Avis juridique important

|

31989L0398

Rådets direktiv 89/398/EØF af 3. maj 1989 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om levnedsmidler bestemt til særlig ernæring

EF-Tidende nr. L 186 af 30/06/1989 s. 0027 - 0032 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 19 s. 0051  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 19 s. 0051

RAADETS DIREKTIV af 3 . maj 1989 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om levnedsmidler bestemt til saerlig ernaering ( 89/398/EOEF )   RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100A,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ),  i samarbejde med Europa-Parlamentet ( 2 ),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), og ud fra foelgende betragtninger :  Raadets direktiv 77/94/EOEF af 21 . december 1976 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning vedroerende levnedsmidler bestemt til en saerlig ernaering ( 4 ), senest aendret ved direktiv 85/7/EOEF ( 5 ), er blevet aendret adskillige gange; i tilfaelde af  nye aendringer boer der for klarhedens skyld foretages en omarbejdelse af naevnte direktiv;  vedtagelse af direktiv 77 /94/EOEF var begrundet i det forhold, at forskellene mellem de nationale lovgivninger vedroerende levnedsmidler bestemt til saerlig ernaering haemmede varernes frie bevaegelighed, kunne skabe ulige konkurrencevilkaar og havde saaledes  en direkte indvirkning paa Faellesmarkedets oprettelse og funktion;  den indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning forudsatte i foerste omgang, at der blev udarbejdet en faelles definition, fastlagt foranstaltninger til beskyttelse af forbrugerne mod vildledende oplysninger om varernes art samt fastsat regler  for maerkning af de paagaeldende varer;  de varer, som naervaerende direktiv tager sigte paa, er levnedsmidler, der maa sammensaettes og tilvirkes specielt for at opfylde de saerlige ernaeringsmaessige behov hos de personer, som de hovedsagelig er tiltaenkt; det kan derfor blive noedvendigt at fastsaette  undtagelser fra de almindelige eller saerlige bestemmelser, som gaelder for levnedsmidler med henblik paa at naa dette specifikke ernaeringsmaessige maal;   selv om en effektiv kontrol med levnedsmidler bestemt til saerlig ernaering, for hvilke der er vedtaget specifikke bestemmelser, kan ske paa grundlag af de generelle regler for kontrollen med alle levnedsmidler, er dette ikke altid tilfaeldet med  levnedsmidler, for hvilke der ikke er fastsat saadanne specifikke bestemmelser;  i sidstnaevnte tilfaelde er det med de midler, som saedvanligvis er til raadighed for kontroltjenesterne, under visse omstaendigheder ikke muligt at efterproeve, om det paagaeldende levnedsmiddel faktisk besidder de saerlige ernaeringsmaessige egenskaber, som  tillaegges det; det er derfor paakraevet at fastsaette, at den ansvarlige for markedsfoeringen af dette levnedsmiddel om noedvendigt bistaar kontroltjenesten i ud - oevelsen af dens virksomhed;  det er paa nuvaerende stadium i udviklingen af faellesskabsforskrifterne om tilsaetningsstoffer ikke muligt inden for rammerne af dette direktiv at vedtage bestemmelser om anvendelse af tilsaetningsstoffer i levnedsmidler, som er bestemt til saerlig ernaering,  og som ikke tilhoerer nogen af de grupper, der er anfoert i bilag I; dette spoergsmaal boer derfor igen tages op til behandling senere;  udarbejdelsen af saerdirektiver til gennemfoerelse af faellesskabsforskrifternes grundprincipper samt aendringer af saadanne direktiver udgoer tekniske gennemfoerelsesforanstaltninger; for at forenkle og fremskynde proceduren boer vedtagelsen af disse  foranstaltninger overlades til Kommissionen;  i ethvert tilfaelde, hvor Raadet overdrager Kommissionen befoejelser til at gennemfoere regler vedroerende levnedsmidler, boer der fastsaettes en fremgangsmaade med etablering af et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i Den Staaende  Levnedsmiddelkomité, nedsat ved afgoerelse 69/414/EOEF ( 6 );  dette direktiv beroerer ikke de frister, inden for hvilke medlemsstaterne skal efterkomme direktiv 77/94/EOEF - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :    Artikel 1 1 .  Dette direktiv vedroerer levnedsmidler bestemt til saerlig ernaering .   2 .  a )  Ved levnedsmidler bestemt til saerlig ernaering forstaas levnedsmidler, som paa grund af deres saerlige sammensaetning eller den saerlige maade, hvorpaa de er fremstillet, klart adskiller sig fra almindelige lev - nedsmidler, er egnede til det angivne ernaeringsmaessige formaal og forhandles paa en saadan maade, at det fremgaar, at de er egnede til dette formaal .  b ) En saerlig ernaering skal opfylde saerlig ernaeringsbehov :  iii )  hos visse kategorier af personer, hvis fordoejelse eller stofskifte er i uorden, eller iii )  hos visse kategorier af personer, som befinder sig i en saerlig fysiologisk tilstand, og som derfor kan have saerlig gavn af en kontrolleret indtagelse af visse stoffer i levnedsmidler, eller iii )  hos sunde spaedboern og smaaboern .  Artikel 2 1 .  De varer, der er omhandlet i artikel 1, stk . 2, litra b ), nr . i ) og ii ), kan betegnes ved udtrykket »diaetetisk« eller »til diaetkost «.  2 .  Ved maerkning og praesentation af almindelige lev - nedsmidler og ved reklame i forbindelse hermed forbydes :  a )  brugen af udtrykket »diaetetisk« eller »til diaetkost« alene eller sammen med andre ord som betegnelse for disse levnedsmidler b )  enhver anden angivelse eller praesentation, der kan give indtryk af, at det drejer sig om en af de i artikel 1 definerede varer .  3 .  I henhold til bestemmelser, der skal vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 13, kan det dog tillades, at det i forbindelse med almindelige levnedsmidler, som er egnede til saerlige ernaering, angives, at de har denne egenskab .  De naevnte bestemmelser kan indeholde naermere regler for angivelsen af denne egnethed .  Artikel 3 1 .  De i artikel 1 omhandlede varers art eller sammensaetning skal vaere saaledes, at levnedsmidlerne er egnede til det saerlige ernaeringsmaessige formaal, som de er bestemt til .  2 .  De i artikel 1 omhandlede varer skal ligeledes opfylde enhver obligatorisk bestemmelse gaeldende for almindelige levnedsmidler, dog bortset fra de aendringer, der er foretaget for at bringe varerne i overensstemmelse med definitionerne i artikel 1 .  Artikel 4 1 .  De saerbestemmelser, der skal gaelde for de grupper af levnedsmidler bestemt til saerlig ernaering, som er anfoert i bilag I, vedtages ved saerdirektiver.  Disse direktiver kan blandt andet omfatte :  a )  hovedkrav til varernes art eller sammensaetning b )  bestemmelser vedroerende raavarernes kvalitet c )  hygiejnekrav d )  tilladte aendringer i henhold til artikel 3, stk . 2 e )  en liste over tilsaetningsstoffer f ) bestemmelser vedroerende maerkning, praesentation og reklame g )  proeveudtagningsprocedurer og analysemetoder, der er noedvendige for at kontrollere, om der er overensstemmelse med bestemmelserne i saerdirektiverne .  Disse saerdirektiver vedtages :  - af Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 100 A for saa vidt angaar litra e ) - efter fremgangsmaaden i artikel 13, for saa vidt angaar de oevrige litra .  De bestemmelser, der kan forventes at faa indvirkning paa folkesundheden, vedtages efter hoering af Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler, nedsat ved afgoerelse 74/234/EOEF ( 7 ).  2 .  En liste over stoffer, der anvendes i specielt ernaeringsmaessigt oejemed, saasom vitaminer, mineralsalte, aminosyrer og andre stoffer, der tilsaettes levnedsmidler bestemt til saerlig ernaering, samt renhedskriterierne for disse stoffer, og i givet fald  anvendelsesbetingelserne herfor, vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 13 .  Artikel 5 Naermere bestemmelser for ved maerkning, praesentation og reklame at maatte henvise til en diaet eller til en kategori af personer, for hvilke en i artikel 1 omhandlet vare er beregnet, kan vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 13 .   Artikel 6 1 .  Ved maerkning af de i artikel 1 omhandlede varer og dennes udformning samt ved praesentation og reklame i forbindelse hermed maa der ikke tillaegges varerne egenskaber med hensyn til forebyggelse, behandling eller helbredelse af en sygdom hos  mennesker, eller vaekkes forestilling om saadanne egenskaber .  Undtagelser fre bestemmelserne i foerste afsnit kan vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 13 i saerlige og klart fastsatte tilfaelde . Indtil afslutningen af denne procedure kan de paagaeldende undtagelser opretholdes .  2 .  Stk . 1 er ikke til hinder for udbredelse af enhver nyttig oplysning eller anbefaling, som udelukkende er bestemt for personer, der er kvalificerede inden for medicin, ernaering eller apotekervaesen .  Artikel 7 1 .  Raadets direktiv 79/112/EOEF af 18 . december 1978 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om maerkning af og praesentationsomraader for levnedsmidler samt om reklame for saadanne ( 8 ), senest aendret ved direktiv 89/395/EOEF ( 9 ),  finder anvendelse paa de varer, der er omhandlet i artikel 1, og paa de nedenfor anfoerte betingelser .  2 .  Salgsbetegnelsen for en vare skal ledsages af en angivelse af dens saerlige ernaeringsmaessige egenskaber . For saa vidt angaar de varer, der er omhandlet i artikel 1, stk . 2, litra b ), nr . iii ), skal denne angivelse dog erstattes af en angivelse af  formaalet med de paagaeldende varer .  3 .  Maerkningen af varer, for hvilke der ikke er vedtaget noget saerdirektiv i henhold til artikel 4, skal ligeledes omfatte foelgende oplysninger :  a )  arten og maengden af de saerlige bestanddele eller den saerlige fremstillingsmaade, som giver varen dens saerlige ernaeringsmaessige egenskaber b )  energiindholdet udtrykt i kJ eller kcal samt indholdet af kulhydrater, proteiner og fedtstoffer pr . 100 g eller 100 ml af den markedsfoerte vare og, hvor det er hensigtsmaessigt, pr . angivet maengde af varen, saaledes som den foreslaas indtaget .  