Avis juridique important

|

32001L0011

Kommissionens direktiv 2001/11/EF af 14. februar 2001 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 96/96/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil — funktionskontrol af hastighedsbegrænsende anordninger i erhvervskøretøjer (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 048 af 17/02/2001 s. 0020 - 0021

Kommissionens direktiv 2001/11/EFaf 14. februar 2001om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 96/96/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil - funktionskontrol af hastighedsbegrænsende anordninger i erhvervskøretøjer(EØS-relevant tekst)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning Rådets direktiv 96/96/EF af 20. december 1996 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil(1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 1999/52/EF(2), særlig artikel 8, ogud fra følgende betragninger:(1) Rådets direktiv 92/6/EØF af 10. februar 1992 om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i Fællesskabet(3) bestemte, at der i visse køretøjer i klasse M3 og N3 skulle monteres en hastighedsbegrænsende anordning med henblik på en udligning af sikkerheds-, miljø- og konkurrencehensyn. Monteringen i køretøjer, som er omfattet af direktivet, blev gennemført senest den 1. januar 1996.(2) Direktiv 96/96/EF indeholder ikke noget krav om en funktionskontrol af hastighedsbegrænsende anordninger, dvs. hvorvidt anordningen er i stand til effektivt at begrænse køretøjets tophastighed.(3) Med denne ændring pålægger direktivet myndighederne at gennemføre en kontrol, som sikrer, at den hastighedsbegrænsende anordning fungerer korrekt.(4) Nu findes der enkle diagnosesystemer, som kontrolorganisationer kan anvende til kontrol af størstedelen af de montrede hastighedsbegrænsende anordninger. Til køretøjer, som ikke kan kontrolleres med disse almindelige diagnoseværktøjer, må myndighederne enten anvende udstyr fra den oprindelige køretøjsproducent eller sørge for en procedure vedrørende godkendelse af prøvningscertifikater fra køretøjsproducenten eller dennes forhandlerorganisation.(5) I fremtiden vil jævnlig kontrol af den hastighedsbegræsende anordnings korrekte funktion blive lettere for alle køretøjer, som udstyres med det nye registreringsudstyr (digital fartskriver) i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2135/98 af 24. september 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og direktiv 88/599/EØF vedrørende gennemførelse af forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85(4). Udstyret monteres i nye køretøjer fra 2003.(6) Bestemmelserne i nærværende direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra det Udvalg for Tilpasning til den Tekniske Udvikling, som er nedsat i overensstemmelse med artikel 8 i direktiv 96/96/EF om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1I direktiv 96/96/EF indsættes i punkt 7.10 i bilag II et nyt fjerde led:"- kontrollere, hvor det er praktisk muligt, at den hastighedsbegrænsende anordnings indstillede hastighed er i overensstemmelse med de grænseværdier, som er angivet i direktiv 92/6/EØF, artikel 2 og 3, samt at den hastighedsbegrænsende anordning forhindrer køretøjer, som er anført i de nævnte artikler, i at overskride den indstillede hastighed."Artikel 2Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden for to år fra dets ikrafttræden. De underretter Kommissionen herom.Når medlemsstaterne vedtager disse love og bestemmelser, skal de ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.Medlemsstaterne skal fremsende ordlyden af de bestemmelser i national lovgivning, som de vedtager på det område, som dette direktiv omfatter.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 14. februar 2001.På Kommissionens vegneLoyola De PalacioNæstformand(1) EFT L 46 af 17.2.1997, s. 1.(2) EFT L 142 af 5.6.1999, s. 26.(3) EFT L 57 af 2.3.1992, s. 27.(4) EFT L 274 af 9.10.1998, s. 1.


RAADETS DIREKTIV AF 23. DECEMBER 1965 OM AENDRING AF RAADETS DIREKTIV AF 5. NOVEMBER 1963 VEDROERENDE TILNAERMELSE AF MEDLEMSSTATERNES LOVGIVNINGER OM KONSERVERINGSMIDLER, SOM MAA ANVENDES I LEVNEDSMIDLER


title: Kommissionens direktiv 2006/140/EF af 20. december 2006 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF med henblik på at optage sulfurylfluorid som et aktivt stof i bilag I hertil EØS-relevant tekst.

text:
               30.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 414/78

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2006/140/EF
   af 20. december 2006
   om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF med henblik på at optage sulfurylfluorid som et aktivt stof i bilag I hertil
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter (1), særlig artikel 16, stk. 2, andet afsnit, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I Kommissionens forordning (EF) nr. 2032/2003 af 4. november 2003 om den anden fase af det tiårs arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter, og om ændring af forordning (EF) nr. 1896/2000 (2) er der opstillet en liste over aktive stoffer, som skal vurderes med henblik på eventuel optagelse i bilag I, I A eller I B til direktiv 98/8/EF. Sulfurylfluorid er optaget på denne liste.

               (2)

               I henhold til forordning (EF) nr. 2032/2003 er sulfurylfluorid vurderet i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i direktiv 98/8/EF til anvendelse i produkttype 8, træbeskyttelsesmidler, jf. bilag V til direktiv 98/8/EF.

               (3)

               I overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2032/2003 blev Sverige udpeget som rapporterende medlemsstat. Sverige forelagde den kompetente myndigheds rapport sammen med en henstilling for Kommissionen den 19. april 2005 i overensstemmelse med denne forordnings artikel 10, stk. 5 og 7.

               (4)

               Medlemsstaterne og Kommissionen har gennemgået den kompetente myndigheds rapport. I overensstemmelse med artikel 11, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2032/2003 er resultaterne af vurderingen indføjet i en vurderingsrapport i det stående udvalg for biocidholdige produkter den 8. september 2006.

               (5)

               Vurderingen af sulfurylfluorid afdækkede ingen uafklarede spørgsmål eller problemer, som skulle behandles af Den Videnskabelige Komité for Sundheds- og Miljørisici (VKSM).

               (6)

               Det fremgår af de forskellige undersøgelser, at biocidholdige produkter, der anvendes som træbeskyttelsesmidler og indeholder sulfurylfluorid, kan forventes at opfylde kravene i artikel 5 i direktiv 98/8/EF, især med hensyn til de anvendelsesformål, der er undersøgt og udførligt beskrevet i vurderingsrapporten. Sulfurylfluorid bør derfor optages i bilag I for at sikre, at der i alle medlemsstater kan gives, ændres eller tilbagekaldes godkendelser af biocidholdige produkter, der anvendes som træbeskyttelsesmidler og indeholder sulfurylfluorid, i overensstemmelse med artikel 16, stk. 3, i direktiv 98/8/EF.

               (7)

               Det er vigtigt at anvende dette direktivs bestemmelser samtidigt i alle medlemsstaterne for at sikre ligebehandling af biocidholdige produkter indeholdende det aktive stof sulfurylfluorid på markedet og også lette den korrekte funktion af markedet for biocidholdige produkter generelt.

               (8)

               I lyset af resultaterne i vurderingsrapporten bør der stilles krav om, at sådanne produkter kun anvendes af uddannede fagfolk i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, nummer i), litra e), i direktiv 98/8/EF, og at risikobegrænsende foranstaltninger udformes med henblik på at beskytte sprøjtepersonale og andre tilstedeværende i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, nummer i), litra f), i direktiv 98/8/EF.

               (9)

               Der bør derudover kræves løbende overvågning og levering af yderligere oplysninger om visse specifikke punkter, der angives nærmere i vurderingsrapporten i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, nummer i), litra f), i direktiv 98/8/EF.

               (10)

               Før et aktivt stof optages i bilag I, bør medlemsstaterne og de berørte parter have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav, optagelsen medfører, og for at sikre, at ansøgere, der har udarbejdet dossierer, fuldt ud kan udnytte databeskyttelsesperioden på ti år, der i henhold til artikel 12, litra c), nummer ii), i direktiv 98/8/EF indledes på datoen for optagelsen.

               (11)

               Efter optagelsen bør medlemsstaterne have en rimelig frist til at gennemføre bestemmelserne i artikel 16, stk. 2, i direktiv 98/8/EF og især til at give, ændre eller tilbagekalde godkendelser af biocidholdige produkter i produkttype 8 indeholdende sulfurylfluorid med henblik på at sikre, at direktiv 98/8/EF er opfyldt.

               (12)

               Direktiv 98/8/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (13)

               Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Biocidholdige Produkter —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I til direktiv 98/8/EF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   Gennemførelse af direktivet
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 31. december 2007 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser fra den 1. januar 2009.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2006.

            På Kommissionens vegne

         Stavros DIMAS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 123 af 24.4.1998, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2006/50/EF af 29. maj 2006 (EUT L 142 af 30.5.2006, s. 6).

      (2)  EUT L 307 af 24.11.2003, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1048/2005 (EUT L 178 af 9.7.2005, s. 1).

      BILAG
      Følgende tabel med punkt »nr. 1« indføjes i bilag I til direktiv 98/8/EF

                     »Nr.

                     Almindeligt anvendt navn

                     IUPAC-navn
                     identifikationsnr

                     Minimumsrenhed af det biocide produkts aktive stof i den form, det markedsføres

                     Optagelsesdato

                     Frist for overensstemmelse med artikel 16, stk. 3
                     (undtagen for produkter, som indeholder mere end ét aktivt stof - her er fristen for overholdelse af artikel 16, stk. 3, den frist, der fastsættes i den sidste af beslutningerne om optagelse angående dets aktive stof)

                     Udløbsdato for optagelsen

                     Produkttype

                     Særlige bestemmelser (1)

                     1

                     sulfurylfluorid

                     sulfuryldifluorid
                     EF-nr.: 220-281-5
                     CAS-nr.: 2699-79-8

                     > 994 g/kg

                     1. januar 2009

                     31. december 2010

                     31. december 2018

                     8

                     Medlemsstaterne sikrer, at godkendelser gives på følgende betingelser:

                                 1)

                                 produktet må kun sælges til og benyttes af fagfolk, der er uddannet i brugen af det;

                                 2)

                                 sprøjtepersonale og andre tilstedeværende beskyttes med egnede risikobegrænsende foranstaltninger;

                                 3)

                                 koncentrationer af sulfurylfluorid i den øvre troposfære langt fra forureningskilder overvåges.

