Avis juridique important

|

31986L0155

Rådets direktiv 86/155/EØF af 22. april 1986 om ændring i anledning af Spaniens og Portugals tiltrædelse af visse direktiver om handel med frø og plantemateriale

EF-Tidende nr. L 118 af 07/05/1986 s. 0023 - 0027 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 20 s. 0208  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 20 s. 0208

*****  RAADETS  DIREKTIV  af 22. april 1986  om aendring i anledning af Spaniens og Portugals tiltraedelse af visse direktiver om handel med froe og plantemateriale  (86/155/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og  ud fra foelgende betragtninger:  Raadet har ved en raekke direktiver indfoert en ordning for handel med froe og plantemateriale;  for Portugals vedkommende er der fastsat en overgangsordning paa dette omraade ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse;  for Spaniens vedkommende skal foelgende direktiver tilpasses i overensstemmelse med de retningslinjer, der er fastlagt under tiltraedelsesforhandlingerne:  - Raadets direktiv 66/401/EOEF af 14. juni 1966 om handel med froe af foderplanter (2), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3768/85 (3),  - Raadets direktiv 66/402/EOEF af 14. juni 1966 om handel med saedekorn (4), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3768/85,  - Raadets direktiv 68/193/EOEF af 9. april 1968 om handel med vegetativt formeringsmateriale af vin (5), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3768/85,  - Raadets direktiv 69/208/EOEF af 30. juni 1969 om handel med froe af olie- og spindplanter (6), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3768/85,  - Raadets direktiv 70/457/EOEF af 29. september 1970 om den faelles sortsliste over landbrugsplantearter (7), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3768/85,  - Raadets direktiv 70/458/EOEF af 29. september 1970 om handel med groensagsfroe (8), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3768/85;  bermudagraes, glansfroe (Phalaris), durra, sudangraes, saflor, centnergraeskar og kardon er vigtige arter for landbrugs- og havebrugsproduktionen i det udvidede Faellesskab og boer derfor omfattes af naevnte direktiver;  for at kongeriget Spanien kan tage de fornoedne skridt til indfoerelse af et system med obligatorisk sortsgodkendelse af froe af lucerne, foderkaal og raeddiker skal dette land for saa vidt angaar disse froe have tilladelse til at udsaette anvendelsen af de bestemmelser i direktiv 66/401/EOEF, hvorefter der udelukkende maa bringes froe i handelen, som er blevet officielt godkendt som basisfroe eller certificeret froe;  paa grund af efterspoergslen efter bomuldsfroe i det udvidede Faellesskab maa direktiv 69/208//EOEF aendres, saaledes at certificeret bomuldsfroe af anden generation kan bringes i handelen;  for at kongeriget Spanien kan traeffe de fornoedne foranstaltninger til tilpasning af landets produktion og afsaetning af froe og formeringsmateriale til kravene i Faellesska  bets faelles sortsliste, boer kongeriget Spanien have tilladelse til enten generelt eller med hensyn til visse arter at udsaette anvendelsen af visse bestemmelser vedroerende den nationale sortsliste over vinstoksorter, den faelles sortsliste over landbrugsplantearter og den faelles sortsliste over groensagsplantearter -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I direktiv 66/401/EOEF foretages foelgende aendringer:  1.2 // 1. I artikel 2, stk. 1, afsnit A, litra a), indsaettes  //   // - »Cynodon dactylon (L.) Pers.   // Bermudagraes«  // efter »Arrhenatherum elatius (L.) Beauv. ex. J. et K. Presl.   // Draphavre«   // - og   //   // »Phalaris aquatica L.   // Glansfroe«   // efter »Lolium x hybridum Hausskn.  // Hybrid rajgraes«.  2. I artikel 3 indsaettes som stk. 1a:  »1a. Kongeriget Spanien kan efter fremgangsmaaden i artikel 21 indtil den 31. december 1989 fravige stk. 1 for saa vidt angaar froe af Medicago sativa, Brassica oleracea convar. acephala og Raphanus sativus.«  3. I bilag II, del I, nr. 2, afsnit A, indsaettes foelgende efter henholdsvis »Arrhenatherum elatius« og »Lolium x hybridum«: 1.2.3.4.5.6.7.8.9.10.11.12.13.14.15 //  //  //  //  //  //  //  / /  //  //  //  //  //  //  //  // 1    // 2   // 3   // 4  // 5   // 6   // 7   // 8   // 9   // 10   // 11   // 12  // 13   // 14   // 15   //    //   //   //   //   //   //  //   //   //   //   //   //   //   //   // »Cynodon dactylon  // 70 (a)   //   // 90   // 2,0   // 1,0   // 0,3   // 0,3  //   //   //   // 0   // 0 (j) (k)   // 2   // «   // og   //  //   //   //   //   //   //   //   //   //   //   //   //  //   // »Phalaris aquatica L.   // 75 (a)   //   // 96  // 1,5   // 1,0   // 0,3   // 0,3   //   //   //   // 0   // 0 (j) (k)   // 20   // «;   //   //   //   //   //   //   //  //   //   //   //   //   //   //   //  4. I bilag II, del II, nr. 2, afsnit A, indsaettes foelgende efter henholdvis »Arrhenatherum elatius« og »Lolium x hybridum«:  1.2.3.4.5.6.7.8 //  //  //  //  //  //  //  //  // 1  // 2  // 3   // 4   // 5   // 6   // 7   // 8   //    //   //   //  //   //   //   //   // »Cynodon dactylon   // 0,3   // 20 (a)  // 1   // 1   // 1   //   // (j)«   // og   //   //   //   //  //   //   //   // »Phalaris aquatica L.   // 0,3   // 20  // 5   // 5   // 5   //   // (j)«.   //   //   //   //   //  //   //   //  5. I bilag III indsaettes foelgende efter henholdvis »Arrhenatherum elatius« og »Lolium x hybridum«:  1.2.3.4 //  //  //  //  // 1  // 2   // 3   // 4   //    //  //   //   // »Cynodon dactylon   // 10   // 50   // 5«   // og   //   //   //   // »Phalaris aquatica L.   // 10   // 100  // 50«.   //   //   //   //   //   //   //   //  Artikel 2  I direktiv 66/402/EOEF foretages foelgende aendringer:  1.2 // 1. I artikel 2, stk. 1, afsnit A, indsaettes   //  // »Sorghum bicolor (L.) Moench   // Durra   // Sorghum sudanense (Piper) Stapf   // Sudangraes«   // efter   //  // »Secale cereale L.   // Rug«.  2. I artikel 2, stk. 1, afsnit B, indsaettes »og Sorghum spp.« efter »majs«.  3. I artikel 2, stk. 1, afsnit D, indsaettes »Sorghum spp.« efter »majs«.  4. I artikel 2, stk. 2, afsnit E, indsaettes »Sorghum spp.« efter »kanariegraes«.  5. I bilag I, nr. 2 indsaettes foelgende foer tabellen:  »og, isaer for durra, med hensyn til afstande til materiale af Sorghum halepense«.  6. I bilag I, nr. 2, indsaettes foelgende foer »Majs (Zea mays L)«:  »Sorghum spp. 300 m«.  7. I bilag I, nr. 3, foerste, andet og tredje afsnit, indsaettes overalt foer »majs (Zea mays L)« »Sorghum spp.«.  8. I bilag I, nr. 3, tredje afsnit, indsaettes som afsnit C:  »C. Sorghum spp.:  a) det procentvise antal planter af en anden durra-art end den dyrkede og planter, som umiskendeligt afviger fra den indavlede linje eller komponenten, maa ikke overstige:  aa) ved avl af basissaed:  i) 0,1 % i blomstringsperioden  ii) 0,1 % i moden tilstand  bb) ved avl af certificeret saedekorn:  i) 0,1 % for planter af den hanlige komponent, som har afgivet pollen, medens planter af den hunlige komponent har modtagelige stoevfang  ii) planter af den hunlige komponent  - 0,3 % i blomstringsperioden  - 0,1 % i moden tilstand  b) ved avl af certificeret saedkorn skal foelgende normer og oevrige betingelser vaere opfyldt:  aa) planter af den hanlige komponent skal afgive tilstraekkelig poller, medens planter af den hunlige komponent har modtagelige stoevfang  bb) naar planter af den hunlige komponent har modtagelige stoevfang, maa det procentvise antal planter af denne komponent, som har afgivet eller afgiver pollen, ikke overstiger 0,1 %.«  9. I bilag I, nr. 5, afsnit B, litra b), indsaettes overalt »Sorghum spp. og« foer »majs Zea mays L)«.  10. I bilag II, nr. 1, foerste og andet punktum, indsaettes overalt »Sorghum spp. og« foer »majs (Zea mays L« og »majssorter (Zea mays L)«.  11. I bilag II, nr. 1, afsnit B, indsaettes »Sorghum spp. og« foer »Majs (Zea mays L)«.  12. I bilag II, nr. 2, afsnit A, indsaettes foelgende efter »Secale cereale«: 1.2.3.4.5.6.7.8.9.10 //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  // » 1  // 2   // 3   // 4   // 5   // 6   // 7   // 8   // 9  // 10   //    //   //   //   //   //   //   //   //   //  // Sorghum spp.   // 80   // 98   // 0«   //   //   //   //  //   //   //   //   //   //   //   //   //   //   //   //  13. I bilag III indsaettes foelgende efter linjen »Oryza sativa«:  1.2.3.4 //  //  //  //  // »1  // 2   // 3   // 4   //    //  //   //   // Sorghum spp.   // 10   // 1 000   // 900«   //  //   //   //  14. I bilag IV, afsnit A, litra a), nr. 5, indsaettes »og Sorghum spp.«  15. I bilag IV, afsnit A, litra a), nr. 9, udgaar »af majs«.  Artikel 3  I direktiv 68/193/EOEF indsaettes foelgende punktum i artikel 5:  »For Spanien aendres »den 31. december 1971« til »den 28. februar 1986«.« Artikel 4  I direktiv 69/208/EOEF foretages foelgende aendringer:  1.2 // 1. I artikel 2, stk. 1, afsnit A, indsaettes   //  // »Carthamus tinctorius L.   // Saflor«   // efter »Cannabis sativa L.   // Hamp«.  2. I artikel 2, stk. 1, afsnit C, indsaettes »saflor« efter »tvebohampeplante«.  3. I artikel 2, stk. 1, afsnit C, udgaar »bomuld«.  4. I artikel 2, stk. 1, afsnit D, indsaettes »bomuld« efter »soja«.  5. I artikel 2, stk. 1, afsnit E, indsaettes »bomuld« efter »soja«.  6. I artikel 3, stk. 1, indsaettes »Carthamus tinctorius L.« efter »Cannabis sativa L.«.  7. I kolonne 1 i tabellen i bilag I, nr. 2, indsaettes »Carthamus tinctorius« efter »Cannabis sativa undtagen enbohamp«.  8. I bilag I, nr. 3, indsaettes »Carthamus tinctorius« efter »Cannabis sativa«.  9. I bilag II, del I, nr. 2, afsnit A, indsaettes foelgende efter »Cannabis sativa«: 1.2.3.4.5.6.7.8.9.10.11.12 //  //  //  //  //  //  //  //  //  // //  //  // 1   // 2   // 3   // 4   // 5   // 6   // 7   // 8  // 9   // 10   // 11   // 12   //    //   //   //   //   //  //   //   //   //   //   //   // »Carthamus tinctorius   // 75   // 98   // -   // 5   // 0   // 0 (c)   //   //   //   //  // (e)«.   //   //   //   //   //   //   //   //   //   //  //   //  10. I bilag III indsaettes foelgende efter »Cannabis sativa«:  1.2.3.4 //  //  //  //  // 1  // 2   // 3   // 4   //    //  //   //   // »Carthamus tinctorius   // 10   // 900   // 900«.   //   //   //   //  Artikel 5  I direktiv 70/457/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. I artikel 3, stk. 3, indsaettes foelgende punktum:  »For Spanien aendres »den 1. juli 1972« og »den 30. juni 1980«, i foerste punktum, til henholdsvis »den 1. marts 1986« og »den 31. december 1990« for saa vidt angaar foelgende arter:  Agrostis stolonifera  Agrostis tenuis  Phleum pratense  Poa pratensis  Hedysarum coronarium  Lotus corniculatus  Lupinus angustifolium  Lupinus luteus  Onobrychis viciifolia  Trifolium alexandrinum  Trifolium pratense  Vicia villosa  Brassica napus var. napobrassica  Brassica oleracea convar. acephala  Raphanus sativus ssp. oleifera og  Arachis hypogaea«.  2. I artikel 15, stk. 1, indsaettes foelgende punktum:  »For Spanien aendres »den 1. juli 1972« i foerste punktum til »den 1. marts 1986« for saa vidt angaar andre sorter end dem, der officielt er opfoert i denne medlemsstats sortsliste pr. 1. marts 1986, men som pr. samme dato er opfoert i sortslisten for en eller flere af De Ti, uden at dette i oevrigt beroerer de saerlige bestemmelser for visse arter i henhold til stk. 5, andet og tredje punktum.«  3. I artikel 16 indsaettes foelgende punktum:  »For Spanien aendres »den 1. juli 1972« i foerste punktum til »den 1. marts 1986«.«  4. I artikel 17 indsaettes foelgende punktum:  »For Spanien aendres »den 1. juli 1972« i foerste punktum til »den 1. marts 1986«.« Artikel 6  I direktiv 70/458/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. I artikel 2, stk. 1, afsnit A, indsaettes  1.2 // »Cucurbita maxima Duchesne   // Centnergraes kar«  // efter »Cucumis sativus L.   // Agurk«   // og »Cynara cardunculus L.   // Kardon«   // efter »Cucurbita pepo L.  // Graeskar«.  2. I artikel 2, stk. 1, afsnit F, litra b), indsaettes »centnergraeskar« efter »vandmelon«.  3. I artikel 9, stk. 1, indsaettes foelgende punktum:  »For Spanien aendres »den 1. juli 1972« og »den 30. juni 1975« i foerste punktum til henholdvis »den 1. marts 1986« og »den 31. december 1988« for saa vidt angaar foelgende arter:  Apium graveolens  Beta vulgaris var. esculenta  Brassica oleracea  Cichorium endivia  Cucurbita pepo  Petroselinum crispum  Phaseolus coccineus  Raphanus sativus  Scorzonera hispanica«.  4. I artikel 9, stk. 2, indsaettes foelgende punktum:  »For Spanien aendres »den 1. juli 1972« og »den 30. juni 1980« i foerste punktum til henholdsvis »den 1. marts 1986« og »den 31. december 1993« for saa vidt angaar de arter, der er omhandlet i stk. 1, sidste punktum«.  5. I artikel 9, stk. 3, indsaettes foelgende punktum:  »For Spanien aendres »den 30. juni 1975« og den »1. juli 1972« til henholdsvis »den 31. december 1988« og »den 1. marts 1986« for saa vidt angaar de arter, der er omhandlet i stk. 1, sidste punktum.«  6. I artikel 12, stk. 1, indsaettes foelgende punktum:  »For Spanien aendres »den 1. juli 1970« i andet punktum til »den 1. marts 1986«.  7. I artikel 16, stk. 4, indsaettes foelgende punktum:  »For Spanien aendres »den 1. juli 1972« i foerste punktum til »den 1. marts 1986«.  8. I artikel 26, stk. 2, indsaettes foelgende punktum:  »For Spanien aendres »den 1. juli 1970« i foerste punktum til »den 1. marts 1986«.  9. I bilag II, nr. 3, litra a), indsaettes foelgende efter henholdsvis »Cucumis sativus« og »Cucurbita pepo«: 1.2.3.4 //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  / /  //  // »Cucurbita   maxima   // 98   // 0,1   // 80«   // og   //   //   //   // »Cynara cardunculus   // 96   // 0,5  // 65«;   //   //   //   //   //   //   //   //  10. I bilag III, nr. 2, indsaettes foelgende efter henholdsvis »Cucumis sativus« og »Cucurbita pepo«:  1.2 //  //  //  //  //  //  //  //  // »Cucurbita maxima  // 250«   // og   //   // »Cynara cardunculus   // 50«.   //  //  Artikel 7  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme  - artikel 1, nr. 2, artikel 3, artikel 4, nr. 3, 4 og 5, artikel 5 og artikel 6, nr. 3 til 8, med virkning fra den 1. marts 1986  - de oevrige bestemmelser i direktivet senest den 1. juli 1987.  De underretter straks Kommissionen herom.  Artikel 8  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 22. april 1986.  Paa Raadets vegne  H. van den BROEK  Formand  (1) EFT nr. C 68 af 24. 3. 1986.  (2) EFT nr. 125 af 11. 7. 1966, s. 2298/66.  (3) EFT nr. L 362 af 31. 12. 1985, s. 8.  (4) EFT nr. 125 af 11. 7. 1966, s. 2309/66.  (5) EFT nr. L 93 af 17. 4. 1968, s. 15.  (6) EFT nr. L 169 af 10. 7. 1969, s. 3.  (7) EFT nr. L 225 af 12. 10. 1970, s. 1.  (8) EFT nr. L 225 af 12. 10. 1970, s. 7.


