Avis juridique important

|

32002L0015

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter

EF-Tidende nr. L 080 af 23/03/2002 s. 0035 - 0039

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EFaf 11. marts 2002om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteterEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71 og artikel 137, stk. 2,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),efter høring af Regionsudvalget,efter proceduren i traktatens artikel 251(3), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 16. januar 2002 ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af 20. december 1985 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport(4) har fastlagt fælles bestemmelser om køretid og hviletid for førere. Denne forordning dækker ikke andre aspekter forbundet med arbejdstid inden for vejtransport.(2) Direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden(5), gør det muligt at vedtage mere specifikke forskrifter om tilrettelæggelse af arbejdstiden. I betragtning af deres sektorbestemte karakter har bestemmelserne i dette direktiv forrang for bestemmelserne i direktiv 93/104/EF, jf. sidstnævnte direktivs artikel 14.(3) Til trods for intensive forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter har det ikke været muligt at nå frem til en aftale om mobile arbejdstagere inden for vejtransport.(4) Det er derfor nødvendigt at fastsætte en række mere specifikke forskrifter om arbejdstid inden for vejtransport med henblik på transportsikkerheden og de berørte personers sundhed og sikkerhed.(5) Da målene for den påtænkte handling ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne og derfor på grund af handlingens omfang og virkning bedre kan gennemføres på fællesskabsplan, kan Fællesskabet træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet som anført i nævnte artikel, er dette direktiv ikke mere vidtgående end, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.(6) Dette direktivs anvendelsesområde dækker udelukkende mobile arbejdstagere, der er ansat af en transportvirksomhed etableret i en medlemsstat, og som deltager i mobilt arbejde i forbindelse med vejtransport, der er omfattet af forordning (EØF) nr. 3820/85, eller, hvis denne ikke finder anvendelse, af den europæiske overenskomst om arbejde, der udføres af det kørende personale i international vejtransport (AETR-overenskomsten).(7) Det bør præciseres, at mobile arbejdstagere, der er udelukket fra dette direktivs anvendelsesområde, bortset fra selvstændige chauffører, er omfattet af det grundlæggende beskyttelsesniveau i direktiv 93/104/EF. Dette grundlæggende beskyttelsesniveau omfatter de eksisterende bestemmelser om tilstrækkelig hvile, gennemsnitlig maksimal ugentlig arbejdstid, årlig ferie og bestemte grundlæggende bestemmelser om natarbejde, herunder helbredsundersøgelser.(8) Da selvstændige chauffører er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EØF) nr. 3820/85, men udelukket fra anvendelsesområdet for direktiv 93/104/EF, bør disse chauffører udelukkes midlertidigt fra dette direktivs anvendelsesområde i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1.(9) Definitionerne i dette direktiv kan ikke danne præcedens for andre fællesskabsforskrifter vedrørende arbejdstid.(10) For at forbedre færdselssikkerheden, undgå at fordreje konkurrencevilkårene og garantere sikkerhed og sundhed for de mobile arbejdstagere, der er omfattet af dette direktiv, bør disse vide præcis, hvilken del af den tid, der medgår til vejtransportaktiviteter, der betragtes som arbejdstid og hvilken der ikke gør det, og som pauser, hviletid eller rådighedstid; disse arbejdstagere bør have ret til et minimum af daglige og ugentlige hvileperioder samt passende pauser. Det er ligeledes nødvendigt at indføre en maksimumsgrænse for, hvor mange timer der må arbejdes om ugen.(11) Forskningen har vist, at menneskets fysik om natten er mere sensitiv over for forstyrrelser pga. arbejdsmiljøet og bestemte besværlige organisationsformer, og at lange perioder med natarbejde kan være skadelige for arbejdernes helbred og generelt kan udgøre en fare for deres sikkerhed og færdselssikkerheden.(12) Det er derfor nødvendigt at begrænse varigheden af perioder med natarbejde og at fastsætte, at chauffører, som udfører natarbejde, kompenseres tilstrækkeligt for deres arbejde og ikke stilles ugunstigt hvad angår uddannelsesmuligheder.(13) Arbejdsgiverne skal opbevare optegnelser om arbejdstid, hvis der arbejdes mere end det gennemsnitlige ugentlige maksimum.(14) Bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 3820/85 om køretid inden for international og indenlandsk personbefordring, bortset fra rutekørsel, bør fortsat finde anvendelse.(15) Kommissionen bør overvåge gennemførelsen af dette direktiv og følge udviklingen på området i medlemsstaterne og forelægge Europa-Parlamentet, Rådet samt Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en rapport om bestemmelsernes anvendelse samt om konsekvenserne af bestemmelserne om natarbejde.(16) Det er nødvendigt at åbne mulighed for, at visse bestemmelser kan fraviges af henholdsvis medlemsstaterne eller arbejdsmarkedets parter; i tilfælde af fravigelse bør de pågældende arbejdstagere som en generel regel indrømmes tilsvarende kompenserende hvileperioder -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1FormålFormålet med dette direktiv er at fastsætte minimumsforskrifter for tilrettelæggelse af arbejdstid for at forbedre beskyttelsen af sikkerheden og sundheden for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter, samt forbedre færdselssikkerheden og tilnærme konkurrencevilkårene yderligere til hinanden.Artikel 2Anvendelsesområde1. Dette direktiv gælder for mobile arbejdstagere, som er beskæftiget af virksomheder, der er etableret i en medlemsstat og deltager i vejtransportaktiviteter, som er omfattet af forordning (EØF) nr. 3820/85, eller, hvis denne ikke finder anvendelse, af AETR-overenskomsten.Uden at det berører bestemmelserne i tredje afsnit, finder direktivet anvendelse på selvstændige chauffører fra den 23. marts 2009.Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport senest to år før denne dato. Rapporten analyserer, hvilke konsekvenser undtagelsen fra direktivets anvendelsesområde for selvstændige chauffører har for færdselssikkerheden, konkurrencevilkårene, erhvervets struktur og de sociale aspekter. Der tages højde for situationen i de enkelte medlemsstater, for så vidt angår transporterhvervets struktur og vejtransporterhvervets arbejdsmiljø. På baggrund af rapporten forelægger Kommissionen et forslag, der tager sigte på enten- at fastsætte de nærmere bestemmelser for direktivets anvendelse på selvstændige chauffører, for så vidt angår visse kategorier af selvstændige chauffører, hvis virksomhed ikke omfatter transportaktiviteter i andre medlemsstater, og som af objektive grunde er underlagt lokale begrænsninger, som f.eks. beliggenhed i et randområde, lange interne afstande eller et særdeles konkurrencepræget miljø, eller- at selvstændige chauffører ikke omfattes af direktivet.2. Bestemmelserne i direktiv 93/104/EF finder anvendelse på mobile arbejdstagere, der er undtaget fra nærværende direktivs anvendelsesområde.3. I det omfang nærværende direktiv indeholder mere specifikke bestemmelser vedrørende mobile arbejdstagere inden for vejtransport, har det forrang i forhold til de relevante forskrifter i direktiv 93/104/EF, jf. dettes artikel 14.4. Dette direktiv supplerer forordning (EØF) nr. 3820/85, og om nødvendigt AETR-overenskomsten, som har forrang i forhold til forskrifterne i nærværende direktiv.Artikel 3DefinitionerI dette direktiv forstås ved:a) "arbejdstid":1) for mobile arbejdstagere: den periode mellem arbejdets påbegyndelse og dets afslutning, hvor den pågældende er på sin arbejdsplads, til rådighed for arbejdsgiveren og udøver sine funktioner eller sine aktiviteter, dvs.- den tid, der medgår til alle vejtransportaktiviteter. Der er navnlig tale om følgende aktiviteter:i) kørsel,ii) på- og aflæsning,iii) hjælp i forbindelse med passagerers ind- og udstigning af køretøjet,iv) rengøring og teknisk vedligeholdelsev) ethvert andet arbejde, som har til formål at sikre køretøjets, lastens og passagerernes sikkerhed eller at opfylde lov- eller forskriftsmæssige forpligtelser, der specifikt knytter sig til den pågældende transport, herunder opsyn med på- og aflæsning, administrative formaliteter med politi, toldvæsen, indrejsemyndigheder osv.;- de perioder, hvor den pågældende ikke frit kan disponere over sin tid og skal forblive på sin arbejdsplads, klar til at påtage sig sit arbejde, og hvor han udfører specifikke arbejdsopgaver, navnlig ventetid i forbindelse med på- og aflæsning, når den forventede varighed heraf ikke er kendt i forvejen, dvs. enten inden udkørsel eller umiddelbart inden det tidspunkt, hvor den pågældende periode faktisk begynder eller i henhold til de almindelige betingelser, som er forhandlet mellem arbejdsmarkedets parter og/eller fastsat i medlemsstaternes lovgivning;2) for selvstændige chauffører anvendes samme definition på den periode mellem arbejdets påbegyndelse til dets afslutning, hvori den selvstændige chauffør er på sin arbejdsplads, til rådighed for kunden og udøver sine funktioner eller sine aktiviteter bortset fra generelt administrativt arbejde, der ikke specifikt knytter sig til den pågældende transport.Pauser, jf. artikel 5, hviletid, jf. artikel 6, samt rådighedstid, jf. punkt b) i nærværende artikel, medregnes ikke til arbejdstiden, medmindre der i medlemsstaternes lovgivning eller i aftaler mellem arbejdsmarkedets parter er fastsat regler om kompensation for eller begrænsning af rådighedstid,b) "rådighedstid":- andre perioder end pauser og hviletid, hvor den mobile arbejdstager ikke skal forblive på sin arbejdsplads, men skal være til rådighed for at kunne imødekomme eventuelle opfordringer til at påtage sig eller genoptage kørslen eller at udføre andet arbejde. Som rådighedstid anses navnlig perioder, hvor den mobile arbejdstager ledsager et køretøj, der transporteres med færge eller tog, samt ventetid ved grænserne og ventetid, der skyldes kørselsforbud.Den mobile arbejdstager skal have forudgående kendskab til disse perioder og den forventede varighed heraf, dvs. enten inden udkørsel eller umiddelbart inden det tidspunkt, hvor den pågældende periode faktisk begynder eller i henhold til de almindelige betingelser, som er forhandlet mellem