                           Medlemsstaterne sikrer ligeledes, at indehavere af tilladelser indsender de i punkt (3) omhandlede overvågningsrapporter direkte til Kommissionen hvert femte år fra og med den 1. januar 2009.

         (1)  Med henblik på gennemførelsen af de fælles principper i bilag VI findes indholdet og konklusionerne af vurderingsrapporterne på Kommissionens websted: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm«


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/24/EF af  15. marts 2006  om lagring af data genereret eller behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester eller elektroniske kommunikationsnet og om ændring af direktiv 2002/58/EF

text:
               13.4.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 105/54

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2006/24/EF

   af 15. marts 2006
   om lagring af data genereret eller behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester eller elektroniske kommunikationsnet og om ændring af direktiv 2002/58/EF
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Efter Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (3) skal medlemsstaterne sikre beskyttelsen af fysiske personers rettigheder og frihedsrettigheder i forbindelse med behandling af personoplysninger, især retten til privatlivets fred, så der sikres fri udveksling af personoplysninger i Fællesskabet.

               (2)

               I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (4) omsættes principperne i direktiv 95/46/EF til specifikke regler for telesektoren.

               (3)

               I artikel 5, 6 og 9 i direktiv 2002/58/EF fastsættes de regler, som udbydere af telenet eller -tjenester skal overholde i forbindelse med behandling af trafikdata og lokaliseringsdata, der genereres ved brug af elektroniske kommunikationstjenester. Alle sådanne data skal slettes eller gøres anonyme, når de ikke længere er nødvendige for fremføringen af kommunikationen, dog ikke de data, der er nødvendige med henblik på debitering af abonnenten og afregning for samtrafik. Hvis der er givet samtykke hertil, kan visse data også behandles med henblik på markedsføring eller levering af tillægstjenester.

               (4)

               I artikel 15, stk. 1, i direktiv 2002/58/EF fastsættes de betingelser, i henhold til hvilke medlemsstaterne kan indskrænke rækkevidden af de rettigheder og forpligtelser, der omhandles i nævnte direktivs artikel 5, artikel 6, artikel 8, stk. 1, 2, 3 og 4, og artikel 9. En sådan indskrænkning skal være nødvendig, passende og forholdsmæssig i et demokratisk samfund af hensyn til den offentlige ro og orden, f.eks. den nationale sikkerhed (dvs. statens sikkerhed), forsvaret, den offentlige sikkerhed, eller forebyggelse, efterforskning, afsløring og retsforfølgning i straffesager eller uautoriseret brug af det elektroniske kommunikationssystem.

               (5)

               Mange medlemsstater har vedtaget lovgivning om tjenesteudbyderes lagring af data med henblik på forebyggelse, efterforskning, afsløring og retsforfølgning af strafbare handlinger. Der er store forskelle mellem disse nationale bestemmelser.

               (6)

               De retlige og tekniske forskelle mellem nationale bestemmelser om lagring af data med henblik på forebyggelse, efterforskning, afsløring og retsforfølgning af strafbare handlinger er en hindring for det indre marked for elektronisk kommunikation, idet tjenesteudbyderne skal opfylde forskellige krav for så vidt angår de typer trafikdata og lokaliseringsdata, der skal lagres, og for så vidt angår betingelserne for lagring og lagringsperioden.

               (7)

               I sine konklusioner af 19. december 2002 fremhæver Rådet (retlige og indre anliggender), at den betydelige vækst i de muligheder, der ligger i elektronisk kommunikation har medført, at data vedrørende anvendelsen af elektronisk kommunikation udgør et særdeles vigtigt og brugbart redskab i forebyggelse, efterforskning, afsløring og retsforfølgning af kriminalitet og strafbare handlinger, især organiseret kriminalitet.

               (8)

               I erklæringen om bekæmpelse af terrorisme, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 25. marts 2004, blev Rådet pålagt at behandle foranstaltninger vedrørende opstilling af regler for tjenesteudbyderes lagring af kommunikationsdata.

               (9)

               Ifølge artikel 8 i konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (den europæiske menneskerettighedskonvention) har enhver ret til respekt for sit privatliv og familieliv, sit hjem og sin korrespondance. Offentlige myndigheder må kun gøre indgreb i udøvelsen af denne ret, hvis det sker i overensstemmelse med loven og er nødvendigt i et demokratisk samfund af hensyn til bl.a. den nationale sikkerhed og den offentlige tryghed for at forebygge uro eller forbrydelse eller for at beskytte andres rettigheder og friheder. Da lagring af data har vist sig at være et sådant nødvendigt og effektivt efterforskningsredskab for retshåndhævelsen i flere medlemsstater, herunder navnlig i alvorlige sager som organiseret kriminalitet og terrorisme, er det nødvendigt at sikre, at de lagrede data er tilgængelige i forbindelse med håndhævelsen af loven i en vis periode på de vilkår, der er fastsat i dette direktiv. Vedtagelsen af et instrument til lagring af data, der er i overensstemmelse med kravene i artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention, er således en nødvendig foranstaltning.

               (10)

               Den 13. juli 2005 bekræftede Rådet på ny i sin erklæring om fordømmelse af terroristangrebene i London, at det er nødvendigt snarest muligt at vedtage fælles foranstaltninger vedrørende lagring af telekommunikationsdata.

               (11)

               Det er i undersøgelser blevet påvist, og medlemsstaterne har praktisk erfaring for, at trafikdata og lokaliseringsdata har stor betydning i efterforskning, afsløring og retsforfølgning af strafbare handlinger, og det er derfor nødvendigt på europæisk plan at sikre, at data, som genereres eller behandles af udbydere af elektronisk kommunikation, når de tilbyder offentlige elektroniske kommunikationstjenester eller offentlige kommunikationsnet, lagres i en vis periode på de i dette direktiv fastsatte betingelser.

               (12)

               Artikel 15, stk. 1, i direktiv 2002/58/EF vil fortsat finde anvendelse for data, herunder data om forgæves opkaldsforsøg, der ikke udtrykkelig kræves lagret i henhold til nærværende direktiv og dermed falder uden for dets anvendelsesområde, samt for lagring til andre, herunder retlige, formål end dem, der er omfattet af nærværende direktiv.

               (13)

               Dette direktiv vedrører kun data, der genereres eller behandles som følge af en kommunikation eller en kommunikationstjeneste, og således ikke data, der udgør indholdet af den kommunikerede information. Lagring af data bør ske på en måde, så man undgår at lagre data mere end én gang. Data genereret eller behandlet i forbindelse med levering af de pågældende kommunikationstjenester refererer til tilgængelige data. Specielt kan pligten til at lagre data begrænses til kun at gælde udbydernes egne eller netudbydernes tjenester, når de lagrer data vedrørende internet, e-mail eller telefoni via internettet.

               (14)

               Elektronisk kommunikationsteknologi er under hastig forandring, og de kompetente myndigheders legitime behov kan ændre sig. Med henblik på rådgivning og på at tilskynde til udveksling af erfaringer med den bedste praksis vil Kommissionen oprette en gruppe, som skal bestå af medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder, sammenslutninger af virksomheder fra telesektoren, repræsentanter for Europa-Parlamentet og databeskyttelsesmyndighederne, herunder Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse.

               (15)

               Direktiv 95/46/EF og direktiv 2002/58/EF finder fuld anvendelse på data, der lagres i overensstemmelse med nærværende direktiv. Artikel 30, stk. 1, litra c), i direktiv 95/46/EF indeholder et krav om høring af den gruppe vedrørende beskyttelse af personer i forbindelse med behandling af personoplysninger, der er nedsat i henhold til artikel 29 i samme direktiv.

               (16)

               De forpligtelser, der i medfør af artikel 6 i direktiv 95/46/EF påhviler tjenesteudbyderne med hensyn til foranstaltninger til at sikre datakvaliteten samt deres forpligtelser i medfør af artikel 16 og 17 i nævnte direktiv med hensyn til foranstaltninger til at sikre fortrolighed og behandlingssikkerhed, finder fuldt ud anvendelse på data, der lagres i overensstemmelse med nærværende direktiv.

               (17)

               Det er vigtigt, at medlemsstaterne træffer lovgivningsmæssige foranstaltninger til at sikre, at data, der lagres i henhold til dette direktiv, kun udleveres til de kompetente nationale myndigheder i overensstemmelse med national lovgivning og under fuld overholdelse af de berørte personers grundlæggende rettigheder.

               (18)

               Det bør i denne forbindelse erindres, at artikel 24 i direktiv 95/46/EF pålægger medlemsstaterne at fastsætte sanktioner for overtrædelse af de bestemmelser, der vedtages til gennemførelse af nævnte direktiv. Artikel 15, stk. 2, i direktiv 2002/58/EF pålægger den samme forpligtelse for så vidt angår nationale bestemmelser, der vedtages i medfør af direktiv 2002/58/EF. Efter Rådets rammeafgørelse 2005/222/RIA af 24. februar 2005 om angreb på informationssystemer (5) skal det gøres strafbart forsætligt at skaffe sig uretmæssig adgang til et informationssystem og til de data, det indeholder.

               (19)

               Den ret, som enhver person, der har lidt skade som følge af en ulovlig behandlingsprocedure eller enhver anden handling, der er uforenelig med de nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af direktiv 95/46/EF, har til erstatning i medfør af artikel 23 i nævnte direktiv, gælder også i tilfælde af ulovlig behandling af personoplysninger i henhold til nærværende direktiv.

               (20)

               Europarådets konvention om it-kriminalitet fra 2001 og Europarådets konvention om beskyttelse af individet i forbindelse med automatisk behandling af personlige data fra 1981 dækker også data, der lagres i overensstemmelse med dette direktiv.

               (21)

               Målene for dette direktiv, nemlig at harmonisere udbydernes pligt til at lagre visse data og sikre, at disse data gøres tilgængelige i forbindelse med efterforskning, afsløring og retsforfølgning af alvorlige forbrydelser som defineret af de enkelte medlemsstater i deres nationale lovgivning, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af direktivets omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (22)

               I dette direktiv overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkender. Dette direktiv tilstræber sammen med direktiv 2002/58/EF navnlig at sikre, at de grundlæggende rettigheder overholdes i fuldt omfang, herunder at privatlivets fred og borgernes ret til kommunikation respekteres, samt at der sørges for beskyttelse af personoplysninger jf. artikel 7 og 8 i charteret.