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/104/EF af 16. september 2009 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes brug af arbejdsudstyr under arbejdet (andet særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) (EØS-relevant tekst)

text:
               3.10.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 260/5

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/104/EF
   af 16. september 2009
   om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes brug af arbejdsudstyr under arbejdet (andet særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF)
   (kodificeret udgave)
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 137, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter høring af Regionsudvalget,
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådets direktiv 89/655/EØF af 30. november 1989 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes brug af arbejdsudstyr under arbejdet (andet særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.

               (2)

               Dette direktiv er et særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (5). Bestemmelserne i direktiv 89/391/EØF finder derfor i fuld udstrækning anvendelse på spørgsmål vedrørende arbejdstagernes brug af arbejdsudstyr under arbejdet, dog med forbehold af strengere eller mere specifikke bestemmelser i nærværende direktiv.

               (3)

               I henhold til traktatens artikel 137, stk. 2, kan Rådet ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter med henblik på forbedring af især arbejdsmiljøet for at beskytte arbejdstagernes sikkerhed og sundhed.

               (4)

               I henhold til nævnte artikel skal det i disse direktiver undgås, at der pålægges administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder.

               (5)

               Bestemmelser, som vedtages i henhold til traktatens artikel 137, stk. 2, er ikke til hinder for, at de enkelte medlemsstater opretholder eller indfører strengere foranstaltninger til beskyttelse af arbejdsvilkårene, hvis de er forenelige med traktaten.

               (6)

               Overholdelse af de minimumsforskrifter, der kan sikre et højere niveau for sikkerhed og sundhed i forbindelse med brug af arbejdsudstyr, er bydende nødvendig for varetagelsen af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed.

               (7)

               Forbedring af arbejdstagernes sikkerhed, hygiejne og sundhed under arbejdet er et mål, der ikke bør kunne underordnes rent økonomiske hensyn.

               (8)

               Arbejde i højden indebærer en særlig høj risiko for arbejdstagernes sundhed og sikkerhed, navnlig består der risiko for fald fra højder og andre alvorlige arbejdsulykker, som udgør en stor andel af det samlede antal ulykker og især dødsulykkerne.

               (9)

               Dette direktiv udgør et konkret led i gennemførelsen af den sociale dimension inden for det indre marked.

               (10)

               I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (6) skal medlemsstaterne meddele Kommissionen ethvert udkast til teknisk forskrift vedrørende maskiner, apparater og installationer.

               (11)

               Et direktiv er det middel, der egner sig bedst til at realisere de ønskede mål, og dette direktiv går ikke videre, end hvad der i den henseende er nødvendigt.

               (12)

               Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag III, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   KAPITEL I

      GENERELLE BESTEMMELSER

   Artikel 1
   Formål
   1.   Ved dette direktiv, som er andet særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF, fastsættes minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes brug af arbejdsudstyr, som defineret i artikel 2.
   2.   Bestemmelserne i direktiv 89/391/EØF finder i fuld udstrækning anvendelse på hele det i stk. 1 nævnte område, dog med forbehold af strengere eller mere specifikke bestemmelser i nærværende direktiv.
   Artikel 2
   Definitioner
   I dette direktiv forstås ved:
   a)   »arbejdsudstyr«: alle maskiner, apparater, værktøjer eller installationer, som bruges under arbejdet
   b)   »anvendelse af arbejdsudstyr«: alle operationer i forbindelse med brug af arbejdsudstyr, såsom ibrugtagning eller udtagning af drift, anvendelse, transport, reparation, ændring, vedligeholdelse, pasning, herunder bl.a. rengøring
   c)   »farligt område«: ethvert område inden i eller omkring arbejdsudstyr, i hvilket en udsat arbejdstagers tilstedeværelse udgør en fare for den pågældendes sikkerhed eller sundhed
   d)   »udsat arbejdstager«: enhver arbejdstager, der helt eller delvis befinder sig i et farligt område
   e)   »operatør«: den eller de arbejdstagere, der har til opgave at benytte arbejdsudstyr.
   KAPITEL II

      ARBEJDSGIVERNES FORPLIGTELSER

   Artikel 3
   Almindelige forpligtelser
   1.   Arbejdsgiveren træffer de nødvendige foranstaltninger, for at det arbejdsudstyr, der stilles til arbejdstagernes rådighed i virksomheden eller institutionen, er beregnet til det arbejde, der skal udføres, eller er forsvarligt tilpasset med henblik herpå, således at arbejdstagernes sikkerhed og sundhed ved brugen af dette arbejdsudstyr sikres.
   Ved valget af det arbejdsudstyr, der påtænkes anvendt, skal arbejdsgiveren tage hensyn til de særlige arbejdsvilkår og -forhold samt de risici, som gør sig gældende i virksomheden eller institutionen, navnlig på arbejdspladsen, med henblik på arbejdstagernes sikkerhed og sundhed, eller til eventuelle yderligere risici, der måtte opstå som følge af brugen af det pågældende arbejdsudstyr.
   2.   Er det ikke muligt således fuldt ud at sikre arbejdstagernes sikkerhed og sundhed ved brugen af arbejdsudstyr, træffer arbejdsgiveren passende foranstaltninger for at mindske risikoen mest muligt.
   Artikel 4
   Regler vedrørende arbejdsudstyr
   1.   Med forbehold af artikel 3 skal arbejdsgiveren fremskaffe eller anvende:

               a)

               arbejdsudstyr, der, hvis det for første gang stilles til arbejdstagerens rådighed i virksomheden eller institutionen efter den 31. december 1992, opfylder:

                           i)

                           bestemmelserne i alle relevante fællesskabsdirektiver, der gælder herfor

                           ii)

                           de i bilag I fastsatte minimumsforskrifter, når der ikke gælder andre fællesskabsdirektiver, eller disse kun gælder delvis

               b)

               arbejdsudstyr, der, hvis det allerede er stillet til arbejdstagernes rådighed i virksomheden eller institutionen den 31. december 1992, senest fire år efter denne dato opfylder de i bilag I fastsatte minimumsforskrifter

               c)

               med forbehold af litra a), nr. i), og som en undtagelse fra litra a), nr. ii), og litra b), særligt arbejdsudstyr omfattet af forskrifterne i punkt 3 i bilag I, der, hvis det allerede er stillet til arbejdstagernes rådighed i virksomheden eller institutionen den 5. december 1998, senest fire år efter denne dato opfylder de i bilag I fastsatte minimumsforskrifter.