arbejdsmarkedets parter og/eller fastsat i medlemsstaternes lovgivning,- for så vidt angår mobile arbejdstagere, der kører i hold, omfatter rådighedstiden den tid, der under køretøjets kørsel tilbringes ved siden af føreren eller i køje;c) "arbejdsplads":- det sted, hvor det primære forretningssted for den virksomhed, som personen udfører mobile vejtransportaktiviteter for, er beliggende, herunder virksomhedens sekundære forretningssteder, uanset om de har samme adresse som hovedsædet eller det primære forretningssted,- det køretøj, som den person der udfører mobile vejtransportaktiviteter bruger, når han udfører sit arbejde, og- ethvert andet sted, hvor de aktiviteter, der er forbundet med gennemførelsen af en transport, foregår;d) "mobil arbejdstager": en arbejdstager, som er en del af det kørende personale, herunder praktikanter og lærlinge, og som beskæftiges af en virksomhed, der for fremmed eller egen regning udfører personbefordring ad vej eller vejgodstransport;e) "selvstændig chauffør": enhver person, hvis erhvervsmæssige hovedaktivitet er at udføre personbefordring ad vej eller vejgodstransport for fremmed regning, som defineret i fællesskabslovgivningen, i henhold til en fællesskabstilladelse eller enhver anden erhvervsmæssig bemyndigelse til at udføre den nævnte transport, og som har tilladelse til at arbejde for egen regning og ikke er bundet til en arbejdsgiver ved en ansættelseskontrakt eller noget andet arbejdsmæssigt hierarkisk afhængighedsforhold, som frit kan tilrettelægge den pågældende erhvervsaktivitet, og hvis indkomst afhænger direkte af overskuddet, og som alene eller i samarbejde med andre selvstændige chauffører frit kan have erhvervsmæssige forbindelser med flere kunder.For så vidt angår dette direktiv har chauffører, der ikke opfylder disse kriterier, samme rettigheder og forpligtelser som dem, der i henhold til dette direktiv gælder for mobile arbejdstagere;f) "person, der udfører mobile vejtransportaktiviteter": enhver mobil arbejdstager eller selvstændig chauffør, der udfører sådanne aktiviteter;g) "uge": perioden mellem mandag kl. 00.00 og søndag kl. 24.00;h) "natperiode": ethvert tidsrum på mindst fire timer mellem kl. 00.00 og kl. 07.00 i henhold til national lovgivning;i) "natarbejde": alt arbejde, som udføres i natperioden.Artikel 4Maksimal ugentlig arbejdstidMedlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre,a) at den gennemsnitlige ugentlige arbejdstid ikke overstiger 48 timer. Den maksimale ugentlige arbejdstid kan udvides til 60 timer under forudsætning af, at den gennemsnitlige ugentlige arbejdstid ikke udgør mere end 48 timer i en firemåneders periode. Bestemmelserne i artikel 6, stk. 1, fjerde og femte afsnit, i forordning (EØF) nr. 3820/85, eller om nødvendigt artikel 6, stk. 1, fjerde afsnit, i AETR-overenskomsten, har forrang i forhold til bestemmelserne i dette direktiv under forudsætning af, at de pågældende førere ikke arbejder mere end 48 timer i gennemsnit om ugen i en periode på fire måneder.b) at arbejdstiden, når der udføres arbejde for mere end en arbejdsgiver, svarer til summen af de præsterede arbejdstimer. Arbejdsgiveren anmoder skriftligt den mobile arbejdstager om at aflægge regnskab for arbejde udført for en anden arbejdsgiver. Den mobile arbejdstager giver disse oplysninger skriftligt.Artikel 5Pauser1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter, jf. dog artikel 2, stk. 1, under ingen omstændigheder arbejder mere end seks sammenhængende timer uden pause, jf. dog beskyttelsesniveauet i forordning (EØF) nr. 3820/85, eller, hvis et sådant ikke er fastsat heri, i AETR-overenskomsten. Arbejdet afbrydes med en pause på mindst 30 minutter, hvis den samlede arbejdstid er på seks til ni timer, og med en pause på mindst 45 minutter, hvis den samlede arbejdstid er på mere end ni timer.2. Pauserne kan opdeles i perioder på mindst 15 minutter.Artikel 6HviletidMed hensyn til hviletid er lærlinge og praktikanter i dette direktiv omfattet af de samme bestemmelser som andre mobile arbejdstagere i henhold til forordning (EØF) nr. 3820/85, eller, hvis denne ikke finder anvendelse, i henhold til AETR-overenskomsten.Artikel 7Natarbejde1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre:- at den daglige arbejdstid ikke overstiger ti timer for hvert tidsrum på 24 timer, hvis der udføres natarbejde,- at natarbejde kompenseres i overensstemmelse med national lovgivning, kollektive overenskomster, aftaler mellem arbejdsmarkedets parter og/eller national praksis, og på betingelse af, at en sådan kompensation ikke bringer færdselssikkerheden i fare.2. Som led i den rapport, som Kommissionen senest den 23. marts 2007 udarbejder i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, evaluerer den konsekvenserne af bestemmelserne i denne artikels stk. 1. Kommissionen fremsætter eventuelt passende forslag som følge af denne rapport.3. Kommissionen vil fremsætte et forslag til et direktiv om uddannelse af chauffører, herunder dem, der udfører natarbejde, og hvori de generelle principper for denne uddannelse vil blive fastlagt.Artikel 8Undtagelser1. Undtagelser fra artikel 4 og 7 kan, af objektive eller tekniske grunde eller af hensyn til arbejdets tilrettelæggelse vedtages ved kollektive overenskomster, aftaler mellem arbejdsmarkedets parter eller, hvis dette ikke er muligt, ved love og administrative bestemmelser, forudsat at de berørte arbejdsmarkedsrepræsentanter er hørt, samt at alle relevante former for arbejdsmarkedsdialog er forsøgt fremmet.2. Muligheden for at undtage fra artikel 4 må ikke medføre, at der fastsættes en referenceperiode på over seks måneder for beregning af den gennemsnitlige maksimale arbejdsuge på 48 timer.Artikel 9Information og registreringMedlemsstaterne sørger for:a) at mobile arbejdstagere underrettes om de relevante nationale forskrifter, de interne regler og aftalerne mellem arbejdsmarkedets parter, herunder især de kollektive overenskomster og eventuelle aftaler på virksomhedsniveau, som er indgået på grundlag af dette direktiv, med forbehold af bestemmelserne i Rådets direktiv 91/533/EØF af 14. oktober 1991 om arbejdsgiverens pligt til at underrette arbejdstageren om vilkårene for arbejdskontrakten eller ansættelsesforholdet(6)b) at arbejdstiden for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter, registreres, jf. dog artikel 2, stk. 1. De registrerede oplysninger skal opbevares i mindst to år efter udløbet af den pågældende periode. Arbejdsgiverne er ansvarlige for registreringen af de mobile arbejdstageres arbejdstid. Arbejdsgiveren skal udlevere en kopi af registreringen af de præsterede timer til de mobile arbejdstagere, hvis de anmoder om det.Artikel 10Gunstigere bestemmelserDette direktiv berører ikke medlemsstaternes mulighed for at anvende eller indføre love eller administrative bestemmelser, der er gunstigere med hensyn til beskyttelse af sikkerhed og sundhed for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter, eller deres mulighed for at fremme eller tillade anvendelse af kollektive overenskomster eller andre aftaler mellem arbejdsmarkedets parter, der er gunstigere med hensyn til beskyttelse af de mobile arbejdstageres sikkerhed og sundhed. Gennemførelsen af dette direktiv kan ikke danne grundlag for at sænke det generelle niveau for beskyttelse af de arbejdstagere, som er omhandlet i artikel 2, stk. 1.Artikel 11SanktionerMedlemsstaterne fastsætter en sanktionsordning for overtrædelse af de nationale bestemmelser vedtaget i medfør af dette direktiv og tager de nødvendige skridt til at sikre, at disse sanktioner finder anvendelse. Sanktionerne skal være effektive, stå i forhold til overskridelsen og være tilstrækkeligt afskrækkende.Artikel 12Forhandlinger med tredjelandeFællesskabet indleder straks efter direktivets ikrafttræden forhandlinger med de berørte tredjelande, således at bestemmelser, der svarer til dem, der er fastsat i nærværende direktiv, kan finde anvendelse på mobile arbejdstagere, der er beskæftiget af virksomheder, som er etableret i et tredjeland.Artikel 13Rapporter1. Medlemsstaterne aflægger rapport til Kommissionen hvert andet år om gennemførelsen af dette direktiv med angivelse af arbejdsmarkedsparternes synspunkter. Rapporten skal være Kommissionen i hænde senest den 30. september efter udløbsdatoen for den toårige periode, rapporten dækker. Den toårige periode er den samme som den, der nævnes i artikel 16, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3820/85.2. Kommissionen udarbejder hvert andet år en rapport om dette direktivs gennemførelse i medlemsstaterne og om udviklingen på området. Kommissionen sender denne rapport til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget.Artikel 14Afsluttende bestemmelser1. Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 23. marts 2005 eller sikrer sig, at arbejdsmarkedets parter inden denne dato ved aftale har iværksat de nødvendige bestemmelser, idet medlemsstaterne skal træffe alle foranstaltninger for til enhver tid at kunne sikre, at de ved dette direktiv fastsatte bestemmelser opfyldes.De i første afsnit omhandlede love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de allerede har udstedt, eller som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.3. Medlemsstaterne drager omsorg for, at fragtførere, afskibere, speditører, hoved- og underentreprenører og virksomheder, der beskæftiger mobile arbejdstagere, overholder de relevante bestemmelser i dette direktiv.Artikel 15IkrafttrædenDette direktiv træder i kraft på datoen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 16AdressaterDette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 11. marts 2002.På Europa-Parlamentets vegneP. CoxFormandPå Rådets vegneJ. Piqué i CampsFormand(1) EFT C 43 af 17.2.1999, s. 4.(2) EFT C 138 af 18.5.1999, s. 33.(3) Europa-Parlamentets udtalelse afgivet den 14.4.1999 (EFT C 219 af 30.7.1999, s. 235) og bekræftet efter ændring af procedure den 6.5.1999 (EFT C 279 af 1.10.1999, s. 270), Rådets fælles holdning af den 23.3.2001 (EFT C 142 af 15.5.2001, s. 24) og Europa-Parlamentets afgørelse af den 14.6.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT). Europa-Parlamentets afgørelse af 5.2.2002 og Rådets afgørelse af 18.2.2002.(4) EFT L 370 af 31.12.1985, s. 1.(5) EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18. Dette direktiv er senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/34/EF (EFT L 195 af 1.8.2000, s. 41).(6) EFT L 288 af 18.10.1991, s. 32.