               (23)

               Da de forpligtelser, der påhviler udbydere af offentlige elektroniske kommunikationstjenester, bør være forholdsmæssige, fastsætter dette direktiv kun et krav om, at de lagrer data, der genereres eller behandles, når de leverer deres kommunikationstjenester. For så vidt sådanne data ikke genereres eller behandles af disse udbydere, er der ingen forpligtelse til at lagre dem. Dette direktiv har ikke til formål at harmonisere teknologien for lagring af data, og valget af denne teknologi må træffes på nationalt plan.

               (24)

               I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (6) tilskyndes medlemsstaterne til, i egen og Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne.

               (25)

               Dette direktiv finder anvendelse uanset medlemsstaternes beføjelser til at træffe lovgivningsmæssige foranstaltninger vedrørende retten til adgang til og anvendelse af data for de af dem udpegede nationale myndigheder. Spørgsmål om adgangen til de data, som de nationale offentlige myndigheder lagrer i henhold til dette direktiv, til aktiviteter, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, første led, i direktiv 95/46/EF, falder uden for fællesskabslovgivningens rammer. De kan derimod være underlagt nationale love eller foranstaltninger i medfør af afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union. Sådanne love eller foranstaltninger skal altid fuldt ud respektere de grundlæggende frihedsrettigheder, der følger af medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner, og som er sikret i den europæiske menneskerettighedskonvention. Ifølge Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols fortolkning af artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention skal offentlige myndigheders indgreb i privatlivets fred overholde krav om nødvendighed og proportionalitet og skal derfor tjene nærmere angivne, eksplicitte og lovlige formål og udøves på en måde, der er passende og relevant, og som står i et rimeligt forhold til indgrebets formål —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Formål og anvendelsesområde
   1.   Formålet med dette direktiv er at harmonisere medlemsstaternes bestemmelser om de pligter, der er pålagt udbydere af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester eller af et offentligt kommunikationsnet, for så vidt angår lagring af visse data, der genereres eller behandles af dem, med henblik på at sikre, at der er adgang til disse data i forbindelse med efterforskning, afsløring og retsforfølgning af grov kriminalitet som defineret af de enkelte medlemsstater i deres nationale lovgivning.
   2.   Dette direktiv finder anvendelse på trafikdata og lokaliseringsdata vedrørende både juridiske og fysiske personer og på lignende data, der er nødvendige for at identificere abonnenten eller den registrerede bruger. Direktivet finder ikke anvendelse på indholdet af elektroniske kommunikationer, herunder oplysninger der er indhentet over et elektronisk kommunikationsnet.
   Artikel 2
   Definitioner
   1.   I dette direktiv anvendes definitionerne i direktiv 95/46/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (7) og i direktiv 2002/58/EF.
   2.   I dette direktiv forstås ved

               a)

               »data«: trafikdata, lokaliseringsdata og lignende data, der er nødvendige for at identificere abonnenten eller brugeren

               b)

               »bruger«: enhver juridisk eller fysisk person, der anvender en offentligt tilgængelig elektronisk kommunikationstjeneste til privat eller forretningsmæssig brug uden nødvendigvis at have abonneret på tjenesten

               c)

               »telefontjeneste«: opkald (herunder taleopkald, voice mail, konferenceopkald eller dataopkald), supplerende tjenester (herunder viderestilling og omstilling) samt besked- og multimedietjenester (herunder SMS-, EMS- og MMS-tjenester)

               d)

               »brugeridentitet«: en entydig identifikator, der tildeles en person, når vedkommende tegner abonnement eller lader sig registrere som bruger af en internetadgang eller internetkommunikationstjeneste

               e)

               »celle-ID«: identiteten på den celle, hvorfra et mobiltelefonopkald kommer, eller hvor det afsluttes

               f)

               »forgæves opkaldsforsøg«: telefonopkald, hvor der opnås forbindelse, men som ikke besvares, eller hvor netværkssystemet har grebet ind.

         Artikel 3
   Pligt til at lagre data
   1.   Uanset artikel 5, 6 og 9 i direktiv 2002/58/EF vedtager medlemsstaterne foranstaltninger til at sikre, at de i artikel 5 i nærværende direktiv nævnte data, som genereres eller behandles af udbydere af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester eller af et offentligt kommunikationsnet inden for deres jurisdiktion, når de leverer de pågældende kommunikationstjenester, lagres i overensstemmelse med bestemmelserne i nærværende direktiv.
   2.   Den i stk. 1 nævnte forpligtelse til lagring inkluderer den lagring af data, der er angivet i artikel 5, i forbindelse med forgæves opkaldsforsøg, hvor de pågældende data genereres eller behandles og lagres (for så vidt angår telefonidata) eller logges (for så vidt angår internetdata) af udbydere af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester eller af et offentligt kommunikationsnet inden for den pågældende medlemsstats jurisdiktion, når de leverer de pågældende kommunikationstjenester. Der stilles ikke i dette direktiv krav om lagring af data vedrørende opkald, hvor der ikke opnås forbindelse.
   Artikel 4
   Adgang til data
   Medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at sikre, at data, der lagres i overensstemmelse med dette direktiv, kun udleveres til de kompetente nationale myndigheder i særlige sager og i overensstemmelse med national lovgivning. Hver medlemsstat fastsætter i sin nationale lovgivning den procedure, der skal følges, og de betingelser, der skal være opfyldt for at få adgang til lagrede data i overensstemmelse med kravet om nødvendighed og proportionalitet, under hensyn til de relevante bestemmelser i EU-retten og folkeretten, herunder navnlig den europæiske menneskerettighedskonvention, således som den er fortolket af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
   Artikel 5
   Kategorier af data, der skal lagres
   1.   Medlemsstaterne sikrer, at følgende kategorier af data lagres i medfør af nærværende direktiv:

               a)

               data, der er nødvendige for at spore og identificere kilden til en kommunikation:

                           1)

                           for så vidt angår fastnettelefoni og mobiltelefoni:

                                       i)

                                       A-nummeret

                                       ii)

                                       navn og adresse på abonnenten eller den registrerede bruger

                           2)

                           for så vidt angår internetadgang og e-mail og telefoni via internettet:

                                       i)

                                       tildelt brugeridentitet

                                       ii)

                                       den brugeridentitet og det telefonnummer, som er tildelt kommunikationer, der indgår i et offentligt telefonnet

                                       iii)

                                       navn og adresse på den abonnent eller registrerede bruger, til hvem en internetprotokol-adresse (IP-adresse), en brugeridentitet eller et telefonnummer var tildelt på kommunikationstidspunktet

               b)

               data, der er nødvendige for at fastslå en kommunikations bestemmelsessted:

                           1)

                           for så vidt angår fastnettelefoni og mobiltelefoni:

                                       i)

                                       det eller de valgte numre (B-nummeret/-numrene) og, hvis der er tale om supplerende tjenester såsom viderestilling og omstilling, det eller de numre, som opkaldet ledes videre til

                                       ii)

                                       navn og adresse på abonnent(en)(erne) eller de(n) registrerede bruger(e)

                           2)

                           for så vidt angår e-mail og telefoni via internettet:

                                       i)

                                       brugeridentitet eller telefonnummer på den modtager, som et internettelefonopkald er rettet til

                                       ii)

                                       navn og adresse på abonnent(en)(erne) eller de(n) registrerede bruger(e) og brugeridentitet på den modtager, som kommunikation er rettet til

               c)

               data, der er nødvendige for at fastslå en kommunikations dato, klokkeslæt og varighed:

                           1)

                           for så vidt angår fastnettelefoni og mobiltelefoni: dato og klokkeslæt for kommunikationens begyndelses- og sluttidspunkt

                           2)

                           for så vidt angår internetadgang og e-mail og telefoni via internettet:

                                       i)

                                       dato og klokkeslæt for ind- og udlogning af internetadgangstjenester baseret på en bestemt tidszone og den dynamiske eller statiske IP-adresse, som udbyderen af internetadgangstjenesten har tildelt en kommunikation, samt brugeridentitet på abonnenten eller den registrerede bruger

                                       ii)

                                       dato og klokkeslæt for ind- og udlogning af e-mail-tjeneste og telefonitjenester på internettet baseret på en bestemt tidszone

               d)

               data, der er nødvendige for at identificere kommunikationens type:

                           1)

                           for så vidt angår fastnettelefoni og mobiltelefoni: den anvendte telefontjeneste

                           2)

                           for så vidt angår e-mail og telefoni via internettet: den anvendte internettjeneste

               e)

               data, der er nødvendige for at identificere brugernes kommunikationsudstyr eller det, der fremstår som værende deres udstyr:

                           1)

                           for så vidt angår fastnettelefoni: A-nummeret og B-nummeret

                           2)

                           for så vidt angår mobiltelefoni:

                                       i)

                                       A-nummeret og B-nummeret

                                       ii)

                                       A-abonnentens IMSI-nummer (international mobilabonnents identitet)

                                       iii)

                                       A-abonnentens IMEI-nummer (internationalt mobiludstyrs identitet)

                                       iv)

                                       B-abonnentens IMSI-nummer

                                       v)

                                       B-abonnentens IMEI-nummer

                                       vi)

                                       ved forudbetalte anonyme tjenester dato og tidspunkt for første aktivering af tjenesten og den lokaliseringskode (celle-ID), hvorfra aktiveringen blev foretaget

                           3)

                           for så vidt angår internetadgang og e-mail og telefoni via internettet:

                                       i)

                                       A-nummeret med henblik på dial-up-adgang

                                       ii)

                                       den digitale abonnentlinje (DSL) eller andet endepunkt for kommunikationens ophavsmand

               f)

               data, der er nødvendige for at foretage en lokalisering af mobilt udstyr:

                           1)

                           lokaliseringskoden (celle-ID) ved kommunikationens begyndelse

                           2)

                           data, der med henvisning til deres celle-ID viser cellernes geografiske lokalisering i den periode, hvori der lagres kommunikationsdata.