         2.   Arbejdsgiveren træffer de nødvendige foranstaltninger, for at arbejdsudstyr, så længe det anvendes, ved en tilfredsstillende vedligeholdelse holdes på et niveau, som alt efter tilfældet opfylder stk. 1, litra a) eller b).
   3.   Medlemsstaterne fastsætter efter høring af arbejdsmarkedets parter og under hensyn til national lovgivning eller praksis bestemmelser, der gør det muligt at opnå et sikkerhedsniveau, som svarer til de mål, der er omhandlet i bilag II.
   Artikel 5
   Kontrol af arbejdsudstyr
   1.   Afhænger sikkerheden ved brug af arbejdsudstyr af monteringen/opstillingen, skal arbejdsgiveren sørge for, at dette udstyr ved ibrugtagningen (dvs. efter montering og før det tages i brug første gang) og efter hver montering/opstilling på et nyt arbejdssted eller en ny lokalitet kontrolleres af personale, der efter national lovgivning eller praksis er kvalificeret dertil, for at sikre, at arbejdsudstyret er korrekt monteret/opstillet og fungerer korrekt.
   2.   For at sikre, at sikkerheds- og sundhedsforskrifterne overholdes, og at beskadigelser, som kan forårsage farlige situationer, konstateres og afhjælpes i tide, sørger arbejdsgiveren for, at arbejdsudstyr, som udsættes for påvirkninger, der kan medføre sådanne beskadigelser:

               a)

               regelmæssigt kontrolleres og efter omstændighederne testes af personer, der efter national lovgivning eller praksis er kvalificeret dertil

               b)

               gennemgår en særlig kontrol ved personer, der efter national lovgivning eller praksis er kvalificeret dertil, hver gang det har været udsat for specielle forhold, som kan have haft en negativ virkning på arbejdsudstyrets sikkerhed, f.eks. ændringer, uheld, naturbegivenheder eller længere tids stilstand.

         3.   Resultaterne af kontrollen registreres og skal være tilgængelige for den kompetente myndighed. Resultaterne skal opbevares i en passende periode.
   Hvis det pågældende arbejdsudstyr anvendes uden for virksomheden, skal der medfølge dokumentation for gennemførelsen af den seneste kontrol.
   4.   Medlemsstaterne fastsætter den nærmere fremgangsmåde for kontrollen.
   Artikel 6
   Arbejdsudstyr med særlig risiko
   Når anvendelsen af arbejdsudstyr kan frembyde en særlig fare for arbejdstagernes sikkerhed eller sundhed, træffer arbejdsgiveren de nødvendige foranstaltninger, for at:

               a)

               brugen af arbejdsudstyret forbeholdes de arbejdstagere, der har til opgave at anvende det

               b)

               de pågældende arbejdstagere i forbindelse med reparation, ændring, vedligeholdelse eller pasning er specielt beføjet dertil.

         Artikel 7
   Ergonomi og sundhed under arbejdet
   Ved anvendelsen af minimumsforskrifterne for sikkerhed og sundhed skal arbejdsgiveren i fuldt omfang tage hensyn til arbejdstagerens arbejdsplads og arbejdsstilling under anvendelsen af arbejdsudstyret samt til ergonomiske principper.
   Artikel 8
   Underretning af arbejdstagerne
   1.   Med forbehold af artikel 10 i direktiv 89/391/EØF træffer arbejdsgiveren de nødvendige foranstaltninger, for at arbejdstagerne råder over fyldestgørende oplysninger om og i givet fald brugsanvisninger til det arbejdsudstyr, der anvendes under arbejdet.
   2.   Oplysningerne og brugsanvisningerne skal mindst indeholde angivelser vedrørende sikkerhed og sundhed i forbindelse med:

               a)

               brug af arbejdsudstyret

               b)

               uregelmæssigheder, der kan forudsiges

               c)

               konklusioner, som må drages af de erfaringer, der i givet fald er gjort ved brugen af arbejdsudstyret.

         Arbejdstagerne skal gøres opmærksomme på relevante risici i forbindelse med arbejdsudstyr i deres umiddelbare arbejdsomgivelser samt på relevante forandringer, der påvirker arbejdsudstyr i deres umiddelbare arbejdsomgivelser, også selv om de ikke direkte anvender det.
   3.   Oplysningerne og brugsanvisningerne skal være forståelige for de berørte arbejdstagere.
   Artikel 9
   Oplæring af arbejdstagerne
   Med forbehold af artikel 12 i direktiv 89/391/EØF træffer arbejdsgiveren de nødvendige foranstaltninger, for at:

               a)

               de arbejdstagere, der skal anvende arbejdsudstyret, får en fyldestgørende oplæring, herunder vedrørende de risici, som anvendelsen i givet fald kan indebære

               b)

               de arbejdstagere, som er nævnt i artikel 6, litra b), modtager en særlig fyldestgørende oplæring.

         Artikel 10
   Høring af arbejdstagerne samt disses deltagelse
   Arbejdstagerne eller deres repræsentanter skal i henhold til artikel 11 i direktiv 89/391/EØF høres om og deltage i de spørgsmål, der er omfattet af nærværende direktiv og de hertil knyttede bilag.
   KAPITEL III

      DIVERSE BESTEMMELSER

   Artikel 11
   Ændring af bilagene
   1.   Tilføjelse til bilag I af de supplerende minimumsforskrifter gældende for særligt arbejdsudstyr, der er omhandlet i punkt 3 i bilag I, vedtages af Rådet efter fremgangsmåden i traktatens artikel 137, stk. 2.
   2.   Rent tekniske tilpasninger af bilagene som følge af følgende forhold vedtages efter fremgangsmåden i artikel 17, stk. 2, i direktiv 89/391/EØF:

               a)

               vedtagelse af direktiver om teknisk harmonisering og standardisering vedrørende arbejdsudstyr eller

               b)

               tekniske fremskridt, udviklingen inden for internationale bestemmelser og specifikationer samt indvundne erfaringer vedrørende arbejdsudstyr.

         Artikel 12
   Afsluttende bestemmelser
   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de nationale bestemmelser, som de allerede har udstedt eller udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 13
   Direktiv 89/655/EØF som ændret ved de direktiver, der er nævnt i bilag III, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag III, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne.
   Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag IV.
   Artikel 14
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 15
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 16. september 2009.

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BUZEK

            Formand

            På Rådets vegne

         C. MALMSTRÖM

            Formand

      (1)  EUT C 100 af 30.4.2009, s. 144.

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 8.7.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 13.7.2009.

      (3)  EFT L 393 af 30.12.1989, s. 13.

      (4)  Jf. bilag III, del A.

      (5)  EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.

      (6)  EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37.

      BILAG I

         MINIMUMSFORSKRIFTER

      omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra a), nr. ii), og litra b)
      1.   Indledende bemærkning

      De i dette bilag fastsatte forpligtelser gælder under overholdelse af nærværende direktiv, når de respektive risici foreligger i forbindelse med det pågældende arbejdsudstyr.
      For så vidt nedenstående minimumsforskrifter gælder for arbejdsudstyr i brug, forlanges der ikke nødvendigvis de samme foranstaltninger som de væsentlige krav, der gælder for nyt arbejdsudstyr.
      2.   Generelle minimumskrav gældende for arbejdsudstyr

                  2.1.

                  Betjeningssystemerne på arbejdsudstyr, hvor der er sikkerhedsmæssige aspekter involveret, skal være tydelige og lette af få øje på og i givet fald hensigtsmæssigt afmærket.
                  Betjeningssystemerne skal være anbragt uden for de farlige områder undtagen for visse betjeningsanordninger, hvis det er nødvendigt, og således, at der ingen ekstra farer er ved betjeningen. De må ikke medføre risiko som følge af utilsigtet udløsning.
                  Operatøren skal om nødvendigt fra hovedbetjeningsstedet være i stand til at konstatere, at ingen personer befinder sig i de farlige områder. Hvis dette er umuligt, skal der forud for enhver igangsætning udløses et sikkert system, såsom et lyd- eller lyssignal. Den udsatte arbejdstager skal have tid eller mulighed for hurtigt at undgå risici i forbindelse med arbejdsudstyrets igangsætning eller standsning.
                  Styresystemerne skal være sikre og skal være valgt under hensyn til de svigt, forstyrrelser og belastninger, som kan forudses i forbindelse med den påtænkte anvendelse.

                  2.2.

                  Arbejdsudstyrets igangsætning må kun kunne ske ved en bevidst handling, udøvet på et betjeningssystem, der er beregnet hertil.
                  Det samme gælder:

                              —

                              gentilkobling efter et stop, uanset årsagen til dette

                              —

                              styring af en væsentlig ændring af funktionsforholdene (f.eks. hastighed, tryk osv.)

                        undtagen hvis denne gentilkobling eller ændring ikke indebærer nogen risiko for de udsatte arbejdstagere.
                  Gentilkobling eller ændring af funktionsforholdene som følge af den normale sekvens i en automatisk cyklus er ikke omfattet af dette krav.

                  2.3.

                  Alt arbejdsudstyr skal være forsynet med et betjeningssystem, som gør det muligt at standse hele udstyret på betryggende vis.
                  Hver arbejdsplads skal være forsynet med et betjeningssystem til standsning af enten alle dele af arbejdsudstyret eller blot en del deraf, alt efter risikoen, således at arbejdsudstyret frembyder sikkerhed. Stopordren til arbejdsudstyret skal have prioritet i forhold til igangsætningsordrer. Når arbejdsudstyret eller dets farlige dele er standset, skal energitilførslen til de pågældende funktionsanordninger være afbrudt.

                  2.4.

                  Hvis det er relevant i forhold til de farer, arbejdsudstyret frembyder, og til den tid, det normalt tager at standse det, skal arbejdsudstyret være forsynet med en nødstopanordning.

                  2.5.

                  Arbejdsudstyr, der frembyder farer på grund af fald af genstande eller udslyngning, skal være forsynet med passende sikkerhedsanordninger, der er afpasset efter farens art.
                  Arbejdsudstyr, der frembyder farer på grund af gas-, damp-, væske- eller støvudslip, skal være forsynet med passende opfangnings- eller udsugningsanordninger i nærheden af farekilderne.

                  2.6.

                  Arbejdsudstyr og dets dele skal stabiliseres ved hjælp af fastgørelsesanordninger eller lignende, hvis det er nødvendigt for arbejdstagernes sikkerhed eller sundhed.

                  2.7.

                  Såfremt der er risiko for sprængning af eller brud på dele af arbejdsudstyr, som vil kunne frembyde betydelige farer for arbejdstagernes sikkerhed eller sundhed, skal der træffes passende beskyttelsesforanstaltninger.

                  2.8.

                  Når arbejdsudstyrets bevægelige dele frembyder risiko for mekanisk kontakt, der kan medføre ulykker, skal disse dele være udstyret med afskærmninger eller beskyttelsesanordninger, der hindrer adgang til de farlige områder, eller som standser de farlige deles bevægelser, inden der er adgang til de farlige områder.
                  Afskærmninger og beskyttelsesanordninger:

                              —

                              skal være solidt fremstillet

                              —

                              må ikke forårsage yderligere risici

                              —

                              må ikke let kunne flyttes eller sættes ud af drift

                              —

                              skal befinde sig i tilstrækkelig afstand fra det farlige område

                              —

                              må ikke hindre udsynet under arbejdet mere end højst nødvendigt

                              —

                              skal muliggøre absolut nødvendig indgriben til anbringelse eller udskiftning af dele såvel som vedligeholdelsesarbejde, idet adgangen begrænses til det område, hvor arbejdet skal udføres, og så vidt muligt uden afmontering af afskærmningen eller beskyttelsesanordningen.