title: Kommissionens direktiv 2008/65/EF af 27. juni 2008 om ændring af direktiv 91/439/EØF om kørekort

text:
               28.6.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 168/36

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2008/65/EF
   af 27. juni 2008
   om ændring af direktiv 91/439/EØF om kørekort
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort (1), særlig artikel 7a, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Listen over koder, jf. bilag I og Ia til direktiv 91/439/EØF, bør tilpasses.

               (2)

               Fællesskabskode 78, hvorved retten til at føre køretøjer inden for en køretøjskategori begrænses til køretøjer med automatgear, bør tilpasses i lyset af de videnskabelige og tekniske fremskridt på området.

               (3)

               Mindstekravene til prøvekøretøjer, jf. bilag II til direktiv 91/439/EØF, må tilpasses til den ændrede definition af fællesskabskode 78.

               (4)

               Mindstekravene til de teoretiske og praktiske prøver, jf. bilag II til direktiv 91/439/EØF, bør tages op til fornyet overvejelse for at tilpasse prøvekravene til den daglige trafiks udfordringer, hvad angår kørsel i tunneller, for derigennem at øge sikkerhedsniveauet i vejtrafikken i denne særlige del af vejinfrastrukturen.

               (5)

               De perioder, der er fastsat i punkt 5.2 og 6.2.5 i bilag II til direktiv 91/439/EØF, har vist sig ikke at være tilstrækkelige til at sikre en tilfredsstillende gennemførelse af de nødvendige foranstaltninger. Der bør indrømmes en supplerende periode.

               (6)

               Direktiv 91/439/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (7)

               De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget om Kørekort —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Direktiv 91/439/EØF ændres således:

               1)

               I bilag I, punkt 2, vedrørende kørekortets side 4, og i bilag Ia, punkt 2, vedrørende kørekortets side 2, punkt a) 12), affattes fællesskabskode 10.02 således:

                           »10.02.

                           Køretøjer uden koblingspedal (eller manuelt betjent koblingshåndtag for kategori A eller A1).«

               2)

               I bilag I, punkt 2, vedrørende kørekortets side 4, og i bilag Ia, punkt 2, vedrørende kørekortets side 2, punkt a) 12), affattes fællesskabskode 78 således:
               78.   Begrænset til køretøjer uden koblingspedal (eller manuelt betjent koblingshåndtag for kategori A eller A1).«

               3)

               Bilag II ændres således:

                           a)

                           I punkt 2.1.3 indsættes følgende led:

                                       »—

                                       sikker kørsel i vejtunneller«.

                           b)

                           I punkt 5.1 affattes andet og tredje afsnit således:
                           »Aflægger en aspirant den praktiske prøve i et køretøj uden koblingspedal (eller manuelt betjent koblingshåndtag for kategori A og A1), registreres dette på kørekortet, hvis der udstedes et kørekort på grundlag af denne prøve. Kørekort med denne angivelse giver alene ret til at føre køretøjer uden koblingspedal (eller manuelt betjent koblingshåndtag for kategori A eller A1).
                           »Køretøj med automatgear«: et køretøj uden koblingspedal (eller manuelt betjent koblingshåndtag for kategori A eller A1).«

                           c)

                           Punkt 5.2, sidste afsnit, affattes således:
                           »Prøvekøretøjer til kategori B+E, C, C+E, C1, C1+E, D, D+E, D1 og D1+E, som ikke overholder ovenstående mindstekrav, men som var i brug på eller før ikrafttrædelsesdatoen, jf. artikel 3 i dette Kommissionens direktiv 2008/65/EF (2), kan stadig anvendes indtil den 30. september 2013. Kravene til prøvekøretøjers vægt under køreprøven skal være gennemført af medlemsstaterne senest den 30. september 2013.

                           d)

                           I punkt 6.2.5, andet afsnit, erstattes »fem år efter direktivets ikrafttræden« af »den 30. september 2008«.

                           e)

                           I punkt 6.3.8, 7.4.8 og 8.3.8 føjes »tunneller« til listen over særlige vejtyper, der er omfattet.

         Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. september 2008. De underretter straks Kommissionen herom. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juni 2008.

            På Kommissionens vegne

         Antonio TAJANI

            Næstformand

      (1)  EFT L 237 af 24.8.1991, s. 1. Senest ændret ved Rådets direktiv 2006/103/EF (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 344).

      (2)  EUT L 168 af 28.6.2008, s. 36.«


Avis juridique important

|

31996L0045

Kommissionens syvende Direktiv 96/45/EF af 2. juli 1996 om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (Tekst af betydning for EØS)