Saafremt energiindholdet er lavere end 50 kJ ( 12 kcal ) pr . 100 g eller 100 ml af varen, saaledes som den markedsfoeres, kan de paagaeldende angivelser dog erstattes af udtrykket »energiindhold under 50 kJ ( 12 kcal ) pr . 100 g« eller »energiindhold under 50 kJ  ( 12 kcal) pr . 100 ml «.   4 .  De saerlige maerkningskrav for de varer, for hvilke der er vedtaget et saerdirektiv, fastsaettes i det paagaeldende direktiv .  Artikel 8 1 .  De i artikel 1 omhandlede varer maa kun bringes i handelen i faerdigpakninger, og paa en saadan maade, at emballagen daekker dem fuldstaendigt .  2 .  Medlemstaterne kan dog tillade fravigelser for detailhandlen, idet de i artikel 7 omhandlede angivelser i saa fald skal ledsage varen, naar den bringes i handlen .  Artikel 9 For levnedsmidler bestemt til saerlig ernaering, som ikke henhoerer under en af de grupper, der er anfoert i bilag I, gaelder foelgende specifikke bestemmelser for at muliggoere en effektiv officiel kontrol af disse levnedsmidler :  1 )  Paa tidspunktet for den foerste markedsfoering af et af de ovenfor omhandlede produkter giver fabrikanten eller, saafremt produktet er fremstillet i et tredjeland, importoeren den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor denne markedsfoering finder  sted, meddelelse herom ved at fremsende en model af den anvendte maerkning for dette produkt .  2 )  Paa tidspunktet for den efterfoelgende markedsfoering af samme produkt i en anden medlemsstat fremsender fabrikanten, eller i givet fald importoeren, samme oplysninger til den kompetente myndighed i denne medlemsstat, suppleret med en angivelse af den  myndighed, som modtog den foerste underretning .  3 )  Den kompetente myndighed er bemyndiget til om noedvendigt at kraeve af fabrikanten, i givet fald importoeren, at han forelaegger videnskabeligt materiale samt oplysninger til dokumentation for produktets overensstemmelse med artikel 1, stk . 2, samt de  angivelser, der er naevnt i artikel 7, stk . 3, litra a ). Hvis dette materiale findes i en publikation, der er let tilgaengelig, er en henvisning hertil tilstraekkelig .  4 )  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navnene paa de kompetente myndigheder, der er omhandlet i denne artikel, samt andre nyttige oplysninger vedroerende disse .  Kommissionen offentliggoer disse oplysninger i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Gennemfoerelsesbestemmelserne til dette stykke kan vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 13 .  5 )  Ved udloebet af en frist paa fire aar fra meddelelsen af dette direktiv forelaegger Kommissionen Raadet en rapport om anvendelsen af denne artikel, i givet fald ledsaget af passende forslag .  Artikel 10 1 .  Medlemsstaterne maa ikke forbyde eller begraense handelen med varer, der er omhandlet i artikel 1, og som opfylder kravene i dette direktiv og, i givet fald, i direktiver, som vedtages i medfoer af naervaerende direktiv, paa grund af varernes  sammensaetning, fremstillingsmaade, praesentation eller maerkning .  2 .  Stk . 1 beroerer ikke gaeldende nationale bestemmelser, saa laenge der ikke er vedtaget direktiver i medfoer af naervaerende direktiv .  Artikel 11 1 .  Hvis en medlemsstat ud fra en udfoerlig begrundelse konstaterer, at et levnedsmiddel, som er bestemt til saerlig ernaering, og som ikke henhoerer under en af de i bilag I anfoerte grupper, ikke er i overensstemmelse med artikel 1, stk . 2,  eller at det udgoer en sundhedsmaessig fare, og alligevel omsaettes frit i en eller flere medlemsstater, kan denne medlemsstat midlertidigt suspendere eller begraense handelen med den paagaeldende vare paa sit omraade . Den underretter straks Kommissionen og de  oevrige medlemsstater herom og begrunder sin beslutning .  2 .  Kommissionen undersoeger snarest de grunde, som den paagaeldende medlemsstat har anfoert, og hoerer medlemsstaterne i Den Staaende Levnedsmiddelkomité, hvorefter den straks afgiver udtalelse og traeffer passende foranstaltninger .  3 .  Hvis Kommissionen finder, at den nationale foranstaltning skal bortfalde eller aendres, bringer den fremgangsmaaden i artikel 13 i anvendelse med henblik paa vedtagelse af passende foranstaltninger .  Artikel 12 1 .  Hvis en medlemsstat ud fra en udfoerlig begrundelse og som foelge af nye oplysninger eller en fornyet vurdering af eksisterende oplysninger, der er fremkommet efter vedtagelsen af et saerdirektiv, konstaterer, at anvendelsen af et  levnedsmiddel bestemt til saerlig ernaering udgoer en sund - hedsmaessig fare, selv om det er i overensstemmelse med bestemmelserne i det paagaeldende saerdirektiv, kan denne medlemsstat paa sit omraade midlertidigt suspendere eller indskraenke anvendelsen af de omhandlede bestemmelser . Den underretter straks de oevrige  medlemsstater og Kommissionen herom og begrunder sin beslutning .  2 .  Kommissionen undersoeger snarest de grunde, som den paagaeldende medlemsstat har anfoert, og hoerer medlemsstaterne i Den Staaende Levnedsmiddelkomité, hvorefter den straks afgiver udtalelse og traeffer passende foranstaltninger .  3 .  Hvis Kommissionen finder, at det er noedvendigt at foretage aendringer i naervaerende direktiv og/eller i saer - direktiverne for at afhjaelpe de i stk . 1 anfoerte vanskeligheder og for at beskytte sundheden, bringer den fremgangsmaaden i artikel 13 i anvendelse med henblik paa vedtagelse af saadanne aendringer . I saa fald kan den medlemsstat, som har indfoert  beskyttelsesforanstaltninger, opretholde disse, indtil de omhandlede aendringer er blevet vedtaget .  Artikel 13 Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, indbringer formanden sagen for Den Staaende Levnedsmiddelkomité, i det foelgende benaevnt »komitéen«, enten paa eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repraesentant .  Kommissionens repraesentant forelaegger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes . Komitéen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til det paagaeldende spoergs - maals hastende karakter . Den udtaler sig med det flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk . 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen . Under afstemningen i komitéen tildeles de stemmer, der afgives  af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, som er fastlagt i naevnte artikel . Formanden deltager ikke i afstemningen .  Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse .  Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller hvis der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes . Raadet traeffer afgoerelse med  kvalificeret flertal .  Har Raadet efter udloebet af en frist paa tre maaneder regnet fra forslagets forelaeggelse for Raadet, ikke truffet nogen afgoerelse, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen .  Artikel 14 Direktiv 77/94/EOEF ophaeves .  Henvisninger til det ophaevede direktiv skal betragtes som henvisninger til naervaerende direktiv og laeses i henhold til den i bilag II anfoerte sammenligningstabel Artikel 15 1 .  Medlemsstaterne aendrer deres love og administrative bestemmelser for :  - fra den 16 . marts 1990 at tillade handel med varer, der er i overensstemmelse med dette direktiv - fra 16 . maj 1991 at forbyde handel med varer, der ikke er i overensstemmelse med dette direktiv .  De underretter straks Kommissionen herom .  2 .  Stk . 1 beroerer ikke de nationale bestemmelser, som, indtil de i artikel 4 omhandlede saerdirektiver foreligger, gaelder for visse grupper af levnedsmidler bestemt til saerlig ernaering .  Artikel 16 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .   Udfaerdiget i Bruxelles, den 3 . maj 1989 .  Paa Raadets vegne P . SOLBES Formand  ( 1 ) EFT nr . C 124 af 23 . 5 . 1986, s . 7, og EFT nr . C 161 af 19 . 6 . 1987, s . 12. ( 2 ) EFT nr . C 99 af 13 . 4 . 1987, s . 54, og EFT nr . C 120 af 16 . 5 . 1989 . ( 3 ) EFT nr . C 328 af 22 . 12 . 1986, s . 9 . ( 4 ) EFT nr . L 26 af 31 . 1 . 1977, s . 55 . ( 5 ) EFT nr . L 2 af 3 . 1 . 1985, s . 22.(6 ) EFT nr . L 291 af 19 . 11 . 1969, s . 9.(7 ) EFT nr . L 136 af 20 . 5 . 1974, s . 1.(8 ) EFT nr . L 33 af 8 . 2 . 1979, s . 1 . ( 9 ) Se side 17 i denne Tidende .   BILAG I   Grupper af levnedsmidler bestemt til saerlig ernaering, for hvilke der ved saerdirektiver skal fastsaettes saerbestemmelser (¹)  1 .  Modermaelkserstatninger .  2 .  Maelkeblandinger og vegetabilske blandinger til spaedboern og til smaaboern .  3 .  Boernemad .  4 .  Levnedsmidler med lavt eller nedsat energiindhold til afmagringsformaal .  5 .  Diaetpraeparater til saerlige medicinske formaal .  6 .  Natriumfattige levnedsmidler, herunder natriumfattige eller natriumfri diaetetiske salte .  7 .  Glutenfri levnedsmidler .  8 .  Levnedsmidler til indtagelse i forbindelse med staerkt kraevende muskelarbejde, isaer for sportsfolk .  9 .  Levnedsmidler til personer, der lider af forstyrrelser i kulhydratstofskiftet ( sukkersyge ).  (¹) Varer, som er i handelen ved direktivets vedtagelse, beroeres ikke af dette .    BILAG II    SAMMENLIGNINGSTABEL   Direktiv 77 /94/EOEF Naervaerende direktiv Artikel 1, stk . 1 Artikel 1, stk . 1 Artikel 1, stk . 2 Artikel 2, stk . 2 Artikel 1, stk . 3 - Artikel 2, stk . 1 Artikel 3, stk . 1 Artikel 2, stk . 2, foerste afsnit Artikel 2 stk . 1 Artikel 2, stk . 2, andet afsnit - Artikel 2, stk . 3 Artikel 2, stk . 2 Artikel 2, stk . 4 Artikel 2, stk . 3 Artikel 3 Artikel 3, stk . 2 - Artikel 4 Artikel 4, stk . 1 Artikel 6, stk . 1 Artikel 4, stk . 2 Artikel 5 Artikel 4, stk . 3 Artikel 6, stk . 2 Artikel 5, stk . 1 Artikel 7, stk . 1 Artikel 5, stk . 2, litra a ) Artikel 7, stk . 2 Artikel 5, stk . 2, litra b ) og c ) Artikel 7, stk . 3, litra a ) og b ) Artikel 5, stk . 2, litra d ) - Artikel 5, stk . 2, litra e) Artikel 7, stk . 4 Artikel 5, stk . 3 - Artikel 6 Artikel 8 - Artikel 9 Artikel 7, stk . 1 Artikel 10, stk . 1 - Artikel 10, stk . 2 Artikel 7, stk . 2 - Artikel 8 - - Artikel 11 - Artikel 12 Artikel 9 Artikel 13 Artikel 10 - Artikel 11 - - Artikel 14 Artikel 12 Artikel 15 Artikel 13 Artikel 16 - Bilag I