                  2.9.

                  Belysningen ved de arbejdsområder og -stationer, hvor arbejdsudstyr bruges eller vedligeholdes, skal være passende i forhold til det arbejde, der skal udføres.

                  2.10.

                  Dele af arbejdsudstyr med høj eller meget lav temperatur skal om nødvendigt være afskærmet, således at arbejdstagerne ikke kan komme i berøring dermed eller i nærheden deraf.

                  2.11.

                  Arbejdsudstyrs alarmsignaler skal kunne opfattes og forstås med lethed og være entydige.

                  2.12.

                  Arbejdsudstyr må kun anvendes til de operationer og under de betingelser, det er egnet til.

                  2.13.

                  Vedligeholdelsesarbejde skal kunne udføres, når arbejdsudstyret er standset. Er dette ikke muligt, skal der kunne træffes passende beskyttelsesforanstaltninger med henblik på udførelsen af dette arbejde, eller det skal kunne foretages uden for de farlige områder.
                  Når der til et arbejdsudstyr hører en brugs- og vedligeholdelsesvejledning, skal denne holdes ajour.

                  2.14.

                  Alt arbejdsudstyr skal være forsynet med let kendelige anordninger, der gør det muligt at afskære det fra hver enkelt af dets energikilder.
                  Gentilkobling forudsætter, at der ikke består nogen fare for de pågældende arbejdstagere.

                  2.15.

                  Arbejdsudstyr skal bære de nødvendige advarsler og mærkninger for arbejdstagernes sikkerhed.

                  2.16.

                  For at udføre produktions-, regulerings- og vedligeholdelsesarbejde på arbejdsudstyret må arbejdstagerne kunne bevæge sig og opholde sig overalt, hvor det er nødvendigt, i fuld sikkerhed.

                  2.17.

                  Alt arbejdsudstyr skal være indrettet på en sådan måde, at det beskytter arbejdstagerne mod risiko for brand i eller opvarmning af arbejdsudstyret eller risiko for udslip af gas, støv, væsker, damp eller andre stoffer, der frembringes ved arbejdsudstyret eller benyttes eller oplagres i dette.

                  2.18.

                  Alt arbejdsudstyr skal være indrettet på en sådan måde, at der ikke er nogen eksplosionsrisiko for arbejdsudstyret eller for stoffer, der frembringes ved arbejdsudstyret eller benyttes eller oplagres i dette.

                  2.19.

                  Alt arbejdsudstyr skal være indrettet på en sådan måde, at de udsatte arbejdstagere er beskyttet mod risikoen for en direkte eller indirekte kontakt med elektriske installationer.

            3.   Supplerende minimumsforskrifter for særligt arbejdsudstyr

      3.1.   Minimumsforskrifter for mobilt arbejdsudstyr, herunder selvkørende udstyr
      3.1.1.   Arbejdsudstyr, på hvilket der opholder sig en eller flere arbejdstagere, skal være indrettet således, at risikoen for arbejdstagerne formindskes mest muligt, når udstyret er i bevægelse.
      Dette gælder også med hensyn til risiko for, at arbejdstagerne kommer i kontakt med hjul eller larvefødder, eller at de bliver fanget af disse.
      3.1.2.   Hvis en utilsigtet blokering af kraftoverføringsdelene mellem mobilt arbejdsudstyr og dets tilbehør eller anhænger kan medføre særlige risici, skal dette udstyr være udstyret eller indrettet på en måde, der forhindrer blokering af kraftoverføringsdelene.
      Hvor sådanne blokeringer ikke kan forhindres, skal der træffes enhver tænkelig forholdsregel for at undgå skadelige følger for arbejdstagerne.
      3.1.3.   Hvis kraftoverføringsdelene mellem mobilt arbejdsudstyr ellers ville blive tilsølet eller ødelagt ved at slæbe hen ad jorden, skal dette udstyr være forsynet med fastgørelsesanordninger.
      3.1.4.   Mobilt arbejdsudstyr, på hvilket der opholder sig en eller flere arbejdstagere, skal, afhængigt af de faktiske anvendelsesforhold, være forsynet med en af nedenstående konstruktioner for at begrænse risici i forbindelse med væltning eller stejling:

                  —

                  enten en sikkerhedskonstruktion, der forhindrer udstyret i at hælde mere end 45 grader

                  —

                  eller en konstruktion, der sikrer tilstrækkelig fri afstand rundt om den eller de arbejdstagere, der opholder sig på udstyret, hvis dette kan hælde mere end 45 grader

                  —

                  eller enhver anden anordning med tilsvarende formål.

            Disse sikkerhedskonstruktioner kan være integreret i arbejdsudstyret.
      Disse sikkerhedskonstruktioner er ikke påkrævet, når arbejdsudstyret er stabiliseret under brugen, eller når selve udstyrets konstruktion forhindrer, at det kan stejle eller vælte.
      Er der risiko for, at en arbejdstager, der opholder sig på arbejdsudstyret, kan blive mast mellem dele af arbejdsudstyret og jorden, skal der være monteret et system til fastspænding af den eller de arbejdstagere, der opholder sig på arbejdsudstyret.
      3.1.5.   Gaffeltruck, på hvilke der opholder sig en eller flere arbejdstagere, skal være indrettet eller udstyret med f.eks. en af nedenstående konstruktioner for at begrænse risici i forbindelse med væltning:

                  —

                  enten installering af en førerkabine

                  —

                  eller en konstruktion, der forhindrer gaffeltrucken i at vælte

                  —

                  eller en konstruktion, der sikrer, at der i tilfælde af væltning er tilstrækkelig plads mellem jorden og visse dele af gaffeltrucken til den eller de arbejdstagere, der opholder sig på den

                  —

                  eller en konstruktion, der fastspænder arbejdstageren eller arbejdstagerne til førersædet, således at vedkommende ikke fanges af dele af gaffeltrucken, hvis den vælter.

            3.1.6.   Hvis kørsel med selvkørende arbejdsudstyr kan indebære risici for personer, skal det opfylde følgende krav:

                  a)

                  det skal være forsynet med en anordning, der forhindrer utilsigtet igangsætning

                  b)

                  hvis arbejdsudstyret omfatter flere enheder, der kan bevæge sig samtidigt på skinner, skal det være forsynet med passende anordninger til mindskelse af følgerne af en eventuel kollision

                  c)

                  der skal være en anordning til nedbremsning og standsning af arbejdsudstyret. I det omfang hensynet til sikkerheden kræver det, skal der være en let tilgængelig nødbetjeningsenhed med betjeningsorganer eller et automatisk system til nedbremsning og standsning af udstyret i tilfælde af, at hovedbetjeningsenheden svigter

                  d)

                  hvis førerens direkte synsfelt er utilstrækkeligt med henblik på sikkerheden, skal der installeres passende hjælpeanordninger til forbedring af synsfeltet

                  e)

                  hvis udstyret er beregnet til brug om natten eller på mørke steder, skal det være forsynet med en belysningsanordning, der er tilpasset det arbejde, der skal udføres, og som skal garantere tilstrækkelig sikre forhold for arbejdstageren

                  f)

                  hvis arbejdsudstyret i sig selv udgør en brandrisiko, eller hvis anhænger eller last indebærer en brandrisiko, som kan udsætte arbejdstagerne for fare, skal det være forsynet med passende udstyr til brandbekæmpelse, medmindre sådant udstyr allerede befinder sig i tilstrækkelig nærhed af anvendelsesstedet

                  g)

                  fjernstyret arbejdsudstyr skal standse automatisk, hvis det bevæger sig uden for kontrolområdet

                  h)

                  fjernstyret arbejdsudstyr, som under normale anvendelsesbetingelser kan indebære risici for påkørsel eller fastklemning, skal forsynes med anordninger, som beskytter mod sådanne risici, medmindre der allerede er andre passende anordninger til kontrol af risikoen for påkørsel.

            3.2.   Minimumsforskrifter for arbejdsudstyr, der anvendes til løft af byrder
      3.2.1.   Hvis arbejdsudstyr, der anvendes til løft af byrder, installeres fast, skal det sikres, at det er solidt og stabilt under brugen, især under hensyntagen til de byrder, der skal løftes, og til hvorledes udstyret er ophængt eller fastgjort.
      3.2.2.   Maskiner, der anvendes til løft af byrder, skal tydeligt mærkes med den nominelle last. Herudover kan der være en belastningsplade, der viser de nominelle byrder for maskinens forskellige konfigurationer.
      Tilbehør til løftemateriel skal mærkes på en sådan måde, at de tekniske egenskaber, der har betydning for sikkerheden, fremgår.
      Hvis arbejdsudstyret ikke er beregnet til løft af personer, skal dette, hvis der er mulighed for at tage fejl, angives ved passende og tydelig skiltning.
      3.2.3.   Fastinstalleret arbejdsudstyr skal være installeret således, at risikoen mindskes for, at byrderne:

                  a)

                  rammer arbejdstagerne

                  b)

                  utilsigtet foretager farlige bevægelser eller falder ned, eller

                  c)

                  utilsigtet frigøres.

            3.2.4.   Maskiner, der anvendes til løft eller flytning af arbejdstagere, skal være konstrueret således,

                  a)

                  at man ved hjælp af passende anordninger forhindrer nedstyrtning af kabine, kurv eller lignende, når en sådan findes

                  b)

                  at man undgår risiko for, at brugeren kan falde ud af kabine, kurv eller lignende, når en sådan findes

                  c)

                  at man undgår risiko for, at brugeren kvæstes, fastklemmes eller stødes især som følge af utilsigtet kontakt med genstande

                  d)

                  at personer, der er lukket inde i kabine, kurv eller lignende, ikke i tilfælde af uheld udsættes for farer, og således at de i givet fald kan frigøres.

            Hvis det på grund af arbejdsstedet eller højdeforskellen ikke er muligt ved hjælp af en særlig anordning at undgå de i litra a) omhandlede risici, skal der anvendes et kabel med forhøjet sikkerhedsfaktor, og dette skal kontrolleres hver arbejdsdag.

      BILAG II

         BESTEMMELSER VEDRØRENDE ANVENDELSE AF DET I ARTIKEL 4, STK. 3, OMHANDLEDE ARBEJDSUDSTYR

         Indledende bemærkning

      Dette bilag gælder under overholdelse af bestemmelserne i nærværende direktiv, og når de respektive risici foreligger i forbindelse med det pågældende arbejdsudstyr.
      1.   Generelle bestemmelser gældende for alt arbejdsudstyr

                  1.1.

                  Arbejdsudstyr skal installeres, indrettes og anvendes på en sådan måde, at risici for brugere af arbejdsudstyret og andre arbejdstagere mindskes, f.eks. ved at sikre, at der er tilstrækkelig plads mellem arbejdsudstyrets mobile dele og faste eller mobile dele i nærheden, og således at enhver form for energi og alle stoffer, der anvendes eller produceres, kan tilføres eller udtages på en sikker måde.

                  1.2.

                  Opstilling og demontering af arbejdsudstyr skal foregå på en sikker måde, og især skal eventuelle anvisninger fra fabrikanternes side følges.

                  1.3.

                  Arbejdsudstyr, der under brugen kan rammes af lynnedslag, skal ved hjælp af passende anordninger eller foranstaltninger være beskyttet mod følgerne af lynnedslag.

            2.   Bestemmelser vedrørende anvendelse af mobilt arbejdsudstyr, herunder selvkørende udstyr

                  2.1.

                  Selvkørende arbejdsudstyr må kun føres af arbejdstagere, der har modtaget passende oplæring i sikker kørsel med sådant udstyr.

                  2.2.