         2.   Data, der afslører indholdet af kommunikationen, kan ikke lagres i medfør af dette direktiv.
   Artikel 6
   Lagringsperioder
   Medlemsstaterne sørger for, at de i artikel 5 omhandlede kategorier af data lagres i mindst seks måneder og højst to år fra datoen for kommunikationen.
   Artikel 7
   Databeskyttelse og datasikkerhed
   Med forbehold af bestemmelser vedtaget i medfør af direktiv 95/46/EF og direktiv 2002/58/EF skal hver medlemsstat sikre, at udbydere af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester eller af et offentligt kommunikationsnet som et minimum respekterer følgende datasikkerhedsprincipper for data, der lagres i overensstemmelse med nærværende direktiv:

               a)

               de lagrede data skal være af samme kvalitet og være omfattet af den samme sikkerhed og beskyttelse som de data, der findes på nettet

               b)

               dataene skal være omfattet af de fornødne tekniske og organisatoriske foranstaltninger, så de er beskyttet mod hændelig eller ulovlig tilintetgørelse eller hændeligt tab, mod forringelse, ubeføjet eller ulovlig lagring, behandling, adgang eller udbredelse

               c)

               dataene skal være omfattet af de fornødne tekniske og organisatoriske foranstaltninger, så det sikres, at kun særligt autoriserede personer får adgang til dataene,
               og

               d)

               dataene skal tilintetgøres ved udløbet af lagringstiden, bortset fra data, der har været givet adgang til, og som er blevet gemt.

         Artikel 8
   Krav til lagringen af data
   Medlemsstaterne sørger for, at de i artikel 5 nævnte data lagres i overensstemmelse med dette direktiv på en sådan måde, at de lagrede data og alle andre nødvendige oplysninger vedrørende disse data kan fremsendes uden unødig forsinkelse til de kompetente myndigheder på disses anmodning.
   Artikel 9
   Tilsynsmyndighed
   1.   Hver medlemsstat udpeger en eller flere offentlige myndigheder, der har til opgave på dens område at påse overholdelsen af de bestemmelser om de lagrede datas sikkerhed, som medlemsstaten vedtager i medfør af artikel 7. Disse myndigheder kan være de samme myndigheder som dem, der er nævnt i artikel 28 i direktiv 95/46/EF.
   2.   De i stk. 1 nævnte myndigheder handler i fuld uafhængighed i forbindelse med udførelsen af det i samme stykke omhandlede tilsyn.
   Artikel 10
   Statistikker
   1.   Medlemsstaterne sørger for, at der årligt tilsendes Kommissionen statistikker om lagring af data, der er behandlet i forbindelse med levering af offentlige elektroniske kommunikationstjenester. Statistikkerne skal indeholde oplysninger om

               —

               de tilfælde, hvor der er sendt data til de kompetente myndigheder i overensstemmelse med gældende national ret

               —

               tidsrummet mellem den dato, hvor dataene blev lagret, og den dato, hvor den kompetente myndighed anmodede om udlevering af dataene

               —

               de tilfælde, hvor anmodninger om data ikke kunne efterkommes.

         2.   Statistikkerne må ikke indeholde personoplysninger.
   Artikel 11
   Ændring af direktiv 2002/58/EF
   I artikel 15 i direktiv 2002/58/EF indsættes følgende stykke:

      »1a.   Stk. 1 finder ikke anvendelse på data, der udtrykkelig kræves lagret i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/24/EF af 15. marts 2006 om lagring af data genereret eller behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester eller elektroniske kommunikationsnet (8) til de formål, der er omhandlet i nævnte direktivs artikel 1, stk. 1.

   Artikel 12
   Fremtidige foranstaltninger
   1.   En medlemsstat, der står over for særlige omstændigheder, som berettiger til en forlængelse i en begrænset periode af den i artikel 6 omhandlede længste lagringsperiode, kan træffe de nødvendige foranstaltninger. Medlemsstaten underretter straks Kommissionen herom og informerer de øvrige medlemsstater om de foranstaltninger, der er truffet i medfør af denne artikel, og angiver grundene til, at de indføres.
   2.   Kommissionen godkender eller afviser inden seks måneder efter den i stk. 1 omhandlede meddelelse de påtænkte nationale foranstaltninger efter at have forvisset sig om, at de ikke udgør et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne, eller om de udgør en hindring for det indre markeds funktion. Hvis Kommissionen ikke har truffet afgørelse inden for dette tidsrum, betragtes de nationale foranstaltninger som godkendt.
   3.   Hvis en medlemsstats nationale foranstaltninger, der afviger fra bestemmelserne i dette direktiv, godkendes, jf. stk. 2, kan Kommissionen undersøge, om den skal foreslå en tilpasning af dette direktiv.
   Artikel 13
   Retsmidler, ansvar og sanktioner
   1.   Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de nationale foranstaltninger til gennemførelse af kapitel III i direktiv 95/46/EF om retsmidler, ansvar og sanktioner er iværksat i fuldt omfang for så vidt angår behandling af data i henhold til nærværende direktiv.
   2.   Hver medlemsstat træffer navnlig de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at forsætlig adgang til eller overførsel af data lagret i overensstemmelse med dette direktiv, som ikke er tilladt i henhold til national lovgivning vedtaget i medfør af dette direktiv, pålægges sanktioner, herunder administrative eller strafferetlige sanktioner, der er effektive, forholdsmæssige og har afskrækkende virkning.
   Artikel 14
   Evaluering
   1.   Senest den 15. september 2010 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en evaluering af dette direktivs anvendelse og dets virkning på de økonomiske aktører og forbrugerne under hensyntagen til den videre udvikling, der er sket inden for elektronisk kommunikationsteknologi, og de statistiske oplysninger, der er tilsendt Kommissionen i medfør af artikel 10, med henblik på at fastslå, om det er nødvendigt at ændre dette direktivs bestemmelser, særlig for så vidt angår listen over data i artikel 5 og de lagringsperioder, der er fastsat i artikel 6. Resultaterne af evalueringen offentliggøres.
   2.   Med dette for øje gennemgår Kommissionen alle bemærkninger, der meddeles den af medlemsstaterne eller af den gruppe, der er nedsat i henhold til artikel 29 i direktiv 95/46/EF.
   Artikel 15
   Gennemførelse
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 15. september 2007. De underretter straks Kommissionen herom.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   3.   Indtil den 15. marts 2009 kan enhver medlemsstat udsætte gennemførelsen af dette direktiv for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet. Enhver medlemsstat, der ønsker at anvende dette stykke, skal i form af en erklæring give Rådet og Kommissionen meddelelse herom ved vedtagelsen af direktivet. Erklæringen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 16
   Ikrafttræden
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 17
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 15. marts 2006.

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BORRELL FONTELLES

            Formand

            På Rådets vegne

         H. WINKLER

            Formand

      (1)  Udtalelse afgivet den 19.1.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 14.12.2005 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 21.2.2006.

      (3)  EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31. Ændret ved forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

      (4)  EFT L 201 af 31.7.2002, s. 37.

      (5)  EUT L 69 af 16.3.2005, s. 67.

      (6)  EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1.

      (7)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33.

      (8)  EUT L 105 af 13.4.2006, s. 54.«

      Erklæring fra Nederlandene
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      Med hensyn til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om lagring af data behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentlige elektroniske kommunikationstjenester og om ændring af direktiv 2002/58/EF vil Nederlandene gøre brug af muligheden for at udsætte direktivets gennemførelse for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet i indtil 18 måneder efter direktivets ikrafttræden.

      Erklæring fra Østrig
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      Østrig erklærer, at det vil udsætte gennemførelsen af dette direktiv for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet i 18 måneder efter datoen i artikel 15, stk. 1.

      Erklæring fra Estland
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      I overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om lagring af data behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentlige elektroniske kommunikationstjenester og om ændring af direktiv 2002/58/EF erklærer Estland hermed, at det agter at gøre brug af dette stykke og udsætte direktivets gennemførelse for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet i indtil 36 måneder efter direktivets vedtagelse.

      Erklæring fra Det Forenede Kongerige
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      Det Forenede Kongerige erklærer i overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, i direktiv om lagring af data behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentlige elektroniske kommunikationstjenester og om ændring af direktiv 2002/58/EF, at det vil udsætte gennemførelsen af dette direktiv for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet.

      Erklæring fra Cypern
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      Republikken Cypern erklærer, at den udsætter gennemførelsen af dette direktiv for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet indtil den dato, der er fastsat i artikel 15, stk. 3.

      Erklæring fra Den Hellenske Republik
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      Grækenland erklærer, at det i henhold til artikel 15, stk. 3, vil udsætte gennemførelsen af dette direktiv for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet i 18 måneder efter udløbet af perioden i artikel 15, stk. 1.

      Erklæring fra Storhertugdømmet Luxembourg
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      Storhertugdømmet Luxembourgs regering erklærer i overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, i direktivet om lagring af data behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentlige elektroniske kommunikationstjenester og om ændring af direktiv 2002/58/EF, at den agter at henholde sig til artikel 15, stk. 3, i nævnte direktiv for at kunne udsætte direktivets gennemførelse for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet.

      Erklæring fra Slovenien
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      Slovenien tilslutter sig den gruppe af medlemsstater, der har fremsat en erklæring i henhold til artikel 15, stk. 3, i »Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om lagring af data behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentlige elektroniske kommunikationstjenester« om at udsætte direktivets gennemførelse i 18 måneder for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet.

      Erklæring fra Sverige
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      I overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, ønsker Sverige at have mulighed for at udsætte dette direktivs gennemførelse for så vidt angår kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet.

      Erklæring fra Republikken Litauen
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      I henhold til artikel 15, stk. 3, i udkastet til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om lagring af data behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentlige elektroniske kommunikationstjenester og om ændring af direktiv 2002/58/EF (herefter benævnt »direktivet«) erklærer Republikken Litauen, at den, når direktivet er blevet vedtaget, vil udsætte gennemførelsen af det for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet i den periode, der er omhandlet i artikel 15, stk. 3.

      Erklæring fra Republikken Letland
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      Letland erklærer i overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF af 15. marts 2006 om lagring af data behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentlige elektroniske kommunikationstjenester og om ændring af direktiv 2002/58/EF, at det udsætter gennemførelsen af direktivet for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet indtil den 15. marts 2009.