EF-Tidende nr. L 213 af 22/08/1996 s. 0008 - 0015

KOMMISSIONENS SYVENDE DIREKTIV 96/45/EF af 2. juli 1996 om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (Tekst af betydning for EØS) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler (1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 95/34/EF (2), særlig artikel 8, stk. 1, ogud fra følgende betragtninger:I direktiv 76/768/EØF foreskrives en officiel kontrol af kosmetiske midler til konstatering af, om de i fællesskabsbestemmelserne fastsatte betingelser vedrørende sammensætningen af kosmetiske midler overholdes;de nødvendige analysemetoder bør fastlægges hurtigst muligt; en række metoder er allerede blevet vedtaget med Kommissionens direktiv 80/1335/EØF (3), ændret ved direktiv 87/143/EØF (4), Kommissionens direktiv 82/434/EØF (5), ændret ved direktiv 90/207/EØF (6), Kommissionens direktiv 83/514/EØF (7), 85/490/EØF (8), 93/73/EØF (9) og 95/32/EF (10);identifikation og bestemmelse af 2-phenoxyethanol, 1-phenoxypropan-2-ol samt methyl-, ethyl-, propyl-, butyl- og benzyl-4-hydroxybenzoat i kosmetiske midler udgør syvende etape;de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Tilpasning af Direktiv 76/768/EØF til det Tekniske Fremskridt -HAR UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 I forbindelse med den officielle kontrol af kosmetiske midler træffer medlemsstaterne de fornødne foranstaltninger for at sikre, at identifikation og bestemmelse af 2-phenoxyethanol, 1-phenoxypropan-2-ol samt methyl-, ethyl-, propyl-, butyl- og benzyl-4-hydroxybenzoat foretages efter de metoder, der er beskrevet i bilaget.Artikel 2 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. september 1997. De underretter straks Kommissionen herom.2. Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggørelsen af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 3 Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 2. juli 1996.På Kommissionens vegneEmma BONINOMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 262 af 27. 9. 1976, s. 169.(2) EFT nr. L 167 af 18. 7. 1995, s. 19.(3) EFT nr. L 383 af 31. 12. 1980, s. 27.(4) EFT nr. L 57 af 27. 2. 1987, s. 56.(5) EFT nr. L 185 af 30. 6. 1982, s. 1.(6) EFT nr. L 108 af 28. 4. 1990, s. 92.(7) EFT nr. L 291 af 24. 10. 1983, s. 9.(8) EFT nr. L 295 af 7. 11. 1985, s. 30.(9) EFT nr. L 231 af 14. 9. 1993, s. 34.(10) EFT nr. L 178 af 28. 7. 1995, s. 20.BILAG IDENTIFIKATION OG KVANTITATIV BESTEMMELSE AF 2-PHENOXYETHANOL, 1-PHENOXYPROPAN-2-OL SAMT METHYL-, ETHYL-, PROPYL-, BUTYL- OG BENZYL-4-HYDROXYBENZOAT I KOSMETISKE PRODUKTER A. IDENTIFIKATION 1. Formål og anvendelsesområdeDenne TLC-metode anvendes sammen med den i afsnit B beskrevne HPLC-metode til at identificere 2-phenoxyethanol, 1-phenoxypropan-2-ol samt methyl-4-hydroxybenzoat, ethyl-4-hydroxybenzoat, propyl-4-hydroxybenzoat, butyl-4-hydroxybenzoat og benzyl-4-hydroxybenzoat i kosmetiske produkter.2. PrincipKonserveringsstofferne ekstraheres med acetone af den forsurede prøve af kosmetikproduktet. Efter filtrering blandes acetoneopløsningen med vand, og fedtsyrerne bundfældes i alkalisk miljø som calciumsalte. Den alkaliske acetone/vandblanding ekstraheres med diethylæter for at fjerne lipofile stoffer. Efter forsuring ekstraheres konserveringsstofferne med diethylæter. Der påføres en plet af diethylæterekstrakten på en tyndtlagsplade belagt med silicagel. Efter udvikling betragtes kromatogrammet under UV-lys og fremkaldes med Millons reagens.3. Reagenser3.1. GenereltAlle reagenser skal være af analysekvalitet. Vand skal være destilleret vand eller vand af mindst tilsvarende renhed.3.2. Acetone3.3. Diethylæter3.4. n-Pentan3.5. Methanol3.6. Iseddikesyre3.7. Saltsyre, c(HCl)=4mol/l3.8. Kaliumhydroxidopløsning, c(KOH)=4mol/l3.9. Calciumchlorid (dihydrat) (CaCl2  7 2H2O)3.10. Detektionsreagens: Millons reagensMillons reagens (Hg(II)nitrat) er en opløsning, der fås færdigfremstillet i handelen (Fluka 69820)3.11. 2-Phenoxyethanol3.12. 1-Phenoxypropan-2-ol3.13. Methyl-4-hydroxybenzoat (methylparaben)3.14. Ethyl-4-hydroxybenzoat (ethylparaben)3.15. n-Propyl-4-hydroxybenzoat (propylparaben)3.16. n-Butyl-4-hydroxybenzoat (butylparaben)3.17. Benzyl-4-hydroxybenzoat (benzylparaben)3.18. ReferenceopløsningerAf hvert af referencestofferne 3.11, 3.12, 3.13, 3.14, 3.15, 3.16 og 3.17 fremstilles en 0,1 % (m/v) opløsning i methanol.3.19. Mobil faseBland n-pentan og iseddikesyre i forhold 88:12 (v/v).4. ApparaturSædvanligt laboratorieudstyr, samt4.1. Termostateret vandbad, 60 °C4.2. TLC-kar (uden filtrerpapirbeklædning)4.3. Ultraviolet lyskilde, 254 nm4.4. Tyndtlagsplader 20 cm × 20 cm, belagt med 0,25 mm silicagel 60 F254, med koncentrationszone (Merck nr. 11798, Darmstadt, eller tilsvarende).4.5. Termostatovn med temperaturområde indtil 105 °C4.6. Varmlufthårtørrer.4.7. Malerulle med uldlag, længde ca. 10 cm, udv. diameter ca. 3,5 cm. Uldlagets tykkelse skal være 2-3 mm. Om nødvendigt trimmes uldlaget. (Se bemærkningen under punkt 5.2).4.8. 50 ml reagensglas med skruelåg4.9. Elektrisk termostatvarmeplade. Temperaturindstilling: ca. 80 °C. Varmepladen skal være dækket af en aluminiumplade på 20 × 20 cm af ca. 6 mm tykkelse for at sikre ensartet varmefordeling.5. Fremgangsmåde5.1. PrøvetilberedningAfvej ca. 1 g prøve i et 50 ml reagensglas med skruelåg. Tilsæt 4 dråber saltsyreopløsning (3.7) og 40 ml acetone.Til stærkt basiske kosmetikprodukter som f.eks. håndsæbe tilsættes 20 dråber saltsyreopløsning. Glasset lukkes, og blandingen opvarmes forsigtigt til ca. 60 °C for at fremme ekstraktion af konserveringsstofferne i acetonefasen, hvorpå det omrystes kraftigt i et minut.Mål opløsningens pH ved brug af pH-indikatorpapir og indstil pH til ≤3 med saltsyreopløsning. Derpå omrystes igen kraftigt i et minut.Opløsningen afkøles til stuetemperatur og filtreres gennem filtrerpapir ned i en konisk kolbe. 20 ml af filtratet overføres til en 200 ml konisk kolbe, der tilsættes 60 ml vand og blandes. Blandingens pH indstilles til ca. 10 med kaliumhydroxidopløsning (3.8) ved brug af pH-indikatorpapir.Der tilsættes 1 g calciumchlorid dihydrat (3.9) og omrystes kraftigt. Opløsningen filtreres gennem filtrerpapir over i en 250 ml skilletragt indeholdende 75 ml dietylæter, hvorpå der omrystes kraftigt i 1 minut. Når faserne er adskilt, overføres den vandige fase til en 200 ml konisk kolbe. Opløsningens pH indstilles til ca. 2 med saltsyreopløsning ved brug af pH-indikatorpapir, hvorefter der tilsættes 10 ml dietylæter og omrystes kraftigt i et minut. Når faserne er adskilt, overføres ca. 2 ml af æterfasen til et 5 ml hætteglas.5.2. TyndtlagskromatografiEn TLC-plade (4.4) anbringes på den opvarmede aluminiumplade (4.9). Der påsættes 10ìl af hver referenceopløsning (3.18) og 100 ìl af prøveopløsningen(-erne) (5.1) på startlinjen, der afmærkes i TLC-pladens koncentrationszone.Om ønsket kan der benyttes lufttørring til at fremskynde fordampningen af opløsningsmidlet. Fjern TLC-pladen fra varmepladen og lad den afkøle til rumtemperatur. Overfør 100 ml af den mobile fase (3.19) til et TLC-kar (4.2). Tyndtlagspladen anbringes straks i det umættede kar og udvikles ved stuetemperatur, indtil væskefronten har bevæget sig ca. 15 cm fra startlinjen. Tag pladen ud af karret og tør den med en varmlufthårtørrer.Undersøg pladen under UV-lys (4.3), og afmærk pletterne. Anbring pladen i en termostatovn (4.5) ved 100 °C i 30 minutter for at fjerne overskydende eddikesyre. Pletterne af konserveringsstof fremkaldes derpå med Millons reagens (3.10), der påføres tyndtlagspladen ved hjælp af malerulle (4.7), således at pladen fugtes jævnt over det hele.Bemærkning: Alternativt kan pletterne fremkaldes ved omhyggelig påføring af en dråbe Millons reagens på hver af de under UV-lys afmærkede pletter.Estre af 4-hydroxybenzoesyre fremtræder som røde pletter, 2-phenoxyethanol og 1-phenoxypropan-2-ol som gule. Bemærk dog, at 4-hydroxybenzoesyren selv, der kan være tilstede i prøverne som konserveringsstof eller som nedbrydningsprodukt af parabenerne, ligeledes vil fremtræde som en rød plet. Se 7.3 og 7.4.6. IdentifikationRf-værdien for hver plet beregnes. Pletter fra prøveopløsningen sammenholdes med pletter af referenceopløsningen med hensyn til Rf-værdi, udseende i UV-lys og farve efter fremkaldelse og konserveringsstofferne identificeres foreløbigt. Hvis resultaterne tyder på tilstedeværelse af parabener, udføres den i afsnit B beskrevne HPLC-analyse. Ved sammenholdelse af resultaterne af TLC og HPLC bekræftes tilstedeværelsen af 2-phenoxyethanol, 1-phenoxypropan-2-ol og parabenerne.7. Bemærkninger7.1. Millons reagens bør som følge af sin giftighed påføres på en af de beskrevne måder. Påsprøjtning kan ikke anbefales.7.2. Andre hydroxyl-forbindelser kan også give farvereaktion med Millons reagens. En tabel over farver og Rf-værdier af en række konserveringsstoffer opnået ved denne TLC-metode kan findes i: N. de Kruijf, M.A.H. Rijk, L.A. Pranato-Soetardhi og A. Schouten (1987): »Determination of preservatives in cosmetic products I: Thin layer chromatographic procedure for the identification of preservatives in cosmetic products« (J. Chromatography 410, 395-411).7.3. Rf-værdierne i følgende tabel kan tjene som vejledning med hensyn til de værdier, der kan forventes:>TABELPOSITION>7.4. Metoden kan ikke adskille 4-hydroxybenzoesyre fra methylparaben eller benzylparaben fra ethylparaben. Identifikation af disse stoffer skal bekræftes ved udførelse af den i afsnit B beskrevne HPLC-analyse og sammenholdelse af de opnåede retentionstider for henholdsvis prøve og standarder.B. KVANTITATIV BESTEMMELSE 1. Formål og anvendelsesområdeDenne metode anvendes til kvantitativ bestemmelse af 2-phenoxyethanol, 1-phenoxypropan-2-ol samt methyl-4-hydroxybenzoat, ethyl-4-hydroxybenzoat, propyl-4-hydroxybenzoat, butyl-4-hydroxybenzoat og benzyl-4-hydroxybenzoat i kosmetiske produkter.2. DefinitionMængden af konserveringsstof, bestemt ved denne metode, udtrykkes i masseprocent.3. PrincipPrøven gøres sur ved tilsætning af svovlsyre og opslæmmes derefter i en blanding af ethanol og vand. Blandingen opvarmes forsigtigt for at smelte lipidfasen for at opnå kvantitativ ekstraktion, hvorpå den filtreres.Indholdet af konserveringsstoffer i filtratet bestemmes ved omvendt fase HPLC med anvendelse af isopropyl-4-hydroxybenzoat som intern standard.4. Reagenser4.1. GenereltAlle reagenser skal være af analysekvalitet henholdsvis egnede til HPLC. Vand skal være destilleret vand eller vand af mindst tilsvarende renhed.4.2. Ethanol, absolut4.3. 