne  Stanley CLINTON DAVIS  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. 196 af 16.8.1967, s. 1. (2) EFT nr. L 259 af 15.10.1979, s. 10. (3) EFT nr. L 251 af 19.9.1984, s. 1.     BILAG De herunder beskrevne undersoegelsesmetoder er metoder til bestemmelse af visse af de toksikologiske og oekotoksikologiske egenskaber, der er opregnet i bilag VIII til Raadets direktiv 79/831/EOEF. Der er beskrevet undersoegelsesmetoder, som er egnede til niveau 1 og niveau 2 i bilag VIII, men undersoegelserne er ikke udspecificeret efter niveau.