                  Hvis en enhed af mobilt arbejdsudstyr bevæger sig i et arbejdsområde, skal der udarbejdes passende færdselsregler, og disse skal følges.

                  2.3.

                  Der skal træffes foranstaltninger i forbindelse med arbejdets tilrettelæggelse, således at det undgås, at gående arbejdstagere befinder sig i samme område som selvkørende arbejdsudstyr.
                  Hvis det er nødvendigt for en hensigtsmæssig udførelse af arbejdet, at der er gående arbejdstagere til stede, skal der træffes passende foranstaltninger for at undgå, at de kommer til skade.

                  2.4.

                  Transport af arbejdstagere på mekanisk drevet mobilt arbejdsudstyr må kun finde sted, hvis arbejdstagerne er anbragt på pladser, der er sikre og er beregnet til sådan transport. Hvis der skal udføres arbejde under kørslen, skal hastigheden om nødvendigt tilpasses.

                  2.5.

                  Mobilt arbejdsudstyr med forbrændingsmotor må kun anvendes i arbejdsområder, hvis det er sikret, at der i tilstrækkeligt omfang er luft til stede, der ikke indebærer nogen risiko for arbejdstagernes sikkerhed og sundhed.

            3.   Bestemmelser vedrørende arbejdsudstyr, der anvendes til løft af byrder

      3.1.   Generelt
      3.1.1.   Demonterbart eller mobilt arbejdsudstyr, der anvendes til løft af byrder, skal anvendes således, at det sikres, at dette arbejdsudstyr under alle påregnelige forhold er stabilt under brugen under hensyntagen til underlagets art.
      3.1.2.   Løft af personer må kun foretages med arbejdsudstyr og tilbehør, der er beregnet til dette formål.
      Med forbehold af artikel 5 i direktiv 89/391/EØF kan der undtagelsesvis til dette formål anvendes udstyr, der ikke er beregnet til løft af personer, såfremt der er truffet passende sikkerhedsforanstaltninger i overensstemmelse med national lovgivning eller praksis vedrørende passende kontrol.
      Når der er arbejdstagere til stede på arbejdsudstyr, der anvendes til løft af byrder, skal betjeningspladsen hele tiden være bemandet. De arbejdstagere, der løftes, skal være i besiddelse af et sikkert kommunikationsmiddel. Det skal sikres, at de pågældende arbejdstagere kan evakueres i en faresituation.
      3.1.3.   Der skal træffes foranstaltninger for at sikre, at arbejdstagere ikke opholder sig under ophængte byrder, medmindre et sådant ophold er nødvendigt for en hensigtsmæssig udførelse af arbejdet.
      Byrder må ikke føres hen over arbejdsområder, hvor der normalt opholder sig arbejdstagere, hvis disse områder ikke er beskyttede.
      Hvis dette imidlertid er nødvendigt for en hensigtsmæssig udførelse af arbejdet, skal der fastlægges og anvendes passende procedurer.
      3.1.4.   Hejse- og løftetilbehør skal vælges, så det passer til de byrder, der skal håndteres, til gribepunkter, til anhugningsgrej og til vejrforhold, og under hensyntagen til, hvorledes ophængningen i stropper fungerer og anvendes. Aggregater omfattende forskelligt løftetilbehør skal, hvis det ikke demonteres efter anvendelsen, mærkes tydeligt, således at brugeren får oplysninger om de tekniske egenskaber.
      3.1.5.   Hejse- og løftetilbehør skal opbevares på en måde, der sikrer, at det ikke beskadiges eller ødelægges.
      3.2.   Arbejdsudstyr, der anvendes til løft af ikke-styrede byrder
      3.2.1.   Hvis to eller flere enheder af arbejdsudstyr, der anvendes til løft af ikke-styrede byrder, installeres eller monteres på et arbejdssted på en sådan måde, at deres arbejdsfelter overlapper hinanden, skal der træffes passende foranstaltninger for at undgå, at forskellige byrder eller forskellige dele af arbejdsudstyr støder mod hinanden.
      3.2.2.   Når mobilt arbejdsudstyr anvendes til løft af ikke-styrede byrder, skal der træffes foranstaltninger for at undgå, at udstyret kan vippe eller vælte samt, hvis det er relevant, at det kan forskubbe sig eller glide. Det skal kontrolleres, at disse foranstaltninger virker efter hensigten.
      3.2.3.   Hvis operatøren af arbejdsudstyr, der anvendes til løft af ikke-styrede byrder, ikke er i stand til, hverken direkte eller ved hjælp af hjælpeanordninger, der giver ham de fornødne informationer, at observere hele byrdens bevægelsesbane, skal han assisteres af en signalgivende person, og arbejdet skal tilrettelægges således, at man undgår kollisioner, der kan bringe arbejdstagerne i fare.
      3.2.4.   Arbejdet skal tilrettelægges således, at en arbejdstager under fuld sikkerhed kan fastgøre eller løsne en byrde ved håndkraft, idet den pågældende arbejdstager navnlig skal bevare den direkte eller indirekte kontrol over operationen.
      3.2.5.   Alle løfteoperationer skal planlægges korrekt, overvåges på passende måde og udføres med henblik på at beskytte arbejdstagernes sikkerhed.
      Især hvis en byrde skal løftes samtidig af to eller flere enheder af arbejdsudstyr, der anvendes til løft af ikke-styrede byrder, skal der fastlægges og anvendes en arbejdsprocedure, således at der sikres en hensigtsmæssig koordinering operatørerne imellem.
      3.2.6.   Hvis arbejdsudstyr, der anvendes til løft af ikke-styrede byrder, ikke kan holde fast på disse byrder ved helt eller delvist energisvigt, skal der træffes passende foranstaltninger for at hindre, at arbejdstagerne udsættes for risici som følge heraf.
      Ophængte byrder skal hele tiden være under opsyn, medmindre adgangen til det farlige område er spærret, og byrden er ophængt og fastholdt på fuldt betryggende måde.
      3.2.7.   Udendørs brug af arbejdsudstyr, der anvendes til løft af ikke-styrede byrder, skal afbrydes med det samme, hvis de meteorologiske forhold bliver så dårlige, at det går ud over funktionssikkerheden, og arbejdstagerne således udsættes for risici. Der skal træffes passende beskyttelsesforanstaltninger, især til sikring af arbejdsudstyret mod væltning, for at forhindre, at arbejdstagerne udsættes for risici.
      4.   Bestemmelser for brug af arbejdsudstyr, der stilles til rådighed til midlertidigt arbejde i højden

      4.1.   Generelle bestemmelser
      4.1.1.   Kan midlertidigt arbejde i højden ikke under anvendelse af bestemmelserne i artikel 6 i direktiv 89/391/EØF og artikel 3 i nærværende direktiv udføres sikkert og under ergonomisk hensigtsmæssige forhold fra et passende underlag, vælges det arbejdsudstyr, som bedst garanterer og opretholder sikre arbejdsvilkår. Foranstaltninger til kollektiv beskyttelse skal gå forud for foranstaltninger til individuel beskyttelse. Arbejdsudstyret skal være dimensioneret under hensyn til arbejdets karakter, således at det kan modstå forudsigelige påvirkninger, og således at arbejdstagerne kan færdes i sikkerhed.
      Valget af den mest hensigtsmæssige type adgangsvej til midlertidige arbejdsplatforme i højden foretages under hensyn til, hvor ofte og i hvor lang tid adgangsvejen skal bruges, og hvor højt den skal kunne nå op. Den valgte type adgangsvej skal kunne bruges til evakuering i tilfælde af overhængende fare. Passagen fra adgangsveje til og fra arbejdsplatforme, dæk eller gangbroer må ikke frembyde yderligere faldrisici.
      4.1.2.   Brug af stige som arbejdsplatform til udførelse af arbejde i højden skal begrænses til situationer, hvor det under hensyntagen til punkt 4.1.1 ikke vil være hensigtsmæssigt at bruge andet, mere sikkert arbejdsudstyr, fordi risikoen er så ringe, og enten fordi brugen er kortvarig, eller fordi der foreligger eksisterende begrænsninger på arbejdsstedet, som arbejdsgiveren ikke kan ændre.
      4.1.3.   Brug af rebunderstøttet arbejdsudstyr (rapelling) må kun anvendes under omstændigheder, hvor arbejdet ifølge risikovurderingen kan udføres sikkert, og hvor brugen af andet, mere sikkert arbejdsudstyr ikke er hensigtsmæssig.
      På baggrund af risikovurderingen og især under hensyn til arbejdets varighed og de ergonomiske begrænsninger skal der være en passende indrettet stol.
      4.1.4.   Under hensyn til den type arbejdsudstyr, der vælges på baggrund af ovenstående, fastlægges det, hvilke forholdsregler der bedst kan minimere de risici, arbejdstagerne udsættes for, når de bruger denne type udstyr. Om nødvendigt installeres der anordninger til sikring mod fald. Disse anordninger skal være indrettet på en sådan måde og have den fornødne styrke til, at de kan hindre eller standse fald fra højder og så vidt muligt forebygge, at arbejdstagerne kommer til skade. De kollektive faldsikringsanordninger må kun være gennembrudt på steder med adgang til og fra stiger eller trapper.
      4.1.5.   Når det i forbindelse med udførelsen af en særlig arbejdsopgave er nødvendigt midlertidigt at fjerne en kollektiv faldsikringsanordning, træffes der til erstatning herfor andre effektive sikkerhedsforanstaltninger. Arbejdet må ikke udføres, før disse foranstaltninger er truffet. Når den særlige arbejdsopgave er afsluttet endeligt eller midlertidigt, genetableres den kollektive faldsikringsanordning.
      4.1.6.   Midlertidigt arbejde i højden må kun udføres, når vejrforholdene ikke udgør en risiko for arbejdstagernes sikkerhed og sundhed.
      4.2.   Særlige bestemmelser for brug af stiger
      4.2.1.   Stiger skal opstilles på en sådan måde, at deres stabilitet er sikret under brugen. Løse stiger skal støtte på et stabilt, bæredygtigt, fast underlag af passende størrelse, så trinene er i vandret position. Hængestiger skal fastgøres forsvarligt, og, bortset fra rebstiger, således at de ikke kan forskubbe sig og svingninger undgås.
      4.2.2.   Løse stiger skal sikres mod udskridning under brug, enten ved at vangerne fastgøres foroven eller forneden eller ved hjælp af en skridsikker anordning eller på en anden, lige så effektiv måde. Adgangsstiger skal være tilstrækkeligt meget højere end adgangsniveauet, medmindre der er et andet sikkert holdepunkt. Stiger bestående af flere sektioner og skydestiger skal bruges på en sådan måde, at der er sikkerhed for, at de forskellige elementer ikke kan bevæge sig i forhold til hinanden under brugen. Mobile stiger skal sikres inden ibrugtagning.
      4.2.3.   Stiger skal bruges således, at arbejdstageren til enhver tid har et sikkert støttepunkt og et sikkert holdepunkt til rådighed. Navnlig skal arbejdstageren have et sikkert holdepunkt, selv om han bærer noget i hånden, medens han befinder sig på en stige.
      4.3.   Særlige bestemmelser for brug af stilladser
      4.3.1.   Såfremt der ikke foreligger en konstruktionsberegning for det valgte stillads, eller hvis konstruktionsberegningen ikke indeholder nogen specifikation over de påtænkte opstillinger, skal der foretages en styrke- og stabilitetsberegning, medmindre stilladset er samlet i en standardopstilling, som er alment anerkendt.
      4.3.2.   En sagkyndig person skal under hensyn til kompleksiteten af det valgte stillads udarbejde en vejledning i opstilling, nedtagning og brug. Vejledningen kan være en standardvejledning suppleret med oplysninger om særlige detaljer vedrørende det konkrete stillads.
      4.3.3.   Stilladsets understøttende elementer skal være sikret mod udskridning, enten ved fastgørelse til underlaget eller ved hjælp af en skridsikker anordning eller en anden, lige så effektiv metode, og det bærende underlag skal have en tilstrækkelig bæreevne. Stilladset skal være stabilt. Under udførelse af arbejde i højden skal rullestilladser være forsynet med passende anordninger, som forhindrer utilsigtet bevægelse.
      4.3.4.   Stilladsdækkenes dimensioner, form og placering skal være hensigtsmæssig i forhold til arbejdets art, være afpasset efter den belastning, de udsættes for, og sikre, at arbejdstagerne kan færdes sikkert. Stilladsdæk skal monteres således, at elementerne ikke kan forskubbe sig ved normal brug. Der må ikke være uforsvarlige mellemrum mellem dækkenes elementer og de vertikalt placerede kollektive faldsikringsanordninger.
      4.3.5.   Når dele af et stillads ikke er i brugsklar stand, f.eks. i forbindelse med opstilling, nedtagning eller ændring, opsættes der generelle advarselssignaler i overensstemmelse med de nationale forskrifter, som medlemsstaterne har vedtaget til gennemførelse af Rådets direktiv 92/58/EØF af 24. juni 1992 om minimumsforskrifter for signalgivning i forbindelse med sikkerhed og sundhed under arbejdet (niende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) (1), og disse dele afspærres fysisk for at forhindre adgang til farezonen.
      4.3.6.   Stilladser må kun opstilles, nedtages eller ændres i større omfang under ledelse af en sagkyndig person og af arbejdstagere, der har modtaget en særlig, fyldestgørende oplæring i de påtænkte operationer, hvorved der tages hensyn til de specifikke risici i artikel 9, navnlig for så vidt angår:

                  a)

                  forståelse af opstillings-, nedtagnings- og ændringsvejledningen for de pågældende stilladser

                  b)

                  sikkerhed under opstilling, nedtagning og ændring af de pågældende stilladser

                  c)

                  foranstaltninger til forebyggelse af risikoen for, at personer eller genstande styrter ned

                  d)

                  sikkerhedsforanstaltninger i tilfælde af ændringer i vejrforholdene, som kunne bringe de pågældende stilladsers sikkerhed i fare

                  e)

                  tilladte belastningsforhold

                  f)

                  andre risici i forbindelse med ovennævnte opstilling, nedtagning og ændring.

            Den person, der leder arbejdet, og de berørte arbejdstagere skal råde over den opstillings- og nedtagningsvejledning, som er omhandlet i punkt 4.3.2, herunder også alle de instruktioner, den måtte indeholde.
      4.4.   Særlige bestemmelser for brug af rebunderstøttet arbejdsudstyr (rapelling)
      Brug af rebunderstøttet arbejdsudstyr (rapelling) skal opfylde følgende betingelser:

                  a)

                  der skal bruges mindst to reb med hver sit selvstændige forankringspunkt; det ene benyttes som adgangsvej ved op- og nedfiring samt som bærereb (arbejdsreb) og det andet som sikkerhedsanordning (sikringsreb)

                  b)

                  arbejdstagerne skal udstyres med og bruge en passende klatresele, som skal forbinde dem til sikringsrebet

                  c)

                  arbejdsrebet skal være forsynet med en sikker klatre- og nedfiringsmekanisme og skal have et automatisk blokeringssystem, således at fald hindres, i tilfælde af at brugeren mister kontrollen over sine bevægelser. Sikringsrebet skal være udstyret med en mobil faldsikringsanordning, der følger arbejdstagerens bevægelser

                  d)

                  værktøj og andet tilbehør, der bruges af arbejdstagerne, skal være fastgjort til deres klatresele eller til deres stol eller sikret på anden passende måde

                  e)

                  arbejdet skal planlægges og overvåges effektivt, således at arbejdstagerne omgående kan få hjælp, hvis der er brug for det

                  f)

                  de pågældende arbejdstagere skal som foreskrevet i artikel 9 modtage en særlig fyldestgørende oplæring i udførelsen af det pågældende arbejde, især i de relevante redningsprocedurer.

            Under særlige forhold kan anvendelse af et enkelt reb tillades, hvis det på baggrund af en risikovurdering kan fastslås, at anvendelse af endnu et reb ville gøre arbejdet farligere, såfremt der er truffet passende sikkerhedsforanstaltninger i overensstemmelse med national lovgivning eller praksis.

         (1)  EFT L 245 af 26.8.1992, s. 23.

      BILAG III
      DEL A

         Ophævet direktiv med ændringer

      (jf. artikel 13)

                  Rådets direktiv 89/655/EØF
                  (EFT L 393 af 30.12.1989, s. 13)

                  Rådets direktiv 95/63/EF
                  (EFT L 335 af 30.12.1995, s. 28)

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/45/EF
                  (EFT L 195 af 19.7.2001, s. 46)

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/30/EF
                  (EUT L 165 af 27.6.2007, s. 21)

                  Kun for så vidt angår henvisningen til direktiv 89/655/EØF i artikel 3, nr. 3)

      DEL B

         Frister for gennemførelse i national ret

      (jf. artikel 13)

                  Direktiv

                  Gennemførelsesfrist

                  89/655/EØF

                  31. december 1992

                  95/63/EF

                  4. december 1998

                  2001/45/EF

                  19. juli 2004 (1)

                  2007/30/EF

                  31. december 2012

         (1)  Medlemsstaterne kan i forbindelse med anvendelsen af punkt 4 i bilag II til direktiv 89/655/EØF benytte sig af en overgangsperiode på højst to år fra den 19. juli 2004 for at tage hensyn til de forskellige forhold, der er forbundet med navnlig små og mellemstore virksomheders praktiske anvendelse af direktiv 2001/45/EF.

      BILAG IV

         Sammenligningstabel

                  Direktiv 89/655/EØF

                  Nærværende direktiv

                  Artikel 1

                  Artikel 1

                  Artikel 2

                  Artikel 2

                  Artikel 3

                  Artikel 3

                  Artikel 4

                  Artikel 4

                  Artikel 4a, stk. 1

                  Artikel 5, stk. 1

                  Artikel 4a, stk. 2, første og andet led

                  Artikel 5, stk. 2, litra a) og b)

                  Artikel 4a, stk. 3

                  Artikel 5, stk. 3

                  Artikel 4a, stk. 4

                  Artikel 5, stk. 4

                  Artikel 5, første og andet led

                  Artikel 6, litra a) og b)

                  Artikel 5a

                  Artikel 7

                  Artikel 6, stk. 1

                  Artikel 8, stk. 1

                  Artikel 6, stk. 2, første afsnit, første, andet og tredje led

                  Artikel 8, stk. 2, første afsnit, litra a), b) og c)

                  Artikel 6, stk. 2, andet afsnit

                  Artikel 8, stk. 2, andet afsnit

                  Artikel 6, stk. 3

                  Artikel 8, stk. 3

                  Artikel 7, første led

                  Artikel 9, litra a)

                  Artikel 7, andet led

                  Artikel 9, litra b)

                  Artikel 8

                  Artikel 10

                  Artikel 9, stk. 1

                  Artikel 11, stk. 1

                  Artikel 9, stk. 2, første og andet led

                  Artikel 11, stk. 2, litra a) og b)

                  Artikel 10, stk. 1

                  —

                  Artikel 10, stk. 2

                  Artikel 12

                  —

                  Artikel 13

                  —

                  Artikel 14

                  Artikel 11

                  Artikel 15

                  Bilag I

                  Bilag I

                  Bilag II

                  Bilag II

                  —

                  Bilag III

                  —

                  Bilag IV


title: Rådets direktiv 2005/71/EF af 12. oktober 2005 om en særlig indrejseprocedure for tredjelandsstatsborgere med henblik på videnskabelig forskning

text:
               3.11.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 289/15

      RÅDETS DIREKTIV 2005/71/EF
   af 12. oktober 2005
   om en særlig indrejseprocedure for tredjelandsstatsborgere med henblik på videnskabelig forskning
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 63, nr. 3), litra a), og nr. 4),
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
   under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Med henblik på at styrke og strukturere den europæiske forskningspolitik fandt Kommissionen i januar 2000, at det var nødvendigt at oprette et europæisk forskningsrum som omdrejningspunktet for Fællesskabets fremtidige indsats på dette område.

               (2)

               Det Europæiske Råd i Lissabon godkendte det europæiske forskningsrum i marts 2000 og fastsatte det mål, at Fællesskabet inden 2010 skulle være den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden.

               (3)

               Globaliseringen af økonomien kræver større forskermobilitet, hvilket anerkendes i Det Europæiske Fællesskabs sjette rammeprogram (4), som i højere grad giver forskere fra tredjelande mulighed for at deltage i dets programmer.

               (4)

               Det antal forskere, som Fællesskabet har brug for inden 2010 for at kunne opfylde det mål, som blev fastsat af Det Europæiske Råd i Barcelona i marts 2002, nemlig at 3 % af BNP skal investeres i forskning, anslås til 700 000 personer. Dette mål skal nås ved hjælp af en række samordnede foranstaltninger, såsom at gøre videnskabelige karrierer mere tiltrækkende for unge, fremme kvinders inddragelse i videnskabelig forskning, øge mulighederne for uddannelse og mobilitet inden for forskning, forbedre karrieremuligheder for forskere i Fællesskabet og åbne Fællesskabet for tredjelandsstatsborgere, som kan få tilladelse til indrejse med henblik på forskning.

               (5)

               Dette direktiv skal bidrage til gennemførelsen af disse mål ved at lette tredjelandsstatsborgeres indrejse og mobilitet med henblik på forskning i forbindelse med ophold af over tre måneders varighed, således at Fællesskabet bliver mere attraktivt for forskere fra hele verden og styrker sin stilling som internationalt forskningscentrum.

               (6)

               Gennemførelsen af dette direktiv bør ikke fremme hjerneflugten fra de nye vækstlande og udviklingslandene. Med henblik på en samlet migrationspolitik bør der som led i partnerskabet med hjemlandene træffes ledsageforanstaltninger, som i disse tilfælde letter forskernes tilbagevenden til hjemlandene og fremmer deres mobilitet.

               (7)

               For at opfylde målene i Lissabon-processen og med henblik på videnskabelig forskning bør mobiliteten inden for Unionen fremmes for forskere, der er EU-statsborgere, og særligt forskere, der er statsborgere i de medlemsstater, der tiltrådte i 2004.

               (8)

               I betragtning af den åbenhed, som ændringerne i verdensøkonomien nødvendiggør, og de behov, som skal opfyldes for at nå målet om at investere 3 % af BNP i forskning, bør de forskere fra tredjelande, som kan nyde godt af direktivet, defineres bredt på grundlag af deres kvalifikationer og det forskningsprojekt, som de ønsker at gennemføre.

               (9)

               Da den indsats, som Fællesskabet skal gøre for at nå nævnte 3 %’s mål, i vidt omfang vedrører den private sektor, og denne sektor derfor skal ansætte flere forskere i de kommende år, findes de forskningsorganisationer, som vil kunne nyde godt af direktivet, både i den offentlige og den private sektor.

               (10)

               Hver medlemsstat bør sikre, at så udtømmende informationer som muligt, der regelmæssigt ajourføres, er offentligt tilgængelige, bl.a. via internettet, om de forskningsorganisationer, der er godkendt efter dette direktiv, og som forskerne kan indgå en værtsaftale med, og om de betingelser og procedurer for indrejse og ophold på medlemsstatens område med henblik på forskning, som er vedtaget efter dette direktiv.