Avis juridique important

|

31999L0032

Rådets direktiv 1999/32/EF af 26. april 1999 om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer og om ændring af direktiv 93/12/EØF

EF-Tidende nr. L 121 af 11/05/1999 s. 0013 - 0018

RÅDETS DIREKTIV 1999/32/EFaf 26. april 1999om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer og om ændring af direktiv 93/12/EØFRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 S, stk. 1,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),i overensstemmelse med fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C(3),og ud fra følgende betragtninger:(1) Fællesskabets miljøpolitiske mål og principper, som er anført i handlingsprogrammerne på miljøområdet, navnlig i femte miljøhandlingsprogram(4), på grundlag af principperne i traktatens artikel 130 R, skal bl.a. sikre effektiv beskyttelse af befolkningen mod den erkendte sundhedsfare ved svovldioxidemissioner og beskytte miljøet ved at forhindre, at svovldepositionen overskrider de kritiske belastninger og niveauer;(2) ifølge traktatens artikel 129 indgår kravene vedrørende sundhedsbeskyttelse som led i Fællesskabets politik på andre områder, og ifølge traktatens artikel 3, litra o), skal Fællesskabets virke indebære bidrag til opnåelse af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau;(3) svovldioxidemission bidrager betydeligt til forsuring inden for Fællesskabet, og svovldioxid indvirker endvidere direkte på menneskers sundhed og på miljøet;(4) forsuring og svovldioxid i atmosfæren beskadiger følsomme økosystemer, forringer biodiversiteten og den rekreative værdi og indvirker tillige negativt på afgrødeproduktionen og skovenes vækst; sur nedbør i byerne kan forårsage betydelige skader på såvel moderne som historiske bygninger; forurening med svovldioxid kan endvidere have betydelig indvirkning på sundheden, navnlig for de befolkningsgrupper, der lider af luftvejssygdomme;(5) forsuring er et grænseoverskridende fænomen, der kræver løsninger på fællesskabsplan såvel som på nationalt eller lokalt plan;(6) emissionen af svovldioxid medvirker til dannelse af partikler i atmosfæren;(7) Fællesskabet og de enkelte medlemsstater er kontraherende parter i UNECE-konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande; i henhold til anden UNECE-protokol om grænseoverskridende forurening med svovldioxid skal de kontraherende parter nedsætte deres SO2-emissioner i overensstemmelse med eller ud over den nedsættelse på 30 %, som er fastsat i første protokol, og eftersom anden UNECE-protokol bygger på den forudsætning, at de kritiske belastninger og niveauer fortsat vil blive oversteget på nogle følsomme områder; det vil stadig være nødvendigt med foranstaltninger til at mindske SO2-emissionerne, hvis målene i femte handlingsprogram på miljøområdet skal overholdes; de kontraherende parter bør derfor mindske emissionen af svovldioxid yderligere i betydelig grad;(8) svovl, som i små mængder er naturligt forekommende i olie og kul, har i årtier været erkendt som den største kilde til emission af svovldioxid, der er en af hovedårsagerne til "sur nedbør" og en af de vigtigste årsager til luftforureningen i mange by- og industriområder;(9) Kommissionen har for nylig offentliggjort en meddelelse vedrørende en omkostningseffektiv strategi til bekæmpelse af forsuring inden for Fællesskabet; heri fremhæves det, at bekæmpelse af svovldioxidemissioner fra forbrænding af visse flydende brændstoffer bør være en integrerende del af denne omkostningseffektive strategi; Fællesskabet erkender, at der er behov for foranstaltninger vedrørende alle andre brændstoffer;(10) undersøgelser har vist, at fordelene ved at mindske SO2-emissionerne ved at nedsætte svovlindholdet i brændstofferne ofte vil være betydeligt større end omkostningerne for industrien under dette direktiv, og teknologien til at nedbringe svovlniveauet i flydende brændstoffer findes og er veletableret;(11) i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 3 B, er det ikke muligt for de enkelte medlemsstater hver for sig effektivt at reducere emissionerne af svovldioxid fra forbrænding af visse typer flydende brændstof; ikke-samordnede foranstaltninger giver ingen sikkerhed for opfyldelse af det ønskede mål, og sådanne foranstaltninger kan endvidere virke mod hensigten og vil medføre betydelig usikkerhed på markedet for de pågældende brændstoffer; i betragtning af behovet for at mindske svovldioxidemissionerne i hele Fællesskabet er det mere effektivt at handle på fællesskabsplan; i dette direktiv er kravene begrænset til det minimum, der er nødvendigt for opfyldelsen af det ønskede mål;(12) Kommissionen blev ved Rådets direktiv 93/12/EØF af 23. marts 1993 om svovlindholdet i visse flydende brændstoffer(5) anmodet om at forelægge Rådet et forslag, der skulle foreskrive lavere grænseværdier for svovlindholdet i gasolie og nye grænseværdier for jetpetroleum; det er hensigtsmæssigt at fastlægge grænseværdierne for svovlindholdet i andre flydende brændstoffer, navnlig fuelolie, fuelolie til bunkerbrug, marinegasolier og gasolier på grundlag af undersøgelser af omkostningseffektiviteten;(13) i overensstemmelse med traktatens artikel 130 T er dette direktiv ikke til hinder for, at de enkelte medlemsstater opretholder eller indfører strengere beskyttelsesforanstaltninger; disse foranstaltninger skal være forenelige med traktaten og skal meddeles Kommissionen;(14) inden en medlemsstat indfører nye, strengere beskyttelsesforanstaltninger, skal den meddele udkastet til foranstaltningerne til Kommissionen efter proceduren i Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter(6);(15) med hensyn til grænsen for svovlindholdet i fuelolie bør der åbnes mulighed for undtagelser i medlemsstater og regioner inden for disse, hvor miljøvilkårene tillader det;(16) med hensyn til grænsen for svovlindholdet i fuelolie bør der endvidere åbnes mulighed for undtagelser for anvendelse af fuelolie i fyringsanlæg, som opfylder emissionsgrænseværdierne i Rådets direktiv 88/609/EØF af 24. november 1988 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg(7); som følge af den forestående revision af direktiv 88/609/EØF kan det blive nødvendigt at gennemgå og om nødvendigt revidere visse bestemmelser i nærværende direktiv;(17) de gennemsnitlige svovldioxidemissioner fra forbrændingsanlæg på raffinaderier, der ikke er omfattet af artikel 3, stk. 3, nr. i), litra c), i nærværende direktiv bør ikke overskride de grænser, der er fastsat i direktiv 88/609/EØF eller en eventuelt fremtidig revision af dette direktiv; ved anvendelsen af nærværende direktiv bør medlemsstaterne sørge for, at erstatning med andre brændstoffer end dem, der er nævnt i artikel 2, ikke medfører forøgede emissioner af forsurende forureningsemner;(18) der er i direktiv 93/12/EØF allerede fastsat en grænseværdi på 0,2 % for svovlindholdet i gasolier; denne grænseværdi bør ændres til 0,1 % inden den l. januar 2008;(19) i overensstemmelse med tiltrædelsesakten af 1994 er Østrig og Finland i en periode på fire år fra tiltrædelsesdatoen undtaget fra bestemmelserne i direktiv 93/12/EØF vedrørende svovlindholdet i gasolie;(20) grænseværdierne på 0,2 % (fra år 2000) og på 0,1 % (fra år 2008) for svovlindholdet i gasolier til brug i søgående skibe kan indebære tekniske og økonomiske problemer for Grækenland inden for hele det græske område, for Spanien med hensyn til De Kanariske