2-Phenoxyethanol4.4. 1-Phenoxypropan-2-ol4.5. Methyl-4-hydroxybenzoat (methylparaben)4.6. Ethyl-4-hydroxybenzoat (ethylparaben)4.7. n-Propyl-4-hydroxybenzoat (propylparaben)4.8. Isopropyl-4-hydroxybenzoat (isopropylparaben)4.9. n-Butyl-4-/hydroxybenzoat (butylparaben)4.10. Benzyl-4-hydroxybenzoat (benzylparaben)4.11. Tetrahydrofuran4.12. Methanol4.13. Acetonitril4.14. Svovlsyreopløsning, c(H2SO4)=2mol/l4.15. Ethanol/vandblandingBland ethanol (4.2) og vand i forholdet 9:1 (v/v).4.16. Intern standardopløsningCa. 0,25 g isopropylparaben (4.8) afvejes nøjagtigt og overføres til en 500 ml målekolbe og opløses i ethanol/vandblanding (4.15). Målekolben fyldes op til mærket med ethanol/vandblanding (4.15).4.17. Mobil fase: tetrahydrofuran/vand/methanol/acetonitrilBland 5 rumfang tetrahydrofuran med 60 rumfang vand, 10 rumfang methanol og 25 rumfang acetonitril.4.18. Stamopløsning af konserveringsstofI en 100 ml målekolbe afvejes nøjagtigt ca. 0,2 g 2-phenoxyethanol, 0,2 g 1-phenoxypropan-2-ol, 0,05 g methylparaben, 0,05 g ethylparaben, 0,05 g propylparaben, 0,05 g butylparaben og 0,025 g benzylparaben, som opløses i ethanol/vandblanding, hvorefter kolben fyldes op til stregen dermed.Opløsningen kan i køleskab holde sig i indtil en uge.4.19. Standardopløsninger af konserveringsstofFyld henholdsvis 20,00 ml, 10,00 ml, 5,00 ml, 2,00 ml og 1,00 ml af stamopløsningen (4.18) i 50 ml målekolber. Hver kolbe tilsættes 10,00 ml intern standardopløsning (4.16) og 1,0 ml svovlsyreopløsning (4.14), hvorpå der fyldes op til stregen med ethanol/vandblandingen. Disse opløsninger skal være friskfremstillede.5. ApparaturSædvanligt laboratorieudstyr, samt:5.1. Termostateret vandbad, der kan holde 60 °C ± 1 °C.5.2. HPLC-apparat med UV-detektor, bølgelængde 280 nm.5.3. HPLC-kolonne:Rustfrit stål, 25 cm × Ø indv. 4,6 mm (eller 12,5 cm × Ø indv. 4,6 mm), pakket med Nucleosil 5C18 eller tilsvarende (se 10.1).5.4. 100 ml reagensglas med skruelåg.5.5. Kogesten, carborumdumkorn, størrelse 2-4 mm, eller tilsvarende.6. Fremgangsmåde6.1. Prøvetilberedning6.1.1. Prøvetilberedning uden tilsætning af intern standardAfvej ca. 1,0 g prøve i et 100 ml glas med skruelåg. Afpipettér 1,0 ml svovlsyreopløsning (4.14) og 50,0 ml ethanol/vandblanding (4.15) i glasset. Tilsæt ca. 1 g kogesten (5.5), luk glasset og omryst det kraftigt til en homogen suspension dannes. Omryst i mindst et minut. Anbring glasset i vandbad (5.1) i 5 minutter ved 60 °C ± 1 °C for at lette ekstraktion af konserveringsstoffer over i ethanolfasen.Afkøl straks glasset under rindende koldt vand og lad ekstraktet henstå i køleskab i en time. Filtrer ekstraktet gennem filtrerpapir. Overfør ca. 2 ml af filtratet til et 5 ml hætteglas. Ekstrakterne opbevares i køleskab, og HPLC-bestemmelsen udføres inden 24 timer.6.1.2. Prøvetilberedning med tilsætning af intern standardAfvej 1,0 g ± 0,1 g prøve med tre decimalers nøjagtighed (a gram) i et 100 ml reagensglas med skruelåg.Afpipettér 1,0 ml svovlsyreopløsning og 40,0 ml ethanol/vandblanding i glasset. Tilsæt ca. 1 g kogesten og nøjagtig 10,00 ml intern standardopløsning. Luk glasset og omryst det kraftigt, indtil en homogen suspension dannes. Omryst glasset i mindst et minut. Anbring glasset i termostatvandbad 60 °C ± 1 °C i 5 minutter for at lette ekstraktion af konserveringsstoffer over i ethanolfasen.Afkøl straks glasset under rindende koldt vand og lad ekstraktet henstå i køleskab i en time. Derpå filtreres ekstraktet med filtrerpapir.Overfør ca. 2 ml af filtratet i et 5 ml hætteglas (prøveopløsning). Ekstraktet opbevares i køleskab, og HPLC-bestemmelse udføres inden 24 timer.6.2. Højtryksvæskekromatografi6.2.1. Kromatografiske parametre- Mobil fase: tetrahydrofuran/vand/methanol/acetonitril-blanding (4.17).- Flow af den mobile fase: 1,5 ml/minut.- Detektorbølgelængde: 280 nm.6.2.2. KalibreringDer injiceres 10 ìl af hver konserveringsstof-standardopløsning (4.19). Af de opnåede kromatogrammer bestemmes forholdet mellem tophøjden for standardopløsninger af konserveringsstofferne og tophøjden for den interne standard. For hvert konserveringsstof optegnes en kurve, der viser sammenhængen mellem tophøjde-forhold og standardopløsningens koncentration.6.2.3. Kvantitativ bestemmelseInjicer 10 ìl af prøveopløsningen uden intern standard (6.1.1) i kromatografen, og optag kromatogrammet.Injicer 10 ìl af en af standardopløsningerne af konserveringsstof (4.19), og optag kromatogrammet. De således optagede kromatogrammer sammenlignes.Hvis kromatogrammet af prøveekstraktet (6.1.1) ikke indeholder en top med tilnærmelsesvis samme retentionstid som isopropylparaben (den anbefalede interne standard), fortsættes med injektion af 10 ìl prøveopløsning med intern standard (6.1.2). Kromatogrammet optages, og tophøjderne måles.Hvis kromatogrammet af prøveopløsningen indeholder en interfererende top med tilnærmelsesvis samme retentionstid som isopropylparaben, bør der vælges en anden intern standard.Hvis et af de undersøgte konserveringsstoffer er fraværende i kromatogrammet af prøven, kan dette konserveringsstof bruges som alternativ intern standard.Beregn forholdet mellem tophøjderne for de undersøgte konserveringsstoffer og tophøjden for den interne standard.Det sikres at lineær respons opnås for de standardopløsninger, der er anvendt til kaliberering.Det sikres, at kromatogrammerne for standardopløsning og prøveopløsning opfylder følgende krav:- topadskillelsen for dårligst adskilte par skal være mindst 0,90 (definition af topadskillelse er givet i figur 1).>REFERENCE TIL EN FILM>topadskillelse (p)p=f/gFigur 1: TopadskillelseOpnås den krævede topadskillelse ikke, må man enten benytte en mere effektiv kolonne eller korrigere sammensætningen af den mobile fase, således at kravet opfyldes.- Asymmetrifaktoren As for samtlige toppe skal være mellem 0,9 og 1,5. (Asymmetrifaktoren er defineret i figur 2). Til optagning af kromatogrammet til bestemmelse af asymmetrifaktoren anbefales en papirhastighed på mindst 2 cm/min.>REFERENCE TIL EN FILM>Asymmetrifaktor (As)As=b/aFigur 2: Asymmetrifaktor- grundlinjen skal være stabil.7. BeregningKoncentrationerne af konserveringsstoffer i prøven bestemmes ved anvendelse af kalibreringskurver (6.2.2) og af forholdene mellem tophøjden for de undersøgte konserveringsstoffer og tophøjden for den interne standard. Af følgende beregnes koncentrationen, wi i vægtprocent (% m/m), af 2-phenoxyethanol, 1-phenoxypropan-2-ol samt methyl-4-hydroxybenzoat, ethyl-4-hydroxybenzoat, propyl-4-hydroxybenzoat, butyl-4-hydroxybenzoat og benzyl-4-hydroxybenzoat:% wi (m/m) = >NUM>bi >DEN>200×ahvor:bi = koncentrationen (µg/ml) af konserveringsstof i prøveopløsningen, aflæst af kalibreringskurven, oga = prøvens masse (g).8. Repeterbarhed (1)Se bemærkningerne i punkt 10.5.9. Reproducerbarhed (2)Se bemærkningerne i punkt 10.5.10. Bemærkninger10.1. Stationær faseRetentionsegenskaberne af opløste stoffer i HPLC-bestemmelser er stærkt afhængige af den stationære fases type, mærke og historie. Hvorvidt en given kolonne er anvendelig til adskillelse af de undersøgte konserveringsstoffer, kan afgøres ud fra resultaterne for standardopløsningerne (se bemærkningerne under 6.2.3). Ud over det foreslåede pakningsmateriel til HPLC-kolonnen er også Hypersil ODS og Zorbax ODS fundet egnede.Som alternativ kan man optimere sammensætningen af den mobile fase med henblik på at opnå den krævede adskillelse.10.2. DetektionsbølgelængdeEn ruggednesstest af den beskrevne metode har vist, at en ringe ændring af detektorbølgelængde kan have væsentlig indvirkning på resultaterne af bestemmelsen.Denne parameter skal derfor være nøje kontrolleret under analysen.10.3. InterferenserUnder de beskrevne betingelser bliver mange andre stoffer, f.eks. konserveringsstoffer og tilsætningsstoffer, ligeledes elueret. Retentionstid for en lang række af de konserveringsstoffer, der er anført i bilag VI til Rådets direktiv om kosmetiske produkter, er angivet i: N. de Kruijf, A. Schouten, M.A.H. Rijk og L.A. Pranato-Soetardhi (1989): »Determination of preservatives in cosmetic products II. High-performance liquid chromatographic identification« (J. Chromatography 469, 317-398).10.4. Til beskyttelse af HPLC-kolonnen kan en passende forkolonne anvendes.10.5. Metoden er undersøgt i en ringtest, hvori 9 laboratorier deltog. Der analyseredes tre prøver. I følgende tabel er for hver af de tre prøver angivet gennemsnit i % m/m (m), repeterbarhed (r) og reproducerbarhed (R) for de deri forekommende konserveringsstoffer:>TABELPOSITION>(1) ISO 5725.