               (11)

               Forskernes indrejse bør lettes ved, at der indføres en indrejseprocedure, som er uafhængig af deres retsstilling i forhold til den forskningsorganisationen, der er vært, og ved, at der ikke længere kræves en arbejdstilladelse ud over opholdstilladelsen. Medlemsstaterne kan anvende tilsvarende regler for tredjelandsstatsborgere, der som led i et forskningsprojekt ansøger om indrejse med henblik på undervisning på en læreanstalt for videregående uddannelse i overensstemmelse med national lovgivning eller administrativ praksis.

               (12)

               Samtidig bør man bevare de traditionelle indrejsemuligheder (f.eks. for arbejdstagere og praktikanter), specielt for ph.d.-studerende, der udfører forskning med status som studerende, som bør udelukkes fra dette direktivs anvendelsesområde, og som henhører under Rådets direktiv 2004/114/EF af 13. december 2004 om betingelserne for tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold med henblik på studier, elevudveksling, ulønnet erhvervsuddannelse eller volontørtjeneste (5).

               (13)

               Den særlige procedure for forskere hviler på samarbejdet mellem forskningsorganisationerne og medlemsstaternes indvandringsmyndigheder, idet forskningsorganisationerne tildeles en central rolle i indrejseproceduren med henblik på at lette og fremskynde tredjelandsforskernes indrejse og ophold i Fællesskabet, samtidig med at medlemsstaternes udlændingepolitiske prærogativer bevares.

               (14)

               De forskningsorganisationer, som på forhånd er godkendt af medlemsstaterne, bør kunne indgå en værtsaftale med en tredjelandsstatsborger med henblik på gennemførelsen af et forskningsprojekt. Medlemsstaterne udsteder en opholdstilladelse på grundlag af værtsaftalen, hvis indrejse- og opholdsbetingelserne er opfyldt.

               (15)

               For at gøre Fællesskabet mere tiltrækkende for forskere fra tredjelande bør disse under deres ophold have ret til samme behandling som værtsmedlemsstatens egne statsborgere på en række områder med hensyn til økonomiske og sociale rettigheder og mulighed for at undervise på højere læreanstalter.

               (16)

               Dette direktiv indebærer en meget vigtig forbedring med hensyn til social sikring, da princippet om ikke-forskelsbehandling også finder direkte anvendelse på personer, som kommer til en medlemsstat direkte fra et tredjeland. Dette direktiv bør dog ikke indrømme flere rettigheder end dem, der allerede er fastsat i gældende fællesskabslovgivning med hensyn til social sikring for tredjelandsstatsborgere, med tilknytning til flere medlemsstater. Endvidere bør dette direktiv ikke indrømme rettigheder i forbindelse med situationer, der ligger uden for fællesskabslovgivningens anvendelsesområde, som f.eks. familiemedlemmer, der opholder sig i et tredjeland.

               (17)

               Det er vigtigt at fremme mobiliteten for forskere fra tredjelande, der indrejser med henblik på videnskabelig forskning som et middel til at udvikle og konsolidere kontakterne og netværkene mellem partnere og fastlægge det europæiske forskningsrums rolle på verdensplan. Forskerne bør kunne udøve mobilitet på de betingelser, der er fastsat i dette direktiv. Betingelserne for at udøve mobilitet i henhold til dette direktiv bør ikke berøre de nuværende bestemmelser om anerkendelse af gyldigheden af rejsedokumenter.

               (18)

               Der bør lægges særlig vægt på at lette og støtte bevarelsen af den enhed, som forskeres familiemedlemmer udgør, i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. oktober 2005 om lettelse af tredjelandsstatsborgeres indrejse i Det Europæiske Fællesskab med henblik på videnskabelig forskning (6).

               (19)

               For at bevare familieenheden og fremme mobiliteten bør familiemedlemmer kunne slutte sig til forskeren i en anden medlemsstat på de betingelser, som fastsættes i denne medlemsstats nationale lovgivning, herunder de forpligtelser, der følger af bilaterale eller multilaterale aftaler.

               (20)

               Indehavere af opholdstilladelser bør i princippet have lov til at indgive en ansøgning om indrejse, medens de opholder sig på den pågældende medlemsstats område.

               (21)

               Medlemsstaterne bør have ret til at opkræve et gebyr af ansøgerne for behandlingen af ansøgninger om opholdstilladelse.

               (22)

               Dette direktiv berører under ingen omstændigheder anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1030/2002 af 13. juni 2002 om ensartet udformning af opholdstilladelser til tredjelandsstatsborgere (7).

               (23)

               Målene for dette direktiv, nemlig indførelsen af en særlig indrejseprocedure og vedtagelsen af indrejse- og opholdsbetingelser for tredjelandsstatsborgere i forbindelse med ophold i medlemsstaterne af over tre måneders varighed med henblik på at gennemføre et forskningsprojekt inden for rammerne af en værtsaftale med en forskningsorganisation, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, specielt når det drejer sig om at sikre mobilitet mellem medlemsstaterne, og disse mål kan derfor bedre nås på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (24)

               Medlemsstaterne bør anvende bestemmelserne i dette direktiv uden forskelsbehandling på grund af køn, race, farve, etnisk eller social oprindelse, genetiske anlæg, sprog, religion eller tro, politiske eller andre anskuelser, tilhørsforhold til et nationalt mindretal, formueforhold, fødsel, handicap, alder eller seksuel orientering.

               (25)

               Dette direktiv overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som især anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

               (26)

               I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne.

               (27)

               Irland har i henhold til artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, ved skrivelse af 1. juli 2004 meddelt, at det ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af dette direktiv.

               (28)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Det Forenede Kongerige ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige, jf. dog protokollens artikel 4.

               (29)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   KAPITEL I
   ALMINDELIGE BESTEMMELSER
   Artikel 1
   Formål
   I dette direktiv fastlægges betingelserne for indrejse i medlemsstaterne for forskere, som er tredjelandsstatsborgere, for en periode på over tre måneder med henblik på at gennemføre et forskningsprojekt inden for rammerne af en værtsaftale med en forskningsorganisation.
   Artikel 2
   Definitioner
   I dette direktiv forstås ved:

               a)

               »tredjelandsstatsborger«: enhver person, der ikke er unionsborger i henhold til traktatens artikel 17, stk. 1

               b)

               »forskning«: skabende arbejde på systematisk grundlag med henblik på at øge vidensmængden, herunder viden om mennesker, kultur og samfund, og øge udnyttelsen af denne vidensmængde til at udtænke nye anvendelser

               c)

               »forskningsorganisation«: enhver offentlig eller privat organisation, som udfører forskning, og som er godkendt af en medlemsstat med henblik på dette direktiv i overensstemmelse med medlemsstatens lovgivning eller administrative praksis

               d)

               »forsker«: en tredjelandsstatsborger, som er i besiddelse af et relevant kvalifikationsbevis på en videregående uddannelse, der giver adgang til ph.d.-programmer, og som udvælges af en forskningsorganisation til at gennemføre et forskningsprojekt, der normalt forudsætter et kvalifikationsbevis af denne art

               e)

               »opholdstilladelse«: enhver tilladelse med den specifikke påtegning »forsker«, som er udstedt af myndighederne i en medlemsstat med det formål, at en tredjelandsstatsborger lovligt kan opholde sig på dens område, i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1030/2002.

         Artikel 3
   Anvendelsesområde
   1.   Dette direktiv finder anvendelse på tredjelandsstatsborgere, der ansøger om indrejse på en medlemsstats område med henblik på at gennemføre et forskningsprojekt.
   2.   Dette direktiv finder ikke anvendelse på:

               a)

               tredjelandsstatsborgere, der opholder sig i en medlemsstat som ansøgere om international beskyttelse eller i henhold til ordninger for midlertidig beskyttelse

               b)

               tredjelandsstatsborgere, der ansøger om opholdstilladelse i en medlemsstat som studerende som omhandlet i direktiv 2004/114/EF for at udføre forskning med henblik på en ph.d.-grad

               c)

               tredjelandsstatsborgere, hvis udvisning er suspenderet af faktiske eller retlige grunde

               d)

               forskere, der af en forskningsorganisation er udsendt til en anden forskningsorganisation i en anden medlemsstat.

         Artikel 4
   Gunstigere bestemmelser
   1.   Dette direktiv berører ikke gunstigere bestemmelser i henhold til:

               a)

               bilaterale eller multilaterale aftaler, som er indgået mellem Fællesskabet eller Fællesskabet og dets medlemsstater på den ene side og et eller flere tredjelande på den anden side

               b)

               bilaterale eller multilaterale aftaler, som er indgået mellem en eller flere medlemsstater og et eller flere tredjelande.

         2.   Dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne indfører eller bibeholder gunstigere bestemmelser for personer, det er omfattet af direktivet.
   KAPITEL II
   FORSKNINGSORGANISATIONER
   Artikel 5
   Godkendelse
   1.   Enhver forskningsorganisation, som ønsker at være vært for en forsker efter den indrejseprocedure, der fastsættes ved dette direktiv, skal først godkendes til dette formål af den berørte medlemsstat.
   2.   Godkendelsen af en forskningsorganisation foregår efter de procedurer, der er fastsat i medlemsstaternes nationale lovgivning eller administrative praksis. Ansøgninger om godkendelse fra såvel offentlige som private organisationer indgives efter disse procedurer og baseres på organisationernes vedtægtsmæssige opgaver eller eventuelle selskabsformål og på dokumentation for, at de udfører forskning.
   Godkendelsen af en forskningsorganisation meddeles for en periode på mindst fem år. I undtagelsestilfælde kan medlemsstaterne meddele godkendelse for en kortere periode.
   3.   Medlemsstaterne kan i overensstemmelse med national lovgivning kræve en skriftlig erklæring fra forskningsorganisationen om, at den i tilfælde af, at en forsker ulovligt forbliver på den pågældende medlemsstats område, er ansvarlig for tilbagebetalingen af de udgifter til ophold og hjemrejse for den pågældende, som måtte være blevet afholdt over offentlige midler. Forskningsorganisationens finansielle ansvar ophører senest seks måneder efter udløbet af værtsaftalen.
   4.   Medlemsstaterne kan bestemme, at den godkendte forskningsorganisation senest to måneder efter udløbet af den berørte værtsaftale over for de kompetente myndigheder, som de enkelte medlemsstater har udpeget til dette formål, skal bekræfte, at arbejdet er afsluttet for så vidt angår hvert enkelt forskningsprojekt, for hvilket der er indgået en værtsaftale efter artikel 6.
   5.   De kompetente myndigheder i de enkelte medlemsstater offentliggør og ajourfører jævnligt lister over de forskningsorganisationer, som er godkendt med henblik på dette direktiv.
   6.   En medlemsstat kan blandt andet nægte at forlænge eller beslutte at inddrage godkendelsen af en forskningsorganisation, hvis denne ikke længere opfylder betingelserne i stk. 2, 3 og 4, eller hvis godkendelsen er opnået gennem svig, eller hvis en forskningsorganisation har indgået en værtsaftale med en tredjelandsstatsborger ved svig eller uagtsom adfærd. Såfremt godkendelse er nægtet eller inddraget, kan den berørte organisation forbydes at ansøge om ny godkendelse i indtil fem år efter offentliggørelsen af afgørelsen om inddragelse eller nægtet forlængelse.
   7.   Medlemsstaterne kan i deres nationale lovgivning fastsætte konsekvenserne af en inddragelse af godkendelsen eller nægtet forlængelse for eksisterende værtsaftaler, som er indgået efter artikel 6, samt konsekvenserne for de berørte forskeres opholdstilladelser.
   Artikel 6
   Værtsaftale
   1.   En forskningsorganisation, som ønsker at være vært for en forsker, indgår en værtsaftale med den pågældende, hvori forskeren forpligter sig til at fuldføre forskningsprojektet, og organisationen forpligter sig til at være vært for forskeren med dette formål for øje, jf. dog artikel 7.
   2.   En forskningsorganisation kan kun indgå en værtsaftale, hvis følgende betingelser er opfyldt:

               a)

               forskningsprojektet er accepteret af de kompetente instanser i organisationen efter vurdering af følgende:

                           i)

                           emnet for og varigheden af den påtænkte forskning samt hvorvidt de finansielle midler, som er nødvendige for forskningens udførelse, er til rådighed

                           ii)

                           forskerens kvalifikationer i forhold til emnet for forskningen, dokumenteret ved en bekræftet genpart af den pågældendes kvalifikationsbevis, jf. artikel 2, litra d)

               b)

               forskeren råder under sit ophold hver måned over tilstrækkelige midler til dækning af leveomkostninger og hjemrejseudgifter svarende til det minimumsbeløb, som medlemsstaten offentliggør til dette formål, uden at behøve at benytte sig af medlemsstatens sociale bistandsordning

               c)

               forskeren har under sit ophold en sygeforsikring, der dækker alle de risici, som normalt er dækket for den berørte medlemsstats egne statsborgere

               d)

               værtsaftalen fastlægger forskerens retsstilling og arbejdsvilkår.