Øer, for Frankrig med hensyn til de franske oversøiske departementer og for Portugal med hensyn til arkipelagene Madeira og Azorerne; en undtagelse for Grækenland, De Kanariske Øer, de franske oversøiske departementer og arkipelagene Madeira og Azorerne kan ikke ventes at få negative virkninger for markedet for gasolie til skibsfart, og eksport af gasolie til skibsfart fra Grækenland, De Kanariske Øer, de franske oversøiske departementer og arkipelagene Madeira og Azorerne til andre medlemsstater bør opfylde de gældende krav i modtagermedlemsstaten; Grækenland, De Karariske Øer, de franske oversøiske departementer og arkipelagene Madeira og Azorerne bør derfor undtages fra grænseværdierne for svovl for gasolie til skibsfart;(21) svovlemissioner fra skibsfarten, som skyldes brug af bunkerolier med et højt svovlindhold, bidrager til SO2-forureningen og problemerne med forsuring; Fællesskabet vil i forbindelse med de løbende og fremtidige forhandlinger om MARPOL-konventionen inden for rammerne af Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) arbejde på en mere effektiv beskyttelse af de områder, der er følsomme over for SOx-udledninger, samt på sænkning af den generelt anvendte grænseværdi for bunkerolie (på i øjeblikket 4,5 %); Fællesskabets initiativer for at få erklæret Nordsøen/Kanalen for et særligt kontrolområde med hensyn til lave SOx-emissioner bør videreføres;(22) forskningen i virkningerne af forsuringen på økosystemerne og på den menneskelige organisme må intensiveres; Fællesskabet støtter denne forskning inden for rammerne af femte forskningsrammeprogram(8);(23) hvis forsyningerne af råolie, olieprodukter eller andre kulbrinter afbrydes, kan Kommissionen tillade, at der anvendes en højere grænseværdi inden for en medlemsstats område;(24) medlemsstaterne bør indføre passende ordninger til overvågning af overholdelsen af dette direktivs bestemmelser; de bør tilsende Kommissionen rapporter om svovlindholdet i flydende brændstoffer;(25) af hensyn til klarheden bør direktiv 93/12/EØF ændres -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1Formål og anvendelsesområde1. Formålet med dette direktiv er at mindske emissionen af svovldioxid fra forbrænding af visse typer flydende brændstof og derved reducere de skadelige virkninger af denne emission for mennesker og miljø.2. Reduktion af emissionen af svovldioxid fra forbrænding af visse mineraloliebaserede flydende brændstoffer skal opnås ved fastsættelse af grænser for svovlindholdet for sådanne brændstoffer som betingelse for, at de kan anvendes på medlemsstaternes område.Grænserne for svovlindholdet i visse mineraloliebaserede flydende brændstoffer som fastsat i dette direktiv gælder imidlertid ikke for:a) - mineraloliebaserede flydende brændstoffer, der anvendes af søgående skibe, bortset fra brændstoffer, der omfattes af definitionen i artikel 2, nr. 3- gasolie til skibe, der anvendes af skibe, som krydser en grænse mellem et tredjeland og en medlemsstatb) brændstoffer, der er bestemt til forarbejdning inden endelig forbrændingc) brændstoffer, der skal forarbejdes i raffinaderiindustrien.Artikel 2DefinitionerI dette direktiv forstås ved:1) "fuelolie":- ethvert mineraloliebaseret flydende brændstof, som henhører under KN-kode 2710 00 71 til 2710 00 78- ethvert mineraloliebaseret flydende brændstof, som (bortset fra gasolie som defineret i nr. 2 og 3) ud fra sine destillationsgrænser henhører under de svære olier, der er bestemt til anvendelse som brændstof, og hvoraf mindre end 65 volumenprocent (inklusive tab) destillerer ved 250 °C efter ASTM D86-metoden. Kan destillationen ikke bestemmes efter ASTM D86-metoden, klassificeres olieproduktet også som fuelolie2) "gasolie":- ethvert mineraloliebaseret flydende brændstof, som henhører under KN-kode 2710 00 67 eller 2710 00 68- ethvert mineraloliebaseret flydende brændstof, som ud fra sine destillationsgrænser henhører under de mellemdestillater, der er bestemt til anvendelse som brændstof, og hvoraf mindst 85 volumenprocent (inklusive tab) destillerer ved 350 °C efter ASTM D86-metoden.Dieselolie som defineret i artikel 2, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF af 13. oktober 1998 om kvaliteten af benzin og dieselolie og om ændring af Rådets direktiv 93/12/EØF(9) er ikke omfattet af denne definition. Brændstoffer til mobile ikke-vejgående maskiner og landbrugstraktorer er heller ikke omfattet af denne definition3) "Marinegasolier": brændstof til skibe, der svarer til definitionen i nr. 2, eller som har en viskositet eller vægtfylde, der ligger inden for grænserne for viskositeten eller densiteten for skibsdestillater i tabel 1 i ISO 8217 (1996)4) "ASTM-metode": de prøvemetoder, der er fastlagt af American Society for Testing and Materials i 1976-udgaven af standarddefinitioner og specifikationer for mineralolieprodukter og smøremidler5) "fyringsanlæg": ethvert teknisk apparatur, hvori brændstoffer forbrændes med henblik på anvendelse af den producerede varme6) "kritisk belastning (tålegrænse)": en kvantitativ beregning af det niveau for udsættelse for et eller flere forurenende stoffer, under hvilket der, ifølge den nuværende viden, ikke er tale om nævneværdige skadelige virkninger på bestemte følsomme miljøfaktorer.Artikel 3Maksimalt svovlindhold i fuelolie1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at fuelolie ikke anvendes på deres område fra den l. januar 2003, hvis svovlindholdet overstiger 1,00 % i masse.2. En medlemsstat kan tillade, at fuelolier med et svovlindhold på mellem 1,00 og 3,00 % i masse anvendes i dele af eller hele dens område, forudsat at Fællesskabets luftkvalitetsnormer for svovldioxid som fastsat i direktiv 80/779/EØF(10) eller andre fællesskabsbestemmelser, der ophæver eller erstatter disse normer, overholdes, og forudsat at emissionerne ikke bidrager til overskridelse af de kritiske belastninger i nogen medlemsstat. Denne tilladelse gælder kun, så længe emissionerne fra en medlemsstat ikke bidrager til overskridelse af de kritiske belastninger i nogen medlemsstat.3. i) Med forbehold af en tilstrækkelig overvågning af emissionerne fra de kompetente myndigheders side finder stk. 1 og 2 ikke anvendelse på fuelolier, der anvendes:a) i fyringsanlæg, som er omfattet af direktiv 88/609/EØF, og som betragtes som nye anlæg efter definitionen i artikel 2, stk. 9, i nævnte direktiv, og som overholder de SO2-emissionsgrænser for sådanne anlæg, der er fastsat i artikel 4 og i bilag IV til nævnte direktivb) i andre fyringsanlæg, som ikke er omfattet af litra a), når SO2-emissionerne fra de pågældende anlæg er 1700 mg SO2/Nm3 eller derunder med et iltindhold i røggassen på 3 % vol. på tør basisc) til forbrænding i raffinaderier, hvis de gennemsnitlige månedlige SO2-emissioner for alle raffinaderiets anlæg, undtagen fyringsanlæg, der er omfattet af litra a), uanset typen af brændstof eller brændstofkombinationer, i gennemsnit ligger inden for en grænse, der skal fastsættes af medlemsstaterne, og som ikke må være over 1700 mg/Nm3.ii) Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at fyringsanlæg, som anvender fuelolie med en svovlkoncentration over den i stk. 1 fastsatte, ikke kan drives, medmindre en kompetent myndighed udsteder en tilladelse hertil, hvori emissionsgrænserne er fastsat.4. Bestemmelserne i stk. 3 gennemgås og revideres om nødvendigt i lyset af en eventuel fremtidig revision af direktiv 