      Erklæring fra Den Tjekkiske Republik
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      I henhold til artikel 15, stk. 3, erklærer Den Tjekkiske Republik hermed, at den udsætter gennemførelsen af direktivet for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet indtil 36 måneder efter direktivets vedtagelse.

      Erklæring fra Belgien
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      Belgien erklærer, at det i overensstemmelse med den mulighed, der er omhandlet i artikel 15, stk. 3, vil udsætte gennemførelsen af dette direktiv for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet i 36 måneder efter direktivets vedtagelse.

      Erklæring fra Republikken Polen
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      Polen erklærer hermed, at det agter at gøre brug af muligheden i artikel 15, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om lagring af data behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentlige elektroniske kommunikationstjenester og om ændring af direktiv 2002/58/EF, og udsætte direktivets gennemførelse for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet i 18 måneder efter datoen i artikel 15, stk. 1.

      Erklæring fra Finland
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      I overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, i direktivet om lagring af data behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentlige elektroniske kommunikationstjenester og om ændring af direktiv 2002/58/EF, erklærer Finland, at det vil udsætte gennemførelsen af dette direktiv for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, e-mail og telefoni via internettet.

      Erklæring fra Tyskland
      ad artikel 15, stk. 3, i direktiv 2006/24/EF
      Tyskland forbeholder sig at udsætte gennemførelsen af dette direktiv for så vidt angår lagring af kommunikationsdata vedrørende internetadgang, telefoni og e-mail via internettet i 18 måneder efter datoen i artikel 15, stk. 1.


Avis juridique important

|

32004L0001

Kommissionens direktiv 2004/1/EF af 6. januar 2004 om ændring af direktiv 2002/72/EF for så vidt angår suspension af anvendelsen af azodicarbonamid som opblæsningsmiddel (EØS-relevant tekst)

EU-Tidende nr. L 007 af 13/01/2004 s. 0045 - 0046

Kommissionens direktiv 2004/1/EFaf 6. januar 2004om ændring af direktiv 2002/72/EF for så vidt angår suspension af anvendelsen af azodicarbonamid som opblæsningsmiddel(EØS-relevant tekst)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 89/109/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om materialer og genstande bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler(1), særlig artikel 3, ogud fra følgende betragtninger:(1) Ved Kommissionens direktiv 2002/72/EF af 6. august 2002 om plastmaterialer og -genstande bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler(2) tillades det at anvende azodicarbonamid som opblæsningsmiddel i plastmaterialer og -genstande bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler, hvilket er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler.(2) Azodicarbonamid anvendes som opblæsningsmiddel ved fremstilling af tætningsmateriale af plast i metallåg til glas. Det er nu blevet konstateret, at azodicarbonamid nedbrydes til semicarbazid (SEM), når det opvarmes under fremstilling af det opskummede tætningsmateriale og under sterilisering af det forseglede glas.(3) Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt "autoriteten") blev den 8. juli 2003 underrettet af branchen om, at der var konstateret SEM i en række fødevarer på glas. Indholdet af SEM i de pågældende fødevarer varierede (op til 25 μg/kg), og de højeste koncentrationer var fundet i babymad.(4) På grundlag af eksisterende videnskabelige oplysninger, herunder nyere forskning gennemført på foranledning af autoriteten, konkluderede ekspertpanelet for tilsætningsstoffer, smagsstoffer og hjælpestoffer, der anvendes i fødevarer, og materialer, der kommer i berøring med fødevarer (i det følgende benævnt "panelet") i sin erklæring af 1. oktober 2003, at SEM har en svag kræftfremkaldende virkning hos laboratoriedyr og en svag genotoksisk virkning in vitro, men at man ikke ud fra den foreliggende videnskabelige viden kunne drage konklusioner om, hvorvidt SEM udgør en kræftrisiko for mennesker.(5) En ad hoc-ekspertgruppe fik specifikt til opgave af autoriteten at give yderligere rådgivning om eventuelle risici for småbørn, som er den forbrugergruppe, der forventeligt udsættes for den højeste potentielle eksponering for SEM i forhold til kropsvægten. Ved evalueringen af de mulige konsekvenser af SEM i babymad gennemgik ekspertgruppen såvel de toksikologiske aspekter som de mikrobiologiske og ernæringsmæssige aspekter.(6) Den 9. oktober 2003 udtalte eksperterne, at risikoen for såvel småbørn som voksne ved at spise fødevarer, der indeholder SEM, sandsynligvis var meget lille, når de eksisterende disponible oplysninger om indholdet af SEM i fødevarer tages i betragtning. Panelet erklærede dog, at forekomsten af SEM i babymad var uønsket, og det anbefalede, at eksponeringen for SEM ud fra forsigtighedshensyn burde reduceres så hurtigt, som det er forsvarligt på baggrund af den teknologiske udvikling.(7) På baggrund af panelets og ad hoc-ekspertgruppens konklusioner og den fortsatte videnskabelige usikkerhed og for at sikre det høje sundhedsbeskyttelsesniveau, som Fællesskabet ønsker, bør anvendelsen af azodicarbonamid suspenderes i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet omhandlet i artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002(3) (fødevarelovgivning). Suspensionen af azodicarbonamid fra den ufuldstændige liste over additiver, der er fuldt harmoniserede på fællesskabsplan, bør gælde, mens Fællesskabet søger at tilvejebringe mere fuldstændige oplysninger, uanset kilden, som kan afhjælpe manglerne i den eksisterende viden om SEM.(8) Kommissionen har fået oplyst, at der i nær fremtid kommer alternativer til azodicarbonamid. Med hensyn til mulig erstatning for azodicarbonamid i emballage til babymad er det af afgørende betydning, at det undersøges og evalueres nøje, at forseglingen er effektiv, inden erstatningen tages i brug, for ikke at bringe fødevarens mikrobiologiske sikkerhed i fare. Det er derfor nødvendigt med en overgangsperiode på 18 måneder, for at der kan gennemføres en evaluering over et vist tidsrum, hvor sådanne emballerede fødevarers mindste holdbarhed tages i betragtning(9) Der bør endvidere fastsættes en overgangsperiode for materialer og genstande, der kommer i berøring med levnedsmidler inden fristen for gennemførelse af dette direktiv.(10) Overgangsperioden bør samtidig tage hensyn til kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler(4).(11) Direktiv 2002/72/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.(12) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Teksten i kolonne 4 i afsnit A i bilag III til direktiv 2002/72/EF vedrørende additivet azodicarbonamid (referencenummer 36640) affattes således:">TABELPOSITION>"Artikel 21. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 2. august 2005 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.2. Medlemsstaterne anvender bestemmelserne omhandlet i stk. 1 fra den 2. august 2005, således at de forbyder markedsføring og import i Fællesskabet af plastmaterialer og -genstande bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler, hvis de ikke er i overensstemmelse med dette direktiv.Materialer og genstande, der er blevet påfyldt inden den 2. august 2005, kan dog fortsat markedsføres, forudsat at pakkedatoen er anført på de pågældende materialer og genstande. Pakkedatoen kan dog erstattes af en anden angivelse, forudsat at denne angivelse gør det muligt at identificere pakkedatoen. Oplysninger om pakkedatoen skal efter anmodning fremlægges for de kompetente myndigheder og personer, der håndhæver direktivets bestemmelser.Første og andet afsnit tilsidesætter ikke direktiv 2000/13/EF.Bestemmelserne omhandlet i stk. 1 skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.3. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 6. januar 2004.På Kommissionens vegneDavid ByrneMedlem af Kommissionen(1) EFT L 40 af 11.2.1989, s. 38. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).(2) EFT L 220 af 15.8.2002, s. 18.(3) EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1642/2003 (EUT L 245 af 29.9.2003, s. 4).(4) EFT L 109 af 6.5.2000, s. 29. Senest ændret ved direktiv 2003/89/EF (EUT L 308 af 25.11.2003, s. 15).


Avis juridique important

|

31996L0074

Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/74/EF af 16. december 1996 om betegnelser for tekstilprodukter