Avis juridique important

|

31990L0035

Kommissionens direktiv 90/35/EØF af 19. december 1989 om fastlæggelse i medfør af artikel 6 i direktiv 88/379/EØF af de kategorier af præparater, hvis emballage skal være forsynet med børnesikrede lukninger og/eller en fareangivelse, der kan opfattes ved berøring

EF-Tidende nr. L 019 af 24/01/1990 s. 0014 - 0015 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 9 s. 0166  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 9 s. 0166

*****  KOMMISSIONENS  DIREKTIV  af 19. december 1989  om fastlaeggelse i medfoer af artikel 6 i direktiv 88/379/EOEF af de kategorier af praeparater, hvis emballage skal vaere forsynet med boernesikrede lukninger og/eller en fareangivelse, der kan opfattes ved beroering  (90/35/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 88/379/EOEF af 7. juni 1988 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige praeparater (1), senest aendret ved direktiv 89/178/EOEF (2), saerlig artikel 6, stk. 3, og  ud fra foelgende betragtninger:  Artikel 6, stk. 2, i direktiv 88/379/EOEF indeholder en bestemmelse om, at beholdere, som indeholder visse kategorier af farlige praeparater, der udbydes eller saelges til offentligheden, skal forsynes med boernesikrede lukninger og/eller baere en fareangivelse, der kan opfattes ved beroering; artikel 6, stk. 3, indeholder en bestemmelse om, at de kategorier af farlige praeparater, hvis emballage skal vaere forsynet med ovennaevnte anordninger, fastlaegges efter fremgangsmaaden i artikel 21 i Raadets direktiv 67/548/EOEF (3), senest aendret ved direktiv 88/490/EOEF (4);  alle former for emballage, der er tilstraekkeligt sikre for boern, navnlig de emballager, der er defineret i internationale standarder, kan betragtes som emballager forsynet med boernesikrede lukninger;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Tilpasning af Direktiver til den Tekniske Udvikling - Fjernelse af Tekniske Handelshindringer paa Omraadet Farlige Stoffer og Praeparater -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Beholdere, som indeholder praeparater, der udbydes eller saelges til offentligheden, og som er maerket meget giftig, giftig eller aetsende i henhold til forskrifterne i artikel 7 i direktiv 88/379/EOEF og paa de i artikel 3 i samme direktiv fastsatte betingelser, skal uanset beholderens rumindhold vaere forsynet med boernesikrede lukninger og baere en fareangivelse, der kan opfattes ved beroering.  Foranstaltninger i saa henseende traeffes i henhold til bilag IX, A og B, i direktiv 67/548/EOEF.  Artikel 2  Beholdere, som indeholder praeparater, der udbydes eller saelges til offentligheden, og som er maerket sundhedsskadelig, yderst let antaendelig eller let antaendelig i henhold til forskrifterne i artikel 7 i direktiv 88/379/EOEF og paa de i artikel 3 i samme direktiv fastsatte betingelser, skal uanset beholderens rumindhold baere en fareangivelse, der kan opfattes ved beroering.  Foranstaltninger i saa henseende traeffes i henhold til bilag IX, B, i direktiv 67/548/EOEF.  Artikel 3  Medlemsstaterne traeffer og offentliggoer senest den 31. december 1990 de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv. De giver straks Kommissionen meddelelse herom.  De gennemfoerer disse foranstaltninger senest pr. 10. juni 1991.  Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. december 1989.  Paa Kommissionens vegne  Martin BANGEMANN  Naestformand  (1) EFT nr. L 187 af 16. 7. 1988, s. 14.  (2) EFT nr. L 64 af 8. 3. 1989, s. 18.  (3) EFT nr. 196 af 16. 8. 1967, s. 1.  (4) EFT nr. L 259 af 19. 9. 1988, s. 1.


Avis juridique important

|

31984L0253

Rådets ottende direktiv 84/253/EØF af 10. april 1984 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om autorisation af personer, der skal foretage lovpligtig revision af regnskaber

EF-Tidende nr. L 126 af 12/05/1984 s. 0020 - 0026 den finske specialudgave: kapitel 17 bind 1 s. 0073  den spanske specialudgave: Kapitel 17 bind 1 s. 0136  den svenske specialudgave: kapitel 17 bind 1 s. 0073  den portugisiske specialudgave: Kapitel 17 bind 1 s. 0136