88/609/EØF.5. Hvis en medlemsstat agter at benytte mulighederne i stk. 2, giver den Kommissionen og offentligheden meddelelse herom mindst 12 måneder forinden. Kommissionen skal have forelagt tilstrækkelige oplysninger til, at den kan vurdere, om kriterierne i stk. 2 er opfyldt. Kommissionen underretter de andre medlemsstater.Inden seks måneder efter datoen for modtagelsen af underretningen fra en medlemsstat gennemgår Kommissionen de påtænkte foranstaltninger og træffer efter proceduren i artikel 9 en beslutning, som den meddeler medlemsstaterne. Beslutningen revideres hvert ottende år på grundlag af oplysninger, som de pågældende medlemsstater tilsender Kommissionen efter proceduren i artikel 9.Artikel 4Maksimalt svovlindhold i gasolie1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at gasolie, herunder marinegasolier, ikke anvendes på deres område fra:- 1. juli 2000, hvis deres svovlindhold overstiger 0,20 % efter vægt- 1. januar 2008, hvis deres svovlindhold overstiger 0,10 % efter vægt.2. Uanset stk. 1 kan Spanien for De Kanariske Øer, Frankrig for de franske oversøiske departementer, Grækenland for hele eller dele af Grækenlands område samt Portugal for arkipelagerne Madeira og Azorerne tillade anvendelse af gasolie til skibe med et svovlindhold, der overstiger de grænser, der er fastsat i stk. 1.3. En medlemsstat kan tillade, at gasolier med et svovlindhold på mellem 0,10 og 0,20 % efter vægt anvendes på dele af eller hele dens område, forudsat at Fællesskabets luftkvalitetsnormer for svovldioxid som fastsat i direktiv 80/779/EØF eller andre fællesskabsbestemmelser, der ophæver og erstatter disse normer og andre relevante fællesskabsbestemmelser, overholdes, og forudsat at emissionerne ikke bidrager til overskridelse af de kritiske belastninger i nogen medlemsstat. Denne tilladelse gælder kun, så længe emissionerne fra en medlemsstat ikke bidrager til overskridelse af de kritiske belastninger i nogen medlemsstat, og senest indtil den 1. januar 2013.4. Hvis en medlemsstat agter at benytte mulighederne i stk. 3, giver den Kommissionen og offentligheden meddelelse herom mindst 12 måneder forinden. Kommissionen skal have forelagt tilstrækkelige oplysninger til, at den kan vurdere, om kriterierne i stk. 3 er opfyldt. Kommissionen underretter de andre medlemsstater.Inden seks måneder efter datoen for modtagelsen af underretningen fra en medlemsstat gennemgår Kommissionen de påtænkte foranstaltninger og træffer efter proceduren i artikel 9 en beslutning, som den meddeler medlemsstaterne.Artikel 5Ændringer i brændstofforsyningerneHvis en medlemsstat som følge af en pludselig ændring i forsyningerne med råolie, olieprodukter eller andre carbonhydrider har vanskeligheder med at overholde grænserne for maksimalt svovlindhold i artikel 3 og 4, underretter den Kommissionen herom. Kommissionen kan tillade, at der anvendes en højere grænse på den pågældende medlemsstats område i en periode på højst seks måneder; den underretter Rådet og medlemsstaterne om sin afgørelse. Enhver medlemsstat kan inden en måned indbringe Kommissionens afgørelse for Rådet. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan inden for to måneder træffe anden afgørelse.Artikel 6Kontrol og analyse1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til ved stikprøver at kontrollere, at svovlindholdet i de anvendte brændstoffer er i overensstemmelse med artikel 3 og 4. Kontrollen påbegyndes senest seks måneder efter den dato, hvor den pågældende grænseværdi for maksimalt svovlindhold i det pågældende brændstof træder i kraft. Kontrollen foretages med en sådan hyppighed og på en sådan måde, at de udtagne prøver er repræsentative for det undersøgte brændstof.2. Som referencemetode til bestemmelse af svovlindholdet benyttes:a) ISO-metode 8754 (1992) og PrEN ISO 14596 for fuelolie og marinegasolierb) EN-metode 24260 (1987), ISO 8754 (1992) og PrEN ISO 14596 for gasolie.Voldgiftsmetoden bliver PrEN ISO 14596. Den statistiske fortolkning af kontrollen med svovlindholdet i de gasolier, der anvendes, foretages i overensstemmelse med ISO-standard 4259 (1992).Artikel 7Rapportering og gennemgang1. På grundlag af resultaterne af det kontrol- og analysearbejde, der udføres i overensstemmelse med artikel 6, sender medlemsstaterne senest den 30. juni hvert år Kommissionen en kortfattet rapport om svovlindholdet i de flydende brændstoffer, der er omfattet af dette direktiv, og som er anvendt på deres område i det foregående kalenderår. Rapporten skal indeholde en liste over de undtagelser, der er indrømmet i henhold til artikel 3, stk. 3.2. På grundlag af bl.a. de årlige rapporter, der fremsendes i henhold til stk. 1, og de iagttagne tendenser med hensyn til luftkvalitet og forsuring forelægger Kommissionen senest den 31. december 2006 en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet. Kommissionen kan vedlægge rapporten forslag til revision af dette direktiv, herunder navnlig grænseværdierne for de forskellige brændstofkategorier og undtagelserne i medfør af artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4, stk. 2 og 3.3. Kommissionen overvejer, hvilke foranstaltninger der kan træffes for at nedsætte det bidrag til forsuring, der skyldes forbrænding af andre brændstoffer til skibe end dem, der er omhandlet i artikel 2, stk. 3, og fremsætter om fornødent forslag herom inden udgangen af år 2000.Artikel 8Ændringer af direktiv 93/12/EØF1. Direktiv 93/12/EØF ændres således:a) Artikel 1, stk. 1, litra a), og stk. 2, ophæves.b) Artikel 2, stk. 2, første afsnit, og stk. 3, ophæves.c) Artikel 3 og 4 ophæves2. Stk. 1 anvendes fra l. juli 2000.Artikel 9Rådgivende udvalgKommissionen bistås af et udvalg af rådgivende karakter, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyntagen til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning.Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen.Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.Artikel 10GennemførelseMedlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. juli 2000. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 11SanktionerMedlemsstaterne fastsætter, hvilke sanktioner der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af de nationale bestemmelser, der vedtages i henhold til dette direktiv. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.Artikel 12IkrafttrædenDette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 13AdressaterDette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 26. april 1999.På Rådets vegneJ. FISCHERFormand(1) EFT C 190 af 21.6.1997, s. 9, og EFT C 259 af 18.8.1998, s. 5.(2) EFT C 355 af 21.11.1997, s. 1.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 13.5.1998 (EFT C 167 af 1.6.1998, s. 111), Rådets fælles holdning af 6.10.1998 (EFT C 364 af 25.11.1998, s. 20) og Europa-Parlamentets afgørelse af 9.2.1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(4) EFT C 138 af 17.5.1993, s. 5.(5) EFT L 74 af 27.3.1993, s. 81.(6) EFT L 109 af 26.4.1983, s. 8. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens beslutning 96/139/EF (EFT L 32 af 10.2.1996, s. 31).(7) EFT L 336 af 7.12.1988, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/66/EF (EFT L 337 af 24.12.1994, s. 83).(8) EFT L 26 af 1.2.1999, s. 1.(9) EFT L 350 af 28.12.1998, s. 58.(10) EFT L 229 af 30.8.1980, s. 30. Direktivet er senest ændret ved direktiv 91/692/EØF (EFT L 377 af 31.12.1991, s. 48).