         3.   Efter indgåelsen af værtsaftalen kan forskningsorganisationen i overensstemmelse med national lovgivning blive anmodet om at give forskeren en individuel erklæring om, at den overtager det finansielle ansvar for udgifter som omhandlet i artikel 5, stk. 3.
   4.   Værtsaftalen bortfalder automatisk, hvis forskeren ikke får indrejsetilladelse, eller når retsforholdet mellem forskeren og forskningsorganisationen er afsluttet.
   5.   Forskningsorganisationen underretter omgående den myndighed, som de enkelte medlemsstater har udpeget til det formål, om enhver begivenhed, som vil kunne hindre værtsaftalens gennemførelse.
   KAPITEL III
   INDREJSETILLADELSE FOR FORSKERE
   Artikel 7
   Indrejsebetingelser
   1.   En tredjelandsstatsborger, som ansøger om indrejse med det formål, der er omhandlet i dette direktiv, skal fremlægge:

               a)

               et gyldigt rejsedokument som fastsat i national lovgivning. Medlemsstaterne kan kræve, at gyldighedsperioden for rejsedokumentet mindst dækker opholdstilladelsens gyldighedsperiode, og

               b)

               en værtsaftale indgået med en forskningsorganisation, jf. artikel 6, stk. 2, og

               c)

               i givet fald en erklæring fra forskningsorganisationen om overtagelse af det finansielle ansvar, jf. artikel 6, stk. 3, og

               d)

               må ikke anses for at udgøre en trussel mod den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller den offentlige sundhed.

         Medlemsstaterne kontrollerer, at alle de betingelser, der er fastsat i litra a), b), c) og d), er opfyldt.
   2.   Medlemsstaterne kan også kontrollere de vilkår, der ligger til grund for værtsaftalen og dens indgåelse.
   3.   Når den i stk. 1 og 2 omhandlede kontrol er afsluttet og udfaldet er tilfredsstillende, meddeles forskeren tilladelse til indrejse på medlemsstaternes område med henblik på at gennemføre værtsaftalen.
   Artikel 8
   Opholdstilladelsens varighed
   Medlemsstaterne udsteder en opholdstilladelse for en periode på mindst et år og forlænger tilladelsen, hvis betingelserne i artikel 6 og 7 fortsat er opfyldt. Er forskningsprojektet planlagt til at vare mindre end et år, udstedes opholdstilladelsen for en periode svarende til projektets varighed.
   Artikel 9
   Familiemedlemmer
   1.   Beslutter en medlemsstat at udstede opholdstilladelse til en forskers familiemedlemmer, skal disses opholdstilladelse have samme gyldighedsperiode som den opholdstilladelse, der er udstedt til forskeren, for så vidt gyldighedsperioden for familiemedlemmernes rejsedokumenter tillader dette. I behørigt begrundede tilfælde kan gyldighedsperioden for forskerens familiemedlemmers opholdstilladelse være kortere.
   2.   Udstedelsen af opholdstilladelse til familiemedlemmerne for en forsker, der er meddelt tilladelse til indrejse i en medlemsstat, må ikke gøres betinget af, at forskeren har opholdt sig dér i et nærmere bestemt tidsrum.
   Artikel 10
   Inddragelse af opholdstilladelsen eller nægtet forlængelse
   1.   Medlemsstaterne kan inddrage eller nægte at forlænge en opholdstilladelse, der er udstedt efter dette direktiv, hvis tilladelsen er opnået gennem svig, eller hvis det viser sig, at indehaveren ikke opfyldte eller ikke længere opfylder de i artikel 6 og 7 fastsatte betingelser for indrejse og ophold eller opholder sig i medlemsstaten med et andet formål end det, opholdstilladelsen hviler på.
   2.   Medlemsstaterne kan inddrage eller nægte at forlænge en opholdstilladelse under hensyn til den offentlige orden, den offentlige sikkerhed og den offentlige sundhed.
   KAPITEL IV
   FORSKERES RETTIGHEDER
   Artikel 11
   Undervisning
   1.   En forsker, der er meddelt tilladelse til indrejse efter dette direktiv, kan undervise i overensstemmelse med national lovgivning.
   2.   Medlemsstaterne kan fastsætte et maksimalt antal undervisningstimer eller -dage.
   Artikel 12
   Ligebehandling
   Indehaveren af en opholdstilladelse har samme rettigheder som medlemsstatens egne statsborgere med hensyn til følgende:

               a)

               anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre faglige kvalifikationsbeviser i overensstemmelse med de relevante nationale procedurer

               b)

               arbejdsvilkår, herunder regler om løn og afskedigelse

               c)

               sociale sikringsområder som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (8). De særlige bestemmelser i bilaget til Rådets forordning (EF) nr. 859/2003 af 14. maj 2003 om udvidelse af bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1408/71 og forordning (EØF) nr. 574/72 til at omfatte tredjelandsstatsborgere, der ikke allerede er dækket af disse bestemmelser udelukkende på grund af deres nationalitet (9) finder tilsvarende anvendelse

               d)

               skattefordele

               e)

               adgang til goder og tjenesteydelser samt levering af goder og tjenesteydelser, som stilles til rådighed for offentligheden.

         Artikel 13
   Mobilitet mellem medlemsstater
   1.   En tredjelandsstatsborger, der har fået indrejsetilladelse som forsker efter dette direktiv, har ret til at gennemføre en del af sit forskningsprojekt i en anden medlemsstat på de i denne artikel fastsatte betingelser.
   2.   Hvis forskeren opholder sig i en anden medlemsstat i en periode på op til tre måneder, kan forskningen udføres på grundlag af den værtsaftale, der er indgået i den første medlemsstat, forudsat at forskeren har tilstrækkelige midler i den anden medlemsstat og ikke anses for at udgøre en trussel mod den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller den offentlige sundhed i denne anden medlemsstat.
   3.   Medlemsstaterne kan kræve, at der, hvis forskeren bliver i en anden medlemsstat i mere end tre måneder, indgås en ny værtsaftale med henblik på at udføre forskning i den pågældende medlemsstat. Under alle omstændigheder skal betingelserne i artikel 6 og 7 være opfyldt i forhold til den berørte medlemsstat.
   4.   Såfremt den relevante lovgivning indeholder krav om visum eller opholdstilladelse for udøvelsen af mobilitet, skal et sådant visum eller en sådan opholdstilladelse indrømmes rettidigt inden for en frist, som ikke hæmmer udførelsen af forskningen, idet de kompetente myndigheder dog skal have tilstrækkelig tid til at behandle ansøgningerne.
   5.   Medlemsstaterne må ikke kræve, at forskeren forlader deres område for at indgive ansøgning om visum eller opholdstilladelse.
   KAPITEL V
   PROCEDURE OG GENNEMSIGTIGHED
   Artikel 14
   Indgivelse af ansøgninger om indrejsetilladelse
   1.   Medlemsstaterne bestemmer, om ansøgninger om opholdstilladelse skal indgives af forskeren eller af den berørte forskningsorganisation.
   2.   Ansøgningen overvejes og behandles, medens den berørte tredjelandsstatsborger opholder sig uden for den medlemsstat, på hvis område den pågældende ønsker indrejse.
   3.   En medlemsstat kan i overensstemmelse med national lovgivning acceptere en ansøgning, der indgives, når den berørte tredjelandsstatsborger allerede befinder sig på dens område.
   4.   Den berørte medlemsstat bistår en tredjelandsstatsborger, der har indgivet en ansøgning, og som opfylder betingelserne i artikel 6 og 7, med henblik på opnåelsen af de nødvendige visa.
   Artikel 15
   Proceduremæssige garantier
   1.   De kompetente myndigheder i medlemsstaten træffer afgørelse om den fuldstændige ansøgning så hurtigt som muligt og sørger om nødvendigt for hastebehandling.
   2.   Hvis de oplysninger, der er fremlagt til støtte for ansøgningen, er utilstrækkelige, kan behandlingen af ansøgningen suspenderes, og de kompetente myndigheder underretter ansøgeren om, hvilke yderligere oplysninger de har behov for.
   3.   Enhver afgørelse om nægtelse af opholdstilladelse meddeles den berørte tredjelandsstatsborger efter meddelelsesprocedurerne i den relevante nationale lovgivning. I meddelelsen angives eventuelle klagemuligheder og fristen for indgivelse af klage.
   4.   Hvis en ansøgning afslås, eller en opholdstilladelse, som er udstedt i overensstemmelse med dette direktiv, inddrages, har den berørte person ret til at anfægte afgørelsen ad rettens vej over for myndighederne i den berørte medlemsstat.
   KAPITEL VI
   AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
   Artikel 16
   Rapport
   Kommissionen aflægger med jævne mellemrum og første gang senest tre år efter dette direktivs ikrafttræden rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af dette direktiv i medlemsstaterne og foreslår eventuelle nødvendige ændringer.
   Artikel 17
   Gennemførelse
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 12. oktober 2007.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 18
   Overgangsbestemmelse
   Uanset kapitel III har medlemsstaterne ikke pligt til at udstede tilladelser efter dette direktiv i form af opholdstilladelser i en periode på op til to år efter den i artikel 17, stk. 1, fastsatte dato.
   Artikel 19
   Fælles rejseområde
   Intet i dette direktiv berører Irlands ret til at opretholde de ordninger vedrørende det fælles rejseområde, hvortil der er henvist i den protokol, som ved Amsterdam-traktaten blev knyttet til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, om anvendelse af visse aspekter af artikel 14 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på Det Forenede Kongerige og Irland.
   Artikel 20
   Ikrafttræden
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

   Artikel 21
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 12. oktober 2005.

            På Rådets vegne

         C. CLARKE

            Formand

      (1)  Udtalelse af 12.4.2005 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EUT C 120 af 20.5.2005, s. 60.

      (3)  EUT C 71 af 22.3.2005, s. 6.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1513/2002/EF af 27. juni 2002 om Det Europæiske Fællesskabs sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration som bidrag til realiseringen af det europæiske forskningsrum og til innovation (2002-2006). (EFT L 232 af 29.8.2002, s. 1). Ændret ved afgørelse nr. 786/2004/EF (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 7.).

      (5)  EUT L 375 af 23.12.2004, s. 12.

      (6)  Se side 26 i denne EUT.

      (7)  EFT L 157 af 15.6.2002, s. 1.

      (8)  EUT L 149 af 5.7.1971, s. 2. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 647/2005 (EUT L 117 af 4.5.2005, s. 1).

      (9)  EUT L 124 af 20.5.2003, s. 1.