++++  RAADETS OTTENDE DIREKTIV  af 10 . april 1984  paa grundlag af traktatens artikel 54 , stk . 3 , litra g ) , om autorisation af personer , der skal foretage lovpligtig revision af regnskaber   ( 84/253/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 54 , stk . 3 , litra g ) ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  I henhold til direktiv 78/660/EOEF ( 4 ) skal aarsregnskaberne for visse former for selskaber revideres af en eller flere personer , der er bemyndiget til at foretage denne revision , og kun de i artikel 11 i naevnte direktiv angivne selskaber kan undtages herfra ;  naevnte direktiv suppleres af direktiv 83/349/EOEF ( 5 ) om konsoliderede regnskaber ;  der boer foretages en harmonisering af de kvalifikationer , som personer , der bemyndiges til at foretage lovpligtig revision af regnskaber , skal vaere i besiddelse af , og det boer sikres , at vedkommende personer opfylder visse vandels - og uafhaengighedskrav ;  et hoejt niveau med hensyn til den noedvendige teoretiske viden for at kunne foretage lovpligtig revision af regnskaber og evnen til at anvende denne viden i praksis i revisionsarbejdet maa sikres ved en faglig kvalifikationseksamen ;  medlemsstaterne boer have ret til at autorisere personer , der ikke opfylder alle de betingelser , der kraeves med hensyn til teoretisk uddannelse , men som kan godtgoere langvarig faglig virksomhed , der giver en tilstraekkelig erfaring paa det finansielle , det juridiske og det regnskabsmaessige omraade , og som har bestaaet den faglige kvalifikationseksamen ;  medlemsstaterne boer ligeledes bemyndiges til at fastsaette overgangsbestemmelser til fordel for professionelle erhvervsudoevere ;  medlemsstaterne kan autorisere saavel fysiske personer som revisionsselskaber , der kan vaere juridiske personer eller andre former for selskaber eller sammenslutninger ;  fysiske personer , der i et saadant revisionsselskabs navn foretager lovpligtig revision af regnskaber , skal opfylde de i dette direktiv fastsatte betingelser ;  en medlemsstat kan meddele autorisation til personer , der uden for den paagaeldende stats omraade har erhvervet kvalifikationer , som er ligevaerdige med dem , der er foreskrevet i dette direktiv ;  det boer tillades , at en medlemsstat , der paa tidspunktet for vedtagelsen af dette direktiv anerkender kategorier af fysiske personer , som opfylder de i dette direktiv fastsatte betingelser , men hvis faglige kvalifikationseksamen ligger paa et lavere niveau end en afsluttende universitetseksamen , fortsat , og indtil der sker yderligere samordning , paa visse betingelser kan meddele disse personer speciel autorisation til at foretage lovpligtig revision af regnskabsdokumenter for selskaber og helheder af virksomheder , der er af begraenset stoerrelse , naar denne medlemsstat ikke har gjort brug af de i faellesskabsdirektiverne fastsatte muligheder for undtagelse for saa vidt angaar lovpligtig revision af aarsregnskaber og udarbejdelse af konsoliderede regnskaber ;  dette direktiv vedroerer hverken etableringsfriheden eller den fri udveksling af tjenesteydelser for saa vidt angaar personer , der har til opgave at foretage lovpligtig revision af regnskaber ;  reglerne om anerkendelse af de til statsborgere i de oevrige medlemsstater meddelte autorisationer til at foretage saadan revision skal saerligt fastlaegges i direktiver om adgang til og udoevelse af virksomhed inden for det finansielle , det oekonomiske og det regnskabsmaessige omraade samt om fri udveksling af tjenesteydelser inden for de naevnte omraader -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  AFDELING I  Anvendelsesomraade  Artikel 1  1 . De i dette direktiv foreskrevne samordningsforanstaltninger gaelder for medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedroerende personer , der skal foretage :  a ) lovpligtig revision af aarsregnskaber for selskaber samt kontrol af overensstemmelse mellem aarsberetning og aarsregnskab , for saa vidt en saadan revision og en saadan kontrol er paakraevet i henhold til faellesskabsretten ;  b ) lovpligtig revision af konsoliderede regnskaber for helheder af virksomheder samt kontrol af overensstemmelse mellem den konsoliderede aarsberetning og det konsoliderede regnskab , for saa vidt en saadan revision og en saadan kontrol er paakraevet i henhold til faellesskabsretten .  2 . De i stk . 1 omhandlede personer kan alt efter den enkelte medlemsstats lovgivning vaere fysiske eller juridiske personer eller andre former for selskaber eller sammenslutninger ( revisionsselskaber i henhold til dette direktiv ) .  AFDELING II  Bestemmelser om autorisation  Artikel 2  1 . Lovpligtig revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter kan kun foretages af autoriserede personer . Medlemsstaternes myndigheder kan kun meddele autorisation til :  a ) fysiske personer , der mindst opfylder de i artikel 3 til 19 fastsatte betingelser ;  b ) revisionsselskaber , der mindst opfylder foelgende betingelser :  i ) fysiske personer , som i revisionsselskabets navn foretager lovpligtig revision af de i artikel 1 omhandlede dokumenter , skal mindst opfylde de i artikel 3 til 19 fastsatte betingelser ; medlemsstaterne kan bestemme , at disse fysiske personer ligeledes skal vaere autoriserede ;  ii ) flertallet af de stemmeberettigede skal vaere fysiske personer til eller revisionsselskaber , der mindst opfylder de i artikel 3 til 19 fastsatte betingelser , dog med undtagelse af artikel 11 , stk . 1 , litra b ) ; medlemsstaterne kan bestemme , at disse fysiske personer eller revisionsselskaber ligeledes skal vaere autoriserede . Medlemsstater , der paa tidspunktet for dette direktivs vedtagelse ikke stiller krav om et saadant flertal kan dog undlade at goere kravet gaeldende paa betingelse af , at alle revisionsselskabets kapitalandele eller aktier lyder paa navn og ikke kan overdrages uden revisionsselskabets samtykke og/eller , naar dette er foreskrevet af medlemsstaten , med den kompetente myndigheds samtykke ;  iii ) flertallet af medlemmerne i revisionselskabets administrations - eller ledelsesorgan skal vaere fysiske personer eller revisionsselskaber , der mindst opfylder de i artikel 3 til 19 fastsatte betingelser ; medlemsstaterne kan bestemme , at disse fysiske personer eller revisionsselskaber ligeledes skal vaere autoriserede . Saafremt dette organ kun har to medlemmer , skal ét af disse mindst opfylde naevnte betingelser .  1 . Med forbehold af artikel 14 , stk . 2 , skal autorisation af et revisionsselskab tilbagekaldes , naar en af de i litra b ) anfoerte betingelser ikke laengere er opfyldt . Medlemsstaterne kan dog give selskabet en frist paa hoejst to aar til at opfylde betingelserne i litra b ) nr . ii ) og iii ) .  2 . Medlemsstaternes myndigheder kan med henblik paa bestemmelserne i dette direktiv vaere faglige sammenslutninger , saafremt disse i henhold til national lovgivning har tilladelse til at meddele autorisationer som omhandlet i dette direktiv .  Artikel 3  En medlemsstats myndigheder kan kun meddele autorisation til personer , der foerer en retskaffen vandel , og som ikke udoever nogen form for virksomhed , der i henhold til denne medlemsstats lovgivning er uforenelig med den lovpligtige revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter .  Artikel 4  En fysisk person kan foerst opnaa autorisation til at foretage lovpligtig revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter efter at have naaet et niveau , der giver adgang til en universitetsuddannelse , og derefter gennemgaaet et teoretisk undervisningsprogram og fuldfoert en praktisk uddannelse samt bestaaet en af staten afholdt eller anerkendt faglig kvalifikationseksamen paa niveau med afgangseksamen fra et universitet .  Artikel 5  Den i artikel 4 omhandlede faglige kvalifikationseksamen skal sikre den noedvendige teoretiske viden om de forhold , der er relevante for udoevelse af lovpligtig revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter samt evne til at anvende denne viden i praksis i revisionsarbejdet .  Denne eksamen skal , i det mindste delvis , vaere skriftlig .  Artikel 6  Den af eksamenen omfattede proeve i teoretisk viden skal navnlig omfatte foelgende fag :  a ) - regnskabsrevision   - analyse og kritik af aarsregnskaber   - regnskabsvaesen i almindelighed   - konsoliderede regnskaber   - driftbogholderi og internt regnskab   - intern kontrol   - principper for opstilling af aarsregnskaber og konsoliderede regnskaber samt vurderingsmetoder med hensyn til statusposter og resultatopgoerelse   - juridiske og faglige principper for lovpligtig revision af regnskabsdokumenter og for de personer , der udfoerer revisionen ;  b ) i det omfang , det er af betydning for revisionen :   - selskabsret   - konkursret og regler om tilsvarende bobehandlinger   - skatteret   - civilret og erhvervsret   - arbejdsret og lovgivning om social sikring   - informationssystemer og datamatik   - driftsoekonomi , nationaloekonomi og finansiering   - matematik og statistik   - fundamentale principper for virksomheders oekonomiske styring .  Artikel 7  1 . Uanset bestemmelserne i artikel 5 og 6 kan medlemsstaterne bestemme , at personer med universitetseksamen eller tilsvarende eksamen eller med eksamensbevis fra et universitet eller tilsvarende bevis vedroerende et eller flere af de i artikel 6 naevnte fag fritages for at aflaegge proeve i teoretisk viden inden for de fag , hvori de allerede har bestaaet en saadan eksamen , eller for hvilke de har erhvervet saadanne eksamensbeviser .  2 . Uanset bestemmelserne i artikel 5 kan medlemsstaterne vedtage , at indehavere af eksamensbeviser fra et universitet eller tilsvarende beviser vedroerende et eller flere af de i artikel 6 naevnte fag fritages for at aflaegge en proeve til paavisning af deres evne til i praksis at anvende den teoretiske viden i de paagaeldende fag , naar der til grund for denne viden ligger en praktisk uddannelse , som er fulgt op af en statsanerkendt eksamen eller et statsanerkendt eksamensbevis .  Artikel 8  1 . Med henblik paa at udvikle evnen til i praksis at anvende den teoretiske viden , hvori proeve udgoer en del af eksamen , skal der gennemfoeres en praktisk uddannelse af mindst tre aars varighed , som navnlig vedroerer revision af aarsregnskaber , konsoliderede regnskaber eller tilsvarende finansielle oversigter . Mindst to tredjedele af denne praktiske uddannelse skal gennemfoeres hos en person , der i henhold til medlemsstatens lovgivning er autoriseret i overensstemmelse med dette direktiv ; medlemsstaterne kan dog tillade , at den praktiske uddannelse gennemfoeres hos en person , der i henhold til en anden medlemsstats lovgivning er autoriseret i overensstemmelse med dette direktiv .  2 . Medlemsstaterne sikrer sig , at hele den praktiske uddannelse gennemfoeres hos personer , der frembyder tilstraekkelige garantier med henblik paa praktikantens uddannelse .  Artikel 9  Medlemsstaterne kan til udfoerelse af den lovpligtige revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter autorisere personer , der ikke opfylder de i artikel 4 naevnte betingelser , hvis de dokumenterer :  a ) enten at de i femten aar har udoevet faglig virksomhed , der har gjort det muligt for dem at erhverve en tilstraekkelig erfaring paa det oekonomiske , det juridiske og det regnskabsmaessige omraade , og har bestaaet den i artikel 4 naevnte faglige kvalifikationseksamen ;  b ) eller at de i syv aar har udoebet faglig virksomhed paa de naevnte omraader og derudover har gennemgaaet den i artikel 8 omhandlede praktiske uddannelse og har bestaaet den i artikel 4 naevnte faglige kvalifikationseksamen .  Artikel 10  1 . Medlemsstaterne kan traekke perioderne med teoretisk undervisning i de i artikel 6 naevnte fag fra de i artikel 9 anfoerte aar med faglig virksomhed , udner forudsaetning af , at undervisningsperioden er afsluttet med en statsanerkendt eksamen . Undervisningsperioden maa ikke vaere kortere end ét aar , og den kan ikke fratraekkes det antal aar , hvori der har vaeret udoevet faglig virksomhed , med mere end fire aar .  2 . Varigheden af den faglige virksomhed og den praktiske uddannelse kan ikke vaere kortere end det program for teoretisk undervisning og den praktiske uddannelse , der er foreskrevet i artikel 4 .  