title: Kommissionens direktiv 2014/82/EU af 24. juni 2014 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF for så vidt angår generelle faglige kundskaber, helbredskrav og krav vedrørende licensen  EØS-relevant tekst

text:
               25.6.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 184/11

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2014/82/EU
   af 24. juni 2014
   om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF for så vidt angår generelle faglige kundskaber, helbredskrav og krav vedrørende licensen
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF af 23. oktober 2007 om certificering af lokomotivførere, der fører lokomotiver og tog på jernbanenettet i Fællesskabet (1), særlig artikel 31, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Bilag II til direktiv 2007/59/EF indeholder en bestemmelse om, at syn på begge øjne ikke behøver at være fyldestgørende, når vedkommende har god tilpasningsevne og tilstrækkelig kompensationsevne, og kun i det tilfælde, hvor personen har mistet sit binokulære syn efter ansættelsen. Den bestemmelse er i modstrid med de øvrige synskrav i bilag II til direktiv 2007/59/EF og kan bringe jernbanedriftens høje sikkerhedsniveau i fare.

               (2)

               Desuden er nogle af kravene i bilag IV og VI til direktiv 2007/59/EF vedrørende licensen og certifikatet uklare, hvilket fører til forskelle i medlemsstaternes gennemførelse og i sidste ende kan sætte indførelse af et harmoniseret licenssystem for lokomotivførere i EU på spil.

               (3)

               Den 7. maj 2012 forelagde Det Europæiske Jernbaneagentur Europa-Kommissionen en udtalelse om ændring af bilag II, IV og VI til direktiv 2007/59/EF. De organer, der er repræsenteret i udvalget for dialog mellem arbejdsmarkedets parter i Europa, er hørt i overensstemmelse med direktivets artikel 31.

               (4)

               Der bør fastsættes overgangsbestemmelser for de lokomotivførere, der har erhvervet eller erhverver deres licens i overensstemmelse med direktiv 2007/59/EF, inden nærværende direktiv finder anvendelse.

               (5)

               Direktiv 2007/59/EF bør ændres i overensstemmelse hermed.

               (6)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, som bistår Kommissionen ifølge artikel 32, stk. 1, i direktiv 2007/59/EF —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   I direktiv 2007/59/EF foretages følgende ændringer:

               1)

               Bilag II ændres således:
               Under punkt »1.2. Syn« affattes syvende led således:

                           »—

                           syn på begge øjne: fyldestgørende«

               2)

               Bilag IV erstattes af teksten i bilag I til dette direktiv.