EF-Tidende nr. L 032 af 03/02/1997 s. 0038 - 0055

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDETS DIREKTIV 96/74/EF af 16. december 1996 om betegnelser for tekstilprodukter EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådets direktiv 71/307/EØF af 26. juli 1971 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om betegnelser for tekstilprodukter (4) har ved flere lejligheder været underkastet omfattende ændringer; direktivet bør derfor kodificeres, således at dets bestemmelser kan fremtræde klart og rationelt;(2) forskelle mellem de enkelte medlemsstaters bestemmelser om tekstilprodukters betegnelse, sammensætning og mærkning ville skabe hindringer for det indre markeds funktion;(3) disse hindringer kan fjernes, såfremt der gennemføres ensartede regler for tekstilprodukter, der bringes på markedet på fællesskabsplan; derfor må betegnelserne for tekstilfibre samt angivelserne på etiketter og mærker og i dokumenter, som ledsager tekstilprodukterne på de forskellige trin af produktionen, forarbejdningen og distributionen, harmoniseres; begrebet tekstilfiber bør også omfatte strimler, flade eller rørformede, med en normal bredde på højst 5 mm, der er skåret af folier, som ved ekstrudering er fremstillet af de i bilag I, nr. 19 til 38 og nr. 41 anførte polymerer og derefter strakt i længderetningen; (4) det vil også være nødvendigt at medtage produkter, der ikke udelukkende består af tekstiler, såfremt tekstiler udgør en væsentlig bestanddel af produktet, eller de ved særlige angivelser fremhæves af producenten, forarbejderen eller forhandleren;det er ikke nødvendigt under nr. 30 i bilag II at skelne mellem de forskellige former for polyamid eller nylon og de vedtagne satser herfor bør derfor slås sammen;(5) den tolerance med hensyn til fremmede fibre, der allerede er fastsat for rene produkter, bør ligeledes gælde for blandede produkter;(6) for at nå de mål, som ligger til grund for de nationale bestemmelser, bør der indføres mærkningspligt;(7) hvad angår de produkter, for hvilke det teknisk er vanskeligt at præcisere sammensætningen på fremstillingstidspunktet, kan de på dette tidspunkt eventuelt kendte fibre anføres på etiketten, forudsat at de udgør en vis procentdel af det færdige produkt;(8) for at undgå de forskelle, der med hensyn til gennemførelsen har vist sig i Fællesskabet, bør der foretages en nærmere fastsættelse af de særlige bestemmelser om mærkning af visse tekstilprodukter, bestående af to eller flere dele, samt af de bestanddele i tekstilprodukterne, som ikke kommer i betragtning ved mærkning og analyse;(9) tekstilprodukter, for hvilke der kun gælder en pligt til fælles mærkning, og tekstilprodukter, der sælges metervis eller afskåret, bør udbydes til salg på en sådan måde, at forbrugeren reelt kan gøre sig bekendt med angivelserne på den fælles emballage eller på rullen; det påhviler medlemsstaterne at fastsætte de foranstaltninger, der skal vedtages med henblik herpå;(10) der bør fastsættes visse betingelser for benyttelsen af benævnelser eller betegnelser, der nyder særlig anseelse hos brugeren eller forbrugeren;(11) det har vist sig nødvendigt at fastsætte metoder til prøveudtagning og analyse af tekstiler for at udelukke enhver mulighed for anfægtelse af de anvendte metoder; den midlertidige opretholdelse af de nugældende nationale metoder er dog ikke til hinder for anvendelse af ensartede regler;(12) i bilag II til dette direktiv, som omfatter de vedtagne satser, der skal anvendes på den vandfri vægt af hver fiber ved den analysemæssige bestemmelse af tekstilprodukters fibersammensætning, er der for nr. 1 2 og 3 fastsat to forskellige vedtagne satser for beregningen af sammensætningen af kartede eller kæmmede varer, som indeholder uld og/eller hår; det er imidlertid ikke altid muligt for laboratorierne at afgøre, om varer er fremstillet ved kartning eller kæmning, og der kan derfor fremkomme afvigende resultater ved anvendelsen af denne bestemmelse under overensstemmelseskontrol med sådanne varer i Fællesskabet; det bør derfor tillades laboratorierne at anvende en vedtagen enhedssats i de tilfælde, hvor der er tvivl;(13) det er ikke hensigtsmæssigt i et særligt direktiv at harmonisere alle for tekstilprodukter gældende bestemmelser;(14) bilag III og IV bør i betragtning af den særlige karakter, der kendetegner de deri anførte tilfælde, også omfatte andre produkter, der er undtaget fra mærkningspligten, herunder de såkaldte engangsartikler, eller produkter for hvilke kun en fælles mærkning er berettiget;(15) de bestemmelser, der er nødvendige for fastlæggelse af analysemetoderne og for disses tilpasning til den tekniske udvikling, er gennemførelsesbestemmelser af rent teknisk art; i forbindelse med disse bestemmelser samt ved de foranstaltninger, der er nødvendige for at tilpasse nærværende direktivs bilag I og II til den tekniske udvikling, bør den udvalgsprocedure, der er fastsat i artikel 6 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/73/EF af 16. december 1996 om visse metoder til kvantitativ analyse af binære tekstilfiberblandinger (5), derfor vedtages;(16) de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Direktiverne om Betegnelser for og Mærkning af Tekstilprodukter;(17) nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag V, del B, anførte gennemførelsesfrister -VEDTAGET FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 Tekstilprodukter kan kun bringes på markedet inden for Fællesskabet enten før enhver forarbejdning eller under produktionsprocessen og i de enkelte distributionsled, hvis de opfylder bestemmelserne i dette direktiv.Artikel 2 1. Ved tekstilprodukter forstås i dette direktiv alle produkter, der i rå, halvbearbejdet, bearbejdet, halvforarbejdet, forarbejdet, halvkonfektioneret eller konfektioneret tilstand udelukkende indeholder tekstilfibre, uafhængigt af de til deres blanding eller samling anvendte processer.2. Ved tekstilfiber forstås i dette direktiv:- et produkt, der er kendetegnet ved sin bøjelighed, sin finhed og sin store længde i forhold til det største tværmål, og som således egner sig til fremstilling af tekstilprodukter- bløde strimler, flade eller rørformede, med en normal bredde på højst 5 mm, herunder strimler skåret ud af bredere strimler eller af folier, fremstillet af kemiske forbindelser, der tjener til fremstilling af de fibre, som er klassificeret i bilag I under nummer 19 41, og som egner sig til fremstilling af tekstiler; normalbredden er bredden af den flade eller rørformede strimmel i foldet, fladtrykt, sammentrykt eller snoet form eller, hvis bredden ikke er ensartet, gennemsnitsbredden.3. Ligestillet med tekstilprodukter og undergivet bestemmelserne i dette direktiv er:- produkter, hvori tekstilfibrenes vægtandel udgør mindst 80 %- betræks- og overtræksmateriale, hvori tekstildelenes vægtandel udgør mindst 80 %, til møbler, paraplyer og parasoller, og under samme forudsætning tekstildelene i guldbelægninger med flere lag, i madrasser og camping-artikler samt i varmeisolerende for i sko og handsker- tekstiler, der er indarbejdet i andre varer og er blevet en bestanddel af disse, såfremt disse varers sammensætning er angivet.Artikel 3 1. Betegnelserne for de i artikel 2 nævnte fibre samt disses beskrivelse er angivet i bilag I.2. De i skemaet i bilag I anførte betegnelser kan kun anvendes for sådanne fibre, hvis art er angivet under samme punkt i skemaet.3. For alle andre fibre er det ikke tilladt at anvende disse betegnelser, hverken som hovedbetegnelse, i ordforbindelser eller som egenskabsbetegnelse, uanset hvilket sprog der anvendes.4. Det er ikke tilladt at anvende betegnelsen »silke« til angivelse af formen eller den særlige karakter af tekstilfibre som endeløse filamenter.Artikel 4 1. Et tekstilprodukt må kun betegnes med tilføjelsen »100 %« eller »ren«, eventuelt »hel-«, når det i dets helhed består af den samme fiber; anvendelse af andre tilsvarende tilføjelser er udelukket.2. En andel af andre fibre på indtil 2 % af tekstilproduktets vægt tolereres, for så vidt dette er berettiget af tekniske grunde og ikke er resultatet af en systematisk tilføjelse. For tekstilprodukter, i hvis fremstilling strøggarnsprocessen (kartegarnsprocessen) indgår, forhøjes denne tolerance til 5 %.Artikel 5 1. Et uldprodukt må kun betegnes som:- »lana virgen« eller »lana de esquilado«- ren, ny uld- »Schurwolle«- »ðáñèÝíï ìáëëß«- »fleece wool« eller »virgin wool«- »laine vierge« eller »laine de tonte«- »lana virgine« eller »lana di tosa«- »scheerwol«- »la virgem«- »uusi villa«- »ren ull«når det udelukkende består af en fiber, der aldrig har været indarbejdet i et færdigt produkt, som hverken har været underkastet en anden spinde- og/eller filtningsproces end den i fremstillingen af tekstilproduktet nødvendige, eller har været udsat for en fiberbeskadigende behandling eller benyttelse.2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 kan betegnelserne i nævnte stykke anvendes for den i en fiberblanding indeholdte uld, når:a) hele den i blandingen indeholdte uldmængde svarer til betegnelserne i stk. 1b) mængden af denne uld i forhold til blandingens samlede vægt ikke er under 25 %c) ulden - i tilfælde af en intim fiberblanding - kun er blandet med en enkelt anden fiber.I det tilfælde, som er nævnt i dette stykke, er angivelsen af den fuldstændige procentvise sammensætning påbudt.3. Den af tekniske grunde ved fremstillingen berettigede tolerance for fremmede fibre er begrænset til 0,3 % for produkter, der er omfattet af stk. 1 og 2; dette gælder også for uldprodukter, der har undergået en strøggarnsproces (kartegarnsproces).Artikel 6 1. Tekstilprodukter, der består af to eller flere fibre, og hvor mindst 85 % af den samlede vægt udgøres af en fiber, betegnes:- enten med denne fibers navn med angivelse af dens vægtprocent, eller- efter denne fibers navn med tilføjelsen »min. 85 %«, eller- ved angivelse af produktets fuldstændige procentvise sammensætning.2. Tekstilprodukter, der består af to eller flere fibre, hvoraf ingen enkelt fiber udgør 85 % af den samlede vægt, angives med betegnelsen og vægtprocenten for mindst de to vægtmæssigt vigtigste fibre efterfulgt af en opregning af betegnelserne for de øvrige fibre, hvoraf