Artikel 11  1 . Myndighederne i en medlemsstat kan meddele personer , som har opnaaet en del af eller samtlige deres kvalifikationer i en anden stat , autorisation , naar de opfylder foelgende to betingelser :  a ) deres kvalifikationer skal af de kompetente myndigheder anses som ligevaerdige med dem , der kraeves i henhold til lovgivningen i den paagaeldende medlemsstat i overensstemmelse med dette direktiv ;  b ) de skal have foert bevis for , at de er i besiddelse af de juridiske kundskaber , der i den paagaeldende medlemsstat kraeves til udfoerelse af lovpligtig revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter . Myndighederne i den paagaeldende medlemsstat kan dog undlade at stille krav om et saadant bevis , saafremt de skoenner , at de juridiske kundskaber , der er erhvervet i en anden medlemsstat , er tilstraekkelige .  2 . Bestemmelserne i artikel 3 finder anvendelse .  Artikel 12  1 . En medlemsstat kan anse som autoriserede i overensstemmelse med dette direktiv saadanne professionelle erhvervsudoevere , der ved en konkret forvaltningsakt fra de kompetente myndigheder i denne medlemsstat er blevet autoriseret inden ivaerksaettelsen af de i artikel 30 , stk . 2 , omhandlede bestemmelser .  2 . Optagelse af en fysisk person i en faglig , statsanerkendt sammenslutning kan anses som en autorisation ved en konkret forvaltningsakt i henhold til stk . 1 , saafremt denne optagelse , i henhold til lovgivningen i den paagaeldende stat , giver medlemmerne af vedkommende sammenslutning ret til at foretage lovpligtig revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter .  Artikel 13  Indtil ivaerksaettelsen af de i artikel 30 , stk . 2 , omhandlede bestemmelser kan en medlemsstat anse som autoriserede i overensstemmelse med dette direktiv saadanne professionelle erhvervsudoevere , der vel ikke er autoriseret ved en konkret forvaltningsakt fra de kompetente myndigheder , men som i denne medlemsstat har samme kvalifikationer som de personer , der er autoriseret ved en konkret forvaltningsakt , og faktisk paa autorisationstidspunktet foretager lovpligtig revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter i disse autoriserede personers navn .  Artikel 14  1 . En medlemsstat kan anse som autoriserede i overensstemmelse med dette direktiv saadanne revisionsselskaber , der ved en konkret forvaltningsakt fra de kompetente myndigheder i denne medlemsstat er blevet autoriseret inden ivaerksaettelsen af de i artikel 30 , stk . 2 , omhandlede bestemmelser .  2 . De i artikel 2 , stk . 1 , litra b ) , nr . ii ) og iii ) , fastsatte betingelser skal senest vaere opfyldt efter en frist , der ikke maa overstige 5 aar fra datoen for ivaerksaettelsen af de i artikel 30 , stk . 2 , omhandlede bestemmelser .  3 . Fysiske personer , der indtil ivaerksaettelsen af de i artikel 30 , stk . 2 , omhandlede bestemmelser har foretaget revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter i et revisionsselskabs navn , kan efter denne dato faa meddelt autorisation til fortsat at foretage saadan revision , selv om de ikke opfylder samtlige betingelser i dette direktiv .  Artikel 15  Indtil 1 aar efter ivaerksaettelsen af de i artikel 30 , stk . 2 , omhandlede bestemmelser kan professionelle erhvervsudoevere , der ikke er autoriseret ved en konkret forvaltningsakt fra de kompetente myndigheder , men som i en given medlemsstat er berettiget til at foretage lovpligtig revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter , og som faktisk har gjort dette indtil den paagaeldende dato , af vedkommende medlemsstat faa meddelt autorisation i overensstemmelse med dette direktiv .  Artikel 16  Indtil 1 aar efter ivaerksaettelsen af de i artikel 30 , stk . 2 , omhandlede bestemmelser kan medlemsstaterne anvende overgangsforanstaltninger for at fastlaegge forholdene for saadanne professionelle erhvervsudoevere , der efter denne dato skal bevare retten til at foretage revision af aarsregnskaber for visse former for selskaber , der ikke er undergivet lovpligtig revision , naar de paagaeldende som foelge af indfoerelsen af nye regler om lovpligtig revision ville miste adgangen til at foretage saadan revision , saafremt der ikke for deres vedkommende traeffes saerlige foranstaltninger .  Artikel 17  Artikel 3 finder anvendelse paa artikel 15 og 16 .  Artikel 18  1 . Indtil seks aar efter ivaerksaettelsen af de i artikel 30 , stk . 2 , omhandlede bestemmelser kan medlemsstaterne anvende overgangsforanstaltninger over for de personer , der paa tidspunktet for ovennaevnte bestemmelsers ivaerksaettelse er under faglig eller praktisk uddannelse , men som ikke ved afslutningen af deres uddannelse opfylder betingelserne i dette direktiv , og som derfor ikke vil kunne foretage lovpligtig revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter , uanset at de er uddannet hertil .  2 . Bestemmelserne i artikel 3 finder anvendelse .  Artikel 19  De i artikel 15 og omhandlede professionelle erhvervsudoevere og de i artikel 18 omhandlede personer kan kun meddeles autorisation ved fravigelse af bestemmelserne i artikel 4 , saafremt de af de kompetente myndigheder anses for egnede til at udfoere lovpligtig revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter og har tilsvarende kvalifikationer som de personer , der autoriseres i medfoer af artikel 4 .  Artikel 20  En medlemsstat , der ikke goer brug af den i artikel 51 , stk . 2 i direktiv 78/660/EOEF aabnede mulighed , og hvor flere kategorier af fysiske personer paa tidspunktet for vedtagelsen af naervaerende direktiv kan foretage lovpligtig revision i henhold til den nationale lovgivning af de i artikel 1 , stk . 1 , litra a ) , i naervaerende direktiv omhandlede dokumenter , kan , indtil der sker yderligere samordning med hensyn til lovpligtig revision af regnskabsdokumenter , specielt autorisere fysiske personer , der handler i eget navn , til at foretage lovpligtig revision af de i artikel 1 , stk . 1 , litra a ) , omhandlede dokumenter vedroerende et selskab , der ikke overskrider de numeriske graenser for to af de tre kriterier , der er anfoert i artikel 27 i direktiv 78/660/EOEF , naar disse personer :  a ) opfylder de betingelser , der er fastsat i artikel 3 til 19 i naervaerende direktiv ; i dette tilfaelde kan niveauet for den faglige kvalifikationseksamen dog vaere lavere end anfoert i artikel 4 i naervaerende direktiv , og  b ) allerede har foretaget lovpligtig revision af det paagaeldende selskabs regnskaber , da selskabet endnu ikke havde overskredet d numeriske graenser for to af de tre kriterier , der er anfoert i artikel 11 i direktiv 78/660/EOEF .  Hvis selskabet udgoer en del af en helhed af konsoliderede virksomheder , som overskrider graenserne for to af de tre kriterier , der er anfoert i artikel 27 i direktiv 78/660/EOEF , kan de paagaeldende personer dog ikke foretage lovpligtig revision af de dokumenter , der er omhandlet i artikel 1 , stk . 1 , litra a ) , i naervaerende direktiv , fra dette selskab .  Artikel 21  En medlemsstat , der ikke goer brug af den i artikel 6 , stk . 1 , i direktiv 83/349/EOEF aabnede mulighed , og hvor flere kategorier af fysiske personer paa tidspunktet for vedtagelsen af naervaerende direktiv kan foretage lovpligtig revision i henhold til den nationale lovgivning af de i artikel 1 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede dokumenter , kan , indtil der sker yderligere samordning med hensyn til lovpligtig revision af regnskabsdokumenter , specielt autorisere en i medfoer af artikel 20 i naervaerende direktiv autoriseret person til at foretage lovpligtig revision af de i artikel 1 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede dokumenter , saafremt de af konsolideringen omfattede virksomheder som helhed paa grundlag af deres sidst vedtagne aarsregnskaber ikke paa modervirksomhedens balancetidspunkt overskrider de numeriske graenser for to af de tre kriterier , der er anfoert i artikel 27 i direktiv 78/660/EOEF , under forudsaetning af at vedkommende person kan foretage lovpligtig revision af de dokumenter , der er omhandlet i artikel 1 , stk . 1 , litra a ) , i naervaerende direktiv , fra alle de af konsolideringen omfattede virksomheder .  Artikel 22  En medlemsstat , der goer brug af artikel 20 , kan tillade , at den i artikel 8 omhandlede praktiske uddannelse af de paagaeldende personer kan gennemfoeres hos en person , der i henhold til medlemsstatens lovgivning er autoriseret til at foretage den i artikel 20 omhandlede lovpligtige revision .  AFDELING III  Faglig omhu og uafhaengighed  Artikel 23  Medlemsstaterne foreskriver , at personer , der er autoriseret til at foretage lovpligtig revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter , skal udfoere denne revision samvittighedsfuldt .  Artikel 24  Medlemsstaterne foreskriver , at disse personer ikke kan udfoere en lovpligtig revision , saafremt de ikke er uafhaengige ifoelge lovgivningen i den medlemsstat , der stiller krav om denne revision .  Artikel 25  Artikel 23 og 24 gaelder ligeledes for fysiske personer , der opfylder de i artikel 3 til 19 fastsatte betingelser , og som udfoerer lovpligtig revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter i et revisionsselskabs navn .  Artikel 26  Medlemsstaterne sikrer , at autoriserede personer kan paalaegges passende sanktioner , saafremt de ikke udfoerer revisionen i overensstemmelse med artikel 23 , 24 og 25 .  Artikel 27  Medlemsstaterne sikrer , at i det mindste de aktionaerer og selskabsdeltagere i autoriserede revisionsselskaber samt de medlemmer af selskabernes administrations - , ledelses - eller tilsynsorgan , der ikke personligt i en medlemsstat opfylder betingelserne i artikel 3 til 19 , ikke griber ind i udfoerelsen af en revision paa en maade , som vil kunne indvirke paa uafhaengigheden hos den fysiske person , der i revisionsselskabets navn udfoerer revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter .  AFDELING IV  Offentliggoerelse  Artikel 28  1 . Medlemsstaterne sikrer , at navn og adresse paa alle fysiske personer og revisionsselskaber , som er autoriseret til at udfoere lovpligtig revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter , er offentligt tilgaengelige .  2 . Endvidere skal foelgende oplysninger for hvert autoriseret revisionsselskab vaere offentligt tilgaengelige :  a ) navn og adresse paa de i artikel 2 , stk . 1 , litra b ) , nr . i ) , omhandlede fysiske personer ,  b ) navn og adresse paa aktionaerer og selskabsdeltagere i revisionsselskabet ,  c ) navn og adresse paa medlemmer af administrations - eller ledelsesorganet i revisionsselskabet .  3 . Naar en fysisk person kan udfoere lovpligtig revision af de i artikel 1 , stk . 1 , omhandlede dokumenter paa de i artikel 20 , 21 og 22 fastsatte betingelser , finder stk . 1 i naervaerende artikel anvendelse . Det skal dog anfoeres , i hvilke former for selskaber og helheder af virksomheder en saadan revision kan foretages .  AFDELING V  Afsluttende bestemmelser  Artikel 29  Det kontaktudvalg , der er nedsat i henhold til artikel 52 i direktiv 78/660/EOEF , har ligeledes til opgave :  a ) med forbehold af traktatens artikel 169 og 170 at lette en harmoniseret gennemfoerelse af dette direktiv gennem regelmaessigt samraad , navnlig vedroerende konkrete problemer i forbindelse med dets anvendelse ;  b ) om noedvendigt at raadgive Kommissionen for saa vidt angaar tilfoejelser til eller aendringer i dette direktiv .  Artikel 30  1 . Medlemsstaterne saetter inden den 1 . januar 1988 de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv . De underretter straks Kommissionen herom .  2 . Medlemsstaterne kan vedtage , at de i stk . 1 omhandlede bestemmelser foerst finder anvendelse fra den 1 . januar 1990 .  3 . Medlemsstaterne drager omsorg for at meddele Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter , som de udsteder paa det omraade , der er omfattet af dette direktiv .  4 . Medlemsstaterne drager ligeledes omsorg for at sende Kommissionen listen over de eksamener , der afholdes eller anderkendes i overensstemmelse med artikel 4 .  Artikel 31  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 10 . april 1984 .  Paa Raadets vegne  C . CHEYSSON  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 112 af 13 . 5 . 1978 , s . 6 og EFT nr . C 317 af 18 . 12 . 1975 , s . 6 .  ( 2 ) EFT nr . C 140 af 5 . 6 . 1979 , s . 154 .  ( 3 ) EFT nr . C 171 af 9 . 7 . 1979 , s . 30 .  ( 4 ) EFT nr . L 222 af 14 . 8 . 1978 , s . 11 .  ( 5 ) EFT nr . L 193 af 18 . 7 . 1983 , s . 1 .