               3)

               Bilag VI ændres som anført i bilag II til dette direktiv.

         Artikel 2
   Lokomotivførere, der har erhvervet eller erhverver deres licens i overensstemmelse med direktiv 2007/59/EF inden anvendelsesdatoen i artikel 3, stk. 1, i nærværende direktiv, anses for at opfylde direktivets krav.
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. juli 2015. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser.
   De anvender bestemmelserne fra den 1. januar 2016.
   Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   3.   Forpligtelsen til at gennemføre dette direktiv i national lovgivning gælder ikke for Republikken Cypern og Republikken Malta, så længe der ikke er etableret noget jernbanenet på deres område.
   Artikel 4
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 5
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. juni 2014.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 315 af 3.12.2007, s. 51.

      BILAG I

            »BILAG IV
            GENERELLE FAGLIGE KUNDSKABER OG KRAV VEDRØRENDE LICENSEN
            Den »generelle uddannelse« har som mål at give lokomotivføreren »generel« kompetence inden for alle aspekter, der er relevante for erhvervet. Den generelle uddannelse skal således fokusere på grundlæggende kundskaber og principper, der gælder uanset det rullende materiels og infrastrukturens type og karakter. Den kan tilrettelægges uden praktiske øvelser.
            Kompetence vedrørende bestemte typer rullende materiel eller en given infrastrukturs sikkerheds- og driftsregler og -metoder er ikke en del af den »generelle« kompetence. Uddannelse, der har til formål at give lokomotivføreren kompetence vedrørende bestemt rullende materiel eller infrastruktur, er knyttet til lokomotivførerens certifikat og omhandlet i bilag V og VI.
            Den generelle uddannelse omfatter emner i punkt 1-7 i listen nedenfor. Punkterne er ikke opstillet i prioritet rækkefølge.
            Brugen af verberne i listen viser, hvilken form for kompetence kandidaten forventes at tilegne sig. Deres betydning er beskrevet i denne tabel:

                        Form for kompetence

                        Betydning

                        kende, kunne beskrive

                        at have erhvervet kundskaber (data, kendsgerninger), som er nødvendige for at forstå sammenhænge

                        vide, have kendskab til, kunne nævne

                        at kunne huske og genkende situationer, udføre arbejdsopgaver samt løse problemer inden for veldefinerede rammer

                        (1)

                        Lokomotivførerens arbejdsopgaver, arbejdsmiljø, rolle og ansvarsområder i forbindelse med togdriften samt de faglige og personlige krav, der stilles til lokomotivføreren som følge af arbejdsopgaverne

                                    a)

                                    kende hovedlinjerne i den lovgivning og de regler, der gælder for togdrift og -sikkerhed (krav og procedurer vedrørende certificering af lokomotivførere, farligt gods, miljøbeskyttelse, brandsikring, mv.)

                                    b)

                                    vide, hvilke specifikke krav og faglige og personlige kvaliteter der stilles (arbejde hovedsagelig alene, skifteholdsarbejde på alle tider af døgnet, personlig beskyttelse og sikkerhed, læsning og ajourføring af dokumenter, mv.)

                                    c)

                                    vide, hvilken adfærd der er forenelig med det sikkerhedsmæssige ansvar (indtagelse af medicin, alkohol, narkotika og andre psykotrope stoffer, sygdom, stress, udmattelse, mv.)

                                    d)

                                    kunne nævne reference- og driftsdokumenter (fx regelsæt, strækningsbog, kørselshåndbog, mv.)

                                    e)

                                    kunne nævne de involverede personers ansvarsområder og funktioner

                                    f)

                                    vide, hvorfor præcision ved udførelsen af arbejdsopgaverne og i arbejdsmetoderne har stor betydning

                                    g)

                                    have kendskab til sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen (fx reglerne for færdsel på og i nærheden af sporene, reglerne for, hvordan man stiger på og af køretøjet på sikker måde, ergonomi, reglerne for personalets sikkerhed, personlige værnemidler, mv.)

                                    h)

                                    kende adfærdsmæssige færdigheder og principper (stresshåndtering, ekstreme situationer, mv.)

                                    i)

                                    kende principperne for miljøbeskyttelse (miljørigtig kørsel, mv.).

                        (2)

                        Jernbaneteknologi, herunder de sikkerhedsmæssige principper bag driftsreglementer

                                    a)

                                    kende principper, reglementer og forskrifter for sikker togdrift

                                    b)

                                    kunne nævne de involverede personers ansvarsområder og funktioner.

                        (3)

                        Grundprincipperne for jernbaneinfrastrukturen

                                    a)

                                    kende principperne og parametrene bag systemet og strukturen

                                    b)

                                    kunne beskrive de vigtigste kendetegn ved spor, stationer og rangerbanegårde

                                    c)

                                    kende jernbanestrukturer (broer, tunneler, sporskifter, mv.)

                                    d)

                                    kende driftsformer (enkeltsporsdrift, dobbeltsporsdrift, mv.)

                                    e)

                                    kende signal- og togkontrolsystemer

                                    f)

                                    kende sikkerhedsudstyr (akselboksvarmløbningsdetektorer, røgdetektorer i tunneler, mv.)

                                    g)

                                    kende trækkraftens strømforsyning (køreledning, tredje strømskinne, mv.).

                        (4)

                        Grundprincipper for driftsmæssig kommunikation

                                    a)

                                    kende betydningen af kommunikation og kommunikationsmidler og -procedurer

                                    b)

                                    vide, hvilke personer lokomotivføreren skal kontakte, og have kendskab til deres rolle og ansvarsområder (infrastrukturforvalterens personale, andet togpersonales arbejdsopgaver, mv.)

                                    c)

                                    vide, hvornår/hvorfor lokomotivføreren skal indlede en kommunikation

                                    d)

                                    have kendskab til kommunikationsmetoder.

                        (5)

                        Toget, dets sammensætning og de tekniske krav til trækkraftenheder, godsvogne, personvogne og andet rullende materiel

                                    a)

                                    kende de forskellige typer af trækkraft (el, diesel, damp, mv.)

                                    b)

                                    kunne beskrive køretøjets overordnede konstruktion (bogier, vognkasse, førerrum, beskyttelsessystemer, mv.)

                                    c)

                                    kende mærkningsregler og -systemer

                                    d)

                                    kende dokumentation af togets sammensætning

                                    e)

                                    vide, hvordan bremsesystemerne virker, og hvordan bremsekraften beregnes

                                    f)

                                    vide, hvad togets hastighed er

                                    g)

                                    vide, hvad den maksimale vægt og kræfterne på koblingen er

                                    h)

                                    kende togkontrolsystemets funktionsmåde og formål.

                        (6)

                        Risici, der er forbundet med jernbanedrift generelt

                                    a)

                                    have kendskab til de styrende principper for trafiksikkerhed

                                    b)

                                    kende de risici, der er forbundet med jernbanedrift, og de foranstaltninger, der kan tages i anvendelse for at begrænse dem

                                    c)

                                    kende sikkerhedsmæssige hændelser og vide, hvilken adfærd/reaktion der kræves

                                    d)

                                    kende procedurerne i tilfælde af en ulykke med personskade (fx evakuering).

                        (7)

                        Fysiske grundbegreber

                                    a)

                                    vide, hvilke kræfter der påvirker hjulene

                                    b)

                                    vide, hvilke faktorer der påvirker accelerations- og bremseevne (vejrforhold, bremseudstyr, begrænset adhæsion, sanding, mv.)