produktet er sammensat, i rækkefølge efter faldende vægt, med eller uden angivelse af deres vægtprocent. Dog:a) kan samtlige de fibre, som for hver enkelts vedkommende indgår med mindre end 10 % i produktets sammensætning, betegnes med udtrykket »øvrige fibre« efterfulgt af den samlede vægtprocentb) skal der, såfremt betegnelsen for en fiber nævnes, og denne fiber indgår med mindre end 10 % i produktets sammensætning, foreligge angivelse af produktets fuldstændige procentvise sammensætning.3. Produkter med en kæde af ren bomuld og skud af ren hør, i hvilke hørrens procentvise andel udgør mindst 40 % af den samlede vægt af det afslettede væv, kan betegnes som »halvlinned«, og i så fald skal angivelsen af sammensætningen »kæde ren bomuld - skud ren hør« tilføjes.4. For tekstilprodukter bestemt til den endelige forbruger og med en procentvis sammensætning som anført i stk. 1-3 og 5:a) tolereres en andel af fremmede fibre på indtil 2 % af tekstilproduktets samlede vægt, for så vidt denne er berettiget af tekniske grunde og ikke er resultatet af systematisk tilsætning; denne tolerance forhøjes til 5 % for produkter, i hvis fremstilling strøggarnsprocessen (kartegarnsprocessen) indgår, dog med forbehold af den i artikel 5, stk. 3, omhandlede toleranceb) tillades, i forhold til den samlede vægt af de på etiketten anførte fibre, en fremstillingstolerance på 3 % mellem de anførte fiberprocenter og de fiberprocenter, der fremgår af analysen; nævnte tolerance gælder også for fibre, der i overensstemmelse med stk. 2 opregnes i rækkefølge efter faldende vægt og uden angivelse af deres vægtprocent. Denne tolerance finder ligeledes anvendelse på artikel 5, stk. 2, litra b).Ved analysen beregnes disse tolerancer særskilt; den samlede vægt, der skal anvendes ved beregning af den i litra b) nævnte tolerance, er den samlede vægt af fibrene i det færdige produkt, bortset fra eventuelt konstaterede fremmede fibre, der tolereres i medfør af litra a).Sammenlægning af de i litra a) og b) omhandlede tolerancer er kun tilladt, såfremt de ved analysen eventuelt konstaterede fremmede fibre, der tolereres i medfør af litra a), viser sig at være af samme kemiske art som en eller flere af de fibre, der er anført på etiketten.For særlige produkter, hvis fremstillingsteknik nødvendiggør større tolerancer end dem, der er anført i litra a) og b), kan der ved den i artikel 13, stk. 1, omhandlede kontrol af overensstemmelsen kun tilledes større tolerancer i ganske særlige tilfælde, og såfremt der fra fabrikanten foreligger en tilstrækkelig begrundelse herfor. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen herom.5. Udtrykkene »forskellige fibre« eller »ubestemt tekstilsammensætning« kan anvendes for ethvert produkt, hvis sammensætning vanskeligt kan præciseres på fremstillingstidspunktet.Artikel 7 Med forbehold af de tolerancer, der er fastsat i artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 3 og artikel 6, stk. 4, kan anførelse af synlige, isolerbare fibre, med hvilke en rent dekorativ virkning skal opnås, og som ikke overstiger 7 % af det færdige produkts vægt, samt fibre (f. eks. metalliske), der anvendes med henblik på at opnå en antistatisk virkning, og som ikke overstiger 2 % af det færdige produkts vægt, undlades i de i artikel 4 og 6 omhandlede procentvise sammensætninger. Ved de i artikel 6, stk. 3, nævnte produkter skal disse procenter ikke beregnes på grundlag af stoffets vægt, men særskilt på grundlag af vægten af skud og vægten af kæde.Artikel 8 1. Tekstilvarer, som defineret i dette direktiv, etiketteres eller mærkes ved enhver form for udsendelse på markedet som led i den industrielle og handelsmæssige proces; etikettering og mærkning kan erstattes eller suppleres af ledsagende handelsdokumenter, når varerne ikke udbydes til salg til den endelige forbruger, eller når de leveres ifølge bestilling fra staten eller anden offentligretlig juridisk person, eller i medlemsstater, hvor dette begreb ikke kendes, en tilsvarende enhed.2. a) De i artikel 3 6 samt i bilag I anførte betegnelser, benævnelser og angivelser om tekstilfibrenes sammensætning skal tydeligt angives i handelsdokumenterne. Denne forpligtelse udelukker i særdeleshed anvendelsen af forkortelser i kontrakter, fakturaer og salgsdokumenter; hulkortkoder er dog tilladt, såfremt betydningen af disse koder oplyses i samme dokument.b) Ved salg eller udbud til salg til den endelige forbruger, i særdeleshed i kataloger, brochurer, på emballage, etiketter og mærker, skal de i artikel 3 6 samt i bilag I fastsatte betegnelser, benævnelser og angivelser om tekstilfibrenes sammensætning angives med let læselige og tydeligt synlige ensartede bogstaver.Andre end de i dette direktiv fastsatte angivelser og oplysninger holdes tydeligt adskilt fra disse. Denne bestemmelse anvendes dog ikke på de varemærker eller firmabetegnelser, som måtte være knyttet umiddelbart til de i dette direktiv foreskrevne angivelser.Såfremt der ved salg eller udbud til salg til de i første afsnit nævnte forbrugere angives et varemærke eller en firmabetegnelse, hvorved en af de i bilag I anførte betegnelser eller en dermed forvekslelig betegnelse anvendes som hovedbetegnelse, som egenskabsbetegnelse eller i ordforbindelser, skal de i artikel 3 6 samt i bilag I fastsatte betegnelser, benævnelser og angivelser om fibrenes sammensætning dog angives umiddelbart ved varemærket eller firmabetegnelsen med let læselige eller tydeligt synlige bogstaver.c) Medlemsstaterne kan forlange, at den i denne artikel foreskrevne mærkning også sker på deres nationale sprog ved salg eller udbud til salg til den endelige forbruger på deres område.For spoler, små vindsler, fed, nøgler og alle andre små enheder, af sy-, stoppe- og broderegarn kan medlemsstaterne kun udøve den i første afsnit omhandlede ret, for så vidt angår den fælles mærkning på emballagerne eller udstillingsarrangementerne. Med forbehold af de i bilag IV, nr. 18, anførte tilfælde kan mærkning af de enkelte enheder ske på et hvilket som helst af Fællesskabets sprog.d) Medlemsstaterne kan ikke forbyde anvendelsen af andre end de i artikel 3, 4 og 5 anførte benævnelser eller angivelser om produkternes særkende, når disse benævnelser eller angivelser er i overensstemmelse med god handelssædvane i medlemsstaterne.Artikel 9 1. Ethvert tekstilprodukt, der består af to eller flere dele, som ikke har samme fiberindhold, skal forsynes med en etiket, der angiver fiberindholdet for hver af disse dele. Denne mærkning er ikke nødvendig for dele, der udgør mindre end 30 % af den samlede vægt af produktet fraregnet det synlige forstof.2. To eller flere tekstilprodukter med samme fiberindhold, som sædvanligvis danner et samlet hele, behøver kun at forsynes med en etiket.3. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 12 gælder følgende:a) Fibersammensætningen for nedennævnte korsetvarer anføres ved angivelse af sammensætningen af produktet som helhed eller ved angivelse enten samlet eller særskilt af sammensætningen af følgende dele:- for brystholdere: ydre og indre stof i skåle og ryg- for hofteholdere: forstykker, bagstykker og sidestykker- for korseletter: ydre og indre stof i skåle, samt forstykker, bagstykker og sidestykker.Fibersammensætningen for andre korsetvarer end dem, der er nævnt i første afsnit, anføres ved angivelse af sammensætningen for varen som helhed eller ved angivelse enten samlet eller særskilt af sammensætningen af de forskellige dele af de pågældende varer, idet mærkning ikke er påkrævet for dele, der udgør mindre end 10 % af produktets samlede vægt.Den særskilte mærkning af de forskellige dele af nævnte korsetvarer skal foretages på en sådan måde, at den endelige forbruger let kan se, hvilken del af produktet, der er omfattet af angivelserne på etiketten.b) Fibersammensætningen af ætsede tekstilprodukter anføres for produktet som helhed og kan angives ved særskilt at anføre sammensætningen af bundstoffet og af det ætsede stof, idet disse bestanddele skal angives med benævnelse.c) Fibersammensætningen for broderede tekstilprodukter anføres for produktet som helhed og kan angives ved særskilt at anføre sammensætningen af bundstoffet og af broderegarnet, idet disse bestanddele skal angives med benævnelse; hvis de broderede dele udgør mindre end 10 % af produktets overflade, er det tilstrækkeligt at angive sammensætningen af bundstoffet.d) Sammensætningen af garner, der består af en kerne og en omspinding af forskellige fibre, og som udbydes som sådanne til forbrugerne, anføres for produktet som helhed og kan angives ved særskilt at anføre sammensætningen af kernen og af omspindingen, idet disse bestanddele skal angives med benævnelse.e) Fibersammensætningen af tekstilprodukter i fløjl og plys eller lignende produkter anføres for produktet som helhed og kan, når de pågældende produkter består af et bundstof og et slidlag af forskellige fibre, angives særskilt for disse to bestanddele, der skal angives med benævnelse.f) Sammensætningen af gulvbelægninger og -tæpper, hvis bund og slidlag består af forskellige fibre, kan anføres alene for slidlaget, der skal angives med benævnelse.Artikel 10 1. Uanset bestemmelserne i artikel 8 og 9:a) kan medlemsstaterne ikke forlange etikettering eller mærkning med betegnelse og angivelse af sammensætningen for de i bilag III nævnte tekstilprodukter, der befinder sig på et af de i artikel 2, stk. 1, nævnte forarbejdningstrin. Bestemmelserne i artikel 8 og 9 finder dog anvendelse, såfremt disse produkter er forsynet med en etiket eller en mærkning, der angiver betegnelsen, sammensætningen eller varemærket eller navnet på en virksomhed, hvorved en af de i bilag I nævnte betegnelser eller en dermed forvekslelig betegnelse anvendes som hovedbetegnelse, egenskabsbetegnelse eller i ordforbindelserb) kan de i bilag IV nævnte tekstilprodukter udbydes til salg med en fælles mærkning, der indeholder de i dette direktiv fastsatte angivelser om sammensætningen, såfremt de er af samme art og udviser samme sammensætningc) kan mærkningen vedrørende sammensætningen af tekstilprodukter, der sælges i metermål, ske udelukkende på det stykke eller den rulle, der udbydes til salg.2. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til, at de i stk. 1, litra b) og c), nævnte produkter udbydes til salg på en sådan måde, at den endelige forbruger reelt kan gøre sig bekendt med sammensætningen af de pågældende produkter.Artikel 11 Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de oplysninger der gives, når tekstilprodukter bringes på markedet, ikke kan give anledning til forveksling med de i dette direktiv fastsatte betegnelser og angivelser.Artikel 12 Med henblik på anvendelsen af artikel 8, stk. 1, og de øvrige bestemmelser i dette direktiv om mærkning af tekstilprodukter fastsættes de fiberprocenter, der er omhandlet i artikel 4, 5 og 6, uden hensyn til følgende bestanddele:1. For samtlige tekstilprodukter:Ikke-tekstildele, ægkanter, etiketter og emblemer, borter, lidser og besætning, der ikke udgør en integrerende del af produktet, knapper og spænder overtrukket med tekstilmaterialer, tilbehør, smykkebesætning, faste bånd, elastiske snore og bånd, der er anbragt på særlige og begrænsede steder på produktet, og på de i artikel 7 fastsatte betingelser, synlige og isolerbare fibre med en dekorativ virkning samt antistatiske fibre.2. a) For gulvbelægninger og -tæpper: samtlige bestanddele bortset fra slidlaget.b) For møbelstoffer: bindekæde og -skud og fyldkæde og -skud, der ikke udgør en del af slidlaget.For svære gardinstoffer: bindekæde og -skud og fyldkæde og -skud, der ikke udgør en del af retsiden.c) For andre tekstilprodukter: indlægsstoffer, forstærkninger, lærredsindlæg og -underlag, sygarn, for så vidt det ikke erstatter stoffets skud og/eller kæde, polstringsmaterialer, der ikke har en isolerende funktion, og med forbehold af artikel 9, stk. 1, for.I denne bestemmelse:- betragtes sådanne bundstoffer i tekstilprodukter, der tjener til støtte for slidlaget, navnlig bundstoffer i plaider og i dobbelte stoffer samt bundstoffer i fløjls- og plysprodukter og tilsvarende produkter, ikke som indlægsstoffer, der skal ses bort fra- forstås ved forstærkninger sådanne garner og stoffer, der er tilsat på særlige og begrænsede steder på tekstilprodukter for at forstærke disse steder eller bibringe dem stivhed eller tykkelse.3. Fedtstoffer, bindemidler, betyngninger, appreturmidler, imprægneringsmidler, hjælpemidler til farvning og trykning samt andre midler til behandling af tekstilprodukter. Hvor der ikke er fastsat fællesskabsbestemmelser, træffer medlemsstaterne alle nødvendige foranstaltninger til at undgå, at disse bestanddele er til stede i et sådant omfang, at forbrugeren vildledes.Artikel 13 1. Kontrol af tekstilprodukters overensstemmelse med de sammensætningsangivelser, der er foreskrevet i dette direktiv, foretages efter de analysemetoder, der fastlægges i de i stk. 2 nævnte direktiver.Med henblik herpå bestemmes de i artikel 4, 5 og 6 omhandlede fiberprocenter ved på hver enkelt fibers tørvægt at anvende den dertil svarende vedtagnes sats, som er anført i bilag II, efter forudgående fradrag af de i artikel 12, nr. 1, 2 og 3 nævnte bestanddele.2. De metoder til prøveudtagning og de analysemetoder, der i medlemsstaterne skal anvendes til bestemmelse af fibersammensætningen i de af dette direktiv omfattede produkter, fastlægges i særlige direktiver.Artikel 14 Medlemsstaterne kan hverken forbyde eller forhindre, at tekstilprodukter bringes på markedet på grund af produkternes betegnelser eller angivelser om deres sammensætning, når produkterne opfylder de i dette direktiv fastsatte bestemmelser.Dette direktiv er ikke til hinder for, at de i hver enkelt medlemsstat gældende bestemmelser om beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret, om angivelse af købs- eller oprindelsessted og om bekæmpelse af illoyal konkurrence finder anvendelse.Artikel 15 Bestemmelserne i dette direktiv anvendes ikke på tekstilprodukter, der:1) er bestemt for udførsel til tredjeland2) med henblik på transit befinder sig under toldkontrol i medlemsstaterne3) indføres fra tredjelande med henblik på forædling4) uden at salg finder sted, overgives til hjemmearbejdere eller selvstændige virksomheder med henblik på videreforarbejdning.Artikel 16 1. De tilføjelser til bilag I og de tilføjelser og ændringer til bilag II til nærværende direktiv, der er nødvendige for at tilpasse disse bilag til den tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i artikel 6 i direktiv 96/73/EF.2. Efter denne procedure fastsættes også nye metoder til kvantitativ analyse af binære og ternære blandinger, bortset fra de metoder, der er omhandlet i Rådets direktiv 96/73/EF og direktiv 73/44/EØF af 26. februar 1973 (6) om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kvantitativ analyse af ternære tekstilfiberblandinger.3. Betegnelsen for den i artikel 5 i direktiv 96/73/EF omhandlede komité skal lyde »Udvalget for direktiverne om Betegnelser for og Mærkning af Tekstilprodukter«.Artikel 17 Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 18 De i bilag V, del A, anførte direktiver ophæves, dog uden at medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag V, del B, anførte gennemførelsesfrister berøres heraf.Henvisninger til de ophævede direktiver gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag VI anførte sammenligningstabel.Artikel 19 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 1996.På Europa-Parlamentets vegneK. HÄNSCHFormandPå Rådets vegneI. YATESFormand(1) EFT nr. C 96 af 6. 4. 1994, s. 1.(2) EFT nr. C 195 af 18. 7. 1994, s. 9.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 15. februar 1995 (EFT nr. C 56 af 6. 3. 1995, s. 53), Rådets fælles holdning af 26. februar 1996 (EFT nr. C 196 af 6. 7. 1966, s. 1), Europa-Parlamentets afgørelse af 18. juni 1996 (EFT nr. C 198 af 8. 7. 1996, s. 25) og Rådets afgørelse af 7. oktober 1996.(4) EFT nr. L 185 af 16. 8. 1971, s. 16. Direktivet er senest ændret ved direktiv 87/140/EØF (EFT nr. L 56 af 26. 2. 1987, s. 24).(5) Se side 1 i denne Tidende.(6) EFT nr. L 83 af 30. 3. 1973, s. 1.BILAG I >TABELPOSITION>BILAG II >TABELPOSITION>BILAG III VARER, DER IKKE KAN FORLANGES MÆRKET (artikel 10, stk 1, litra a)) 1. Ærmeholdere2. Armbåndsremme til ure, af tekstilmaterialer3. Etiketter og våbenskjolde4. Håndtag, polstrede, af tekstilmaterialer5. Kaffevarmere6. Tevarmere7. Overtræksærmer8. Muffer, ikke af plys9. Kunstige blomster10. Nålepuder11. Malet lærred12. Tekstilprodukter til forstærkning og indlæg13. Filt14. Brugte, konfektionerede tekstilprodukter, såfremt de udtrykkeligt betegnes som sådanne15. Gamacher16. Indpakningsmaterialer, ikke nye og solgte som sådanne17. Hatte af filt18. Sadelmagervarer, af tekstilmaterialer19. Rejseartikler, af tekstilmaterialer20. Håndbroderede tapisserier, færdige eller til færdiggørelse, og materialer til fremstilling deraf, herunder broderegarn, der sælges særskilt fra bunden og er specielt oplagt med henblik på anvendelse til sådanne tapisserier21. Lynlåse22. Knapper og spænder, overtrukket med tekstilmaterialer23. Bogomslag, af tekstilmaterialer24. Legetøj25. Tekstile dele af fodtøj, undtagen varmeisolerende for26. Dækkeservietter o.l. af flere bestanddele med en overflade på mindre end 500 cm²27. Grydelapper og ovnhandsker28. Æggevarmere29. Kosmetiketuier30. Tobakspunge af stof31. Stofetuier til briller, cigaretter og cigarer, tændere og kamme32. Beskyttelsesartikler til sportsbrug, undtagen handsker33. Toilettasker34. Skopudseetuier35. Begravelsesartikler36. Engangsartikler med undtagelse af vatVed engangsartikler forstås i dette direktiv, tekstilartikler, der er beregnet til brug én gang eller i en begrænset periode, og hvis normale brug udelukker enhver istandsættelse til samme brug eller til senere lignende brug37. Tekstilartikler, der er undergivet reglerne i den europæiske farmakopé, og som dækkes af en benævnelse, der henviser dertil, ikke-engangsbandager til medicinsk og ortopædisk brug samt ortopædiske tekstilartikler i almindelighed38. Tekstilartikler, herunder reb, tovværk og sejlgarn (med forbehold af nr. 12 i bilag IV), der normalt er bestemt til:a) anvendelse som hjælpemiddel ved produktion og forarbejdning af varerb) indbygning i maskiner, installationer (varmeanlæg, klimaanlæg, belysningsanlæg osv.), husholdningsapparater mm., køretøjer og andre transportmidler eller til anvendelse ved drift og vedligeholdelse heraf eller til brug som udstyr for disse, med undtagelse af presenninger og tekstiltilbehør til biler, som sælges særskilt fra disse39. Tekstilartikler, der er bestemt til beskyttelse og sikkerhed, såsom sikkerhedsbælter, faldskærme, redningsveste, nødstiger, indretninger til beskyttelse mod brand, skudsikre veste samt særlige beskyttelsesdragter (f.eks. beskyttelse mod ild, kemikalier eller andre sikkerhedsrisici)40. Pneumatisk oppustelige anlæg (sportshaller, udstillingsstader, lagerhaller osv.) forudsat at der gives oplysninger om præstationsgrænser og tekniske specifikationer for disse artikler41. Sejl42. Tekstilartikler til dyr43. Flag og bannereBILAG IV VARER, FOR HVILKE KUN EN FÆLLES MÆRKNING ER PÅKRÆVET (artikel 10, stk. 1, litra b)) 1. Karklude, gulvklude2. Pudseklude3. Borter, lidser og besætning4. Possement5. Bælter6. Seler7. Strømpe- og sokkeholdere8. Snørebånd9. Bånd10. Elastikbånd11. Indpakningsmateriale, nyt og solgt som sådant12. Indpakningssnor og høstbindegarn; andet sejlgarn, reb og tovværk end det, der er omhandlet i nr. 38 i bilag III (1)13. Dækkeservietter o.lign.14. Lommetørklæder15. Hårnet16. Slips og slipssløjfer til børn17. Hagesmække; vaskeklude og -handsker18. Sy-, stoppe- og broderegarn i små detailsalgsoplægninger med en nettovægt på højst ét gram19. Gardin- og persiennegjorde(1) For de i dette nummer anførte produkter, der sælges afskåret, er den fælles mærkning den, der findes på rullen. Det i dette nummer omhandlede reb og tovværk omfatter bl.a. reb og tovværk til bjergbestigning og sejlsport.BILAG V DEL A OPHÆVEDE DIREKTIVER (jf. artikel 18) - Rådets direktiv 71/307/EØF (EFT nr. L 185 af 16. 8. 1971, s. 16) og dets efterfølgende ændringer:- Rådets direktiv 75/36/EØF (EFT nr. L 14 af 20. 1. 1975, s. 15)- Rådets direktiv 83/623/EØF (EFT nr. L 353 af 15. 12. 1983, s. 8)- Kommissionens direktiv 87/140/EØF (EFT nr. L 56 af 26. 2. 1987, s. 24).DEL B GENNEMFØRELSESFRISTER >TABELPOSITION>BILAG VI >TABELPOSITION>