                                    c)

                                    have kendskab til elektriske begreber (kredsløb, måling af spænding, mv.).«

      BILAG II
      Punkt 8 i bilag VI ændres således:

         »8.   SPROGPRØVE
         Lokomotivførere, der skal kommunikere med infrastrukturforvalteren om vigtige sikkerhedsrelaterede forhold, skal have sprogkundskaber i det sprog, den pågældende infrastrukturforvalter fastlægger. Deres sprogkundskaber skal sætte dem i stand til at kommunikere aktivt og effektivt i rutinemæssige og uregelmæssige situationer og i nødsituationer.
         Lokomotivførerne skal kunne anvende de meddelelser og den kommunikationsmetode, der er fastlagt i TSI'en for »drift og trafikstyring«. De skal have læse- og forståelsesfærdigheder samt skriftlige og mundtlige udtryksfærdigheder på niveau B1 i Europarådets fælles europæiske referenceramme for sprog (CEFR) (1).


title: KOMMISSIONENS DIREKTIV 92/37/EØF af 30. april 1992 om sekstende tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 67/548/EØF om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer #

text:
Avis juridique important

|

31992L0037

KOMMISSIONENS DIREKTIV 92/37/EØF af 30. april 1992 om sekstende tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 67/548/EØF om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer  -

EF-Tidende nr. L 154 af 05/06/1992 s. 0030 - 0031 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 11 s. 0046  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 11 s. 0046

KOMMISSIONENS DIREKTIV 92/37/EOEF af 30. april 1992 om sekstende tilpasning til den tekniske udvikling af Raadets direktiv 67/548/EOEF om tilnaermelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 67/548/EOEF af 27. juni 1967 om tilnaermelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (1), senest aendret ved direktiv 92/32/EOEF (2), saerlig artikel 19, og ud fra foelgende betragtninger:  Bilag I til direktiv 67/548/EOEF indeholder en liste over farlige stoffer samt retningslinjer for de enkelte stoffers klassificering og etikettering; ved gennemgang af listen over farlige stoffer i bilag I har der paa baggrund af den aktuelle  videnskabelige og tekniske viden vist sig behov for at tilpasse denne liste; det er noedvendigt til listen at tilfoeje en raekke stoffer, som er meddelt Kommissionen i medfoer af direktivet;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Tilpasning til den Tekniske Udvikling af Direktivet om Fjernelse af Tekniske Hindringer for Handelen med Farlige Stoffer og Praeparater - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I direktiv 67/548/EOEF foretages foelgende aendringer:  1) Stofferne i bilag I erstattes af de tilsvarende stoffer i dette direktivs bilag I.  2) Stofferne i dette direktivs bilag II er for foerste gang medtaget i bilag I.  Artikel 2  1. Medlemsstaterne gennemfoerer senest den 1. november 1993 de love og administrative bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme dette direktiv. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen herom.  2. Naar medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggoerelsen af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 30. april 1992.  Paa Kommissionens vegne Carlo RIPA DI MEANA Medlem af Kommissionen (1) EFT nr. 196 af 16. 8. 1967, s. 1.(2) Se side 1 i denne Tidende.   BILAG I og BILAG II    Disse bilag offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende nr. L 154 A.   (Se henvisning paa omslaget tredje side)


title: Kommissionens direktiv 2014/103/EU af 21. november 2014 om tredje tilpasning til den videnskabelige og tekniske udvikling af bilagene til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF om indlandstransport af farligt gods  EØS-relevant tekst

text:
               22.11.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 335/15

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2014/103/EU
   af 21. november 2014
   om tredje tilpasning til den videnskabelige og tekniske udvikling af bilagene til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF om indlandstransport af farligt gods
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods (1), særlig artikel 8, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Bilag I, del I.1, bilag II, del II.1, og bilag III, del III.1, til direktiv 2008/68/EF henviser til bestemmelser i de internationale aftaler om indlandstransport af farligt gods ad vej, med jernbane og ad indre vandveje, jf. definitioner i direktivets artikel 2.

               (2)

               Bestemmelserne i disse internationale aftaler ajourføres hvert andet år. Som følge heraf finder de senest ændrede udgaver anvendelse fra den 1. januar 2015 med en overgangsperiode frem til den 30. juni 2015.

               (3)

               Bilag I, del I.1, bilag II, del II.1, og bilag III, del III.1, til direktiv 2008/68/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (4)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget om Indlandstransport af Farligt Gods —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Ændringer af direktiv 2008/68/EF
   I direktiv 2008/68/EF foretages følgende ændringer:

               1)

               Bilag I, del I.1, affattes således:
               »I.1.   ADR

               Bilag A og B til ADR, som finder anvendelse fra den 1. januar 2015, dog således at »kontraherende part« erstattes med »medlemsstat«, hvis det er relevant.«

               2)

               Bilag II, del II.1, affattes således:
               »II.1.   RID

               Bilag til RID, som angivet i appendiks C til COTIF, som finder anvendelse fra den 1. januar 2015, dog således at »kontraherende stat til RID« erstattes med »medlemsstat«, hvis det er relevant.«

               3)

               Bilag III, del III.1, affattes således:
               »III.1.   ADN

               Bestemmelser i bilaget til ADN, som finder anvendelse fra den 1. januar 2015, samt artikel 3(f), 3(h), 8(1) og 8(3) i ADN, dog således at »kontraherende part« erstattes med »medlemsstat«, hvis det er relevant.«

         Artikel 2
   Gennemførelse
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 2015. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser.
   Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Ikrafttræden
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. november 2014.

            På Kommissionens vegne

         Jean-Claude JUNCKER

            Formand

      (1)  EUT L 260 af 30.9.2008, s. 13.


Avis juridique important

|

31983L0496

Kommissionens fjerde direktiv 83/496/EØF af 22. september 1983 om tilpasning til den tekniske udvikling af bilag VI til Rådets direktiv 76/768/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler

EF-Tidende nr. L 275 af 08/10/1983 s. 0020 - 0021 den spanske specialudgave: Kapitel 15 bind 4 s. 0129  den portugisiske specialudgave: Kapitel 15 bind 4 s. 0129  den finske specialudgave: kapitel 13 bind 13 s. 0123  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 13 s. 0123

*****  KOMMISSIONENS  FJERDE DIREKTIV  af 22. september 1983  om tilpasning til den tekniske udvikling af bilag VI til Raadets direktiv 76/768/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler  (83/496/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 76/768/EOEF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler (1), senest aendret ved direktiv 83/341/EOEF (2), saerlig artikel 8, stk. 2, og  ud fra foelgende betragtninger:  Paa baggrund af de seneste resultater af den videnskabelige og tekniske forskning kan 4,4-dimethyl-1,3-oxazolidin og 1,2-dibrom-2,4-dicyanobutan tillades anvendt som konserveringsmiddel i kosmetiske midler under visse betingelser;  bestemmelserne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelsen fra Udvalget for tilpasning af direktiver til den tekniske Udvikling - kosmetiske midler -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I bilag VI, del 2, til direktiv 76/768/EOEF indsaettes:  1.2.3.4.5 //   //   //   //   //   // »Loebenummer  // Stof  // Hoejst tilladte koncentration  // Begraensninger og krav  // Obligatorisk brugsanvisning og advarsel paa etiketten  //  //   //   //   //   // a  // b  // c  // d  // e  //   //  //   //   //   // 59  // 1,2-dibrom-2,4-dicyanobutan  // 0,1 %  // Maa ikke anvendes i solbeskyttelsesprodukter  //   // 60  // 4,4-dimethyl-1,3-oxazolidin  // 0,1 %  // Maa kun anvendes i midler, som skylles af efter brug  //   //   //   //   // Det faerdige middels pH maa ikke vaere under 6«  //   //   //   //  //   //  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de fornoedne love og administrative bestemmelser i kraft for senest den 31. december 1984 at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. september 1983.  Paa Kommissionens vegne  Karl-Heinz NARJES  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 262 af 27. 9. 1976, s. 169.  (2) EFT nr. L 188 af 13. 7. 1983, s. 15.