title: Kommissionens direktiv 2014/88/EU af 9. juli 2014 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF for så vidt angår fælles sikkerhedsindikatorer og fælles metoder til beregning af omkostningerne ved ulykker  EØS-relevant tekst

text:
               10.7.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 201/9

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2014/88/EU
   af 9. juli 2014
   om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF for så vidt angår fælles sikkerhedsindikatorer og fælles metoder til beregning af omkostningerne ved ulykker
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet) (1), særlig artikel 5, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 5, stk. 1, i direktiv 2004/49/EF indsamler medlemsstaterne informationer om fælles sikkerhedsindikatorer for at lette vurderingen af opfyldelsen af de fælles sikkerhedsmål og give mulighed for at overvåge den generelle udvikling i jernbanesikkerheden. I overensstemmelse med direktivets artikel 7, stk. 3, fastsætter de fælles sikkerhedsmål sikkerhedsniveauerne udtrykt i risikoacceptkriterier for samfundsmæssige risici. Hovedformålet med de fælles sikkerhedsindikatorer bør være at måle sikkerhedsniveauet og at lette vurderingen af de fælles sikkerhedsmåls økonomiske virkninger. Det er derfor nødvendigt at bevæge sig væk fra indikatorer for omkostninger relateret til ulykker, der afholdes af jernbanerne, og gå over til indikatorer for ulykkernes samfundsøkonomiske virkninger.

               (2)

               Når bedre sikkerhed tilskrives pengeværdi, bør det ses i sammenhæng med de begrænsede budgetmidler til offentlige politiske initiativer. I initiativer, der sikrer en effektiv ressourceallokering, bør derfor prioriteres.

               (3)

               Artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 881/2004 (2) giver Det Europæiske Jernbaneagentur (i det følgende benævnt »agenturet«) til opgave at etablere et netværk med deltagelse af de nationale sikkerhedsmyndigheder (som defineret i artikel 3 i direktiv 2004/49/EF) og de nationale myndigheder, der står for undersøgelserne, med henblik på at fastlægge de fælles sikkerhedsindikatorer, der er anført i bilag I til direktiv 2004/49/EF. I henhold hertil fremlagde agenturet den 10. december 2013 en henstilling om revision af bilag I (ERA-REC-08-2013).

               (4)

               Bilag I til direktiv 2004/49/EF bør derfor ændres.

               (5)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 27, stk. 1, i direktiv 2004/49/EF —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I til direktiv 2004/49/EF affattes som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juli 2015. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser.
   Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   3.   Forpligtelsen til at gennemføre dette direktiv i national lovgivning gælder ikke for Republikken Cypern og Republikken Malta, så længe der ikke er etableret noget jernbanesystem på deres område.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 9. juli 2014.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 164 af 30.4.2004, s. 44.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 881/2004 af 29. april 2004 om oprettelse af et europæisk jernbaneagentur (agenturforordningen) (EUT L 164 af 30.4.2004, s. 1).

      BILAG
      »
            BILAG I
            Fælles sikkerhedsindikatorer
            De fælles sikkerhedsindikatorer indberettes årligt af sikkerhedsmyndighederne, jf. artikel 3, litra g).
            Indberettes der indikatorer for aktiviteter, der er omfattet af artikel 2, stk. 2, litra a) og b), skal der redegøres særskilt for dem.
            Hvis der opdages nye forhold eller fejl efter rapportens forelæggelse, ændres indikatorerne for et bestemt år, eller de korrigeres af sikkerhedsmyndigheden ved først givne lejlighed og senest i rapporten det følgende år.
            Tillægget indeholder fælles definitioner til brug for de fælles sikkerhedsindikatorer og fælles metoder til beregning af de samfundsøkonomiske omkostninger ved ulykker.
            1.   Indikatorer vedrørende ulykker

                        1.1.

                        Det samlede og relative (i forhold til togkilometer) antal væsentlige ulykker samt en specificering efter følgende ulykkestyper:

                                    —

                                    sammenstød mellem tog og jernbanekøretøjer

                                    —

                                    togsammenstød med forhindringer inden for fritrumsprofilen

                                    —

                                    afsporinger

                                    —

                                    ulykker i jernbaneoverkørsler, herunder ulykker, der involverer fodgængere på jernbaneoverkørsler, jf. yderligere specificering af de fem typer ulykker i jernbaneoverkørsler i punkt 6.2

                                    —

                                    personulykker, der involverer rullende materiel i bevægelse, bortset fra selvmord og selvmordsforsøg

                                    —

                                    brande i rullende materiel

                                    —

                                    andre.

                              Hver væsentlig ulykke indberettes under typen for den primære ulykke, også selv om følgerne af en sekundær ulykke er alvorligere (f.eks. udbrud af brand efter en afsporing).

                        1.2.

                        Det samlede og relative (i forhold til togkilometer) antal alvorligt tilskadekomne eller dræbte for hver ulykkestype opdelt på følgende kategorier:

                                    —

                                    passagerer (også i forhold til det samlede antal passagerkilometer og passagertogkilometer)

                                    —

                                    personale eller kontrahenter

                                    —

                                    brugere af jernbaneoverkørsler

                                    —

                                    personer, der uretmæssigt befinder sig på jernbanearealer

                                    —

                                    andre personer, der befinder sig på en perron

                                    —

                                    andre personer, der ikke befinder sig på en perron.

                  2.   Indikatorer vedrørende farligt gods

            Det samlede og relative (i forhold til togkilometer) antal ulykker i forbindelse med transport af farligt gods med jernbane opdelt på følgende kategorier:

                        —

                        ulykker, som involverer mindst et jernbanekøretøj, der transporterer farligt gods, jf. definitionen i tillægget

                        —

                        antallet af sådanne ulykker, hvor der forekommer udslip af farligt gods.

                  3.   Indikatorer for selvmord

            Det samlede og relative (i forhold til togkilometer) antal selvmord og selvmordsforsøg.
            4.   Indikatorer for forløbere til ulykker

            Det samlede og relative (i forhold til togkilometer) antal forløbere til ulykker samt en specificering efter følgende forløbere:

                        —

                        skinnebrud

                        —

                        solkurver og andre fejl i den relative sporbeliggenhed

                        —

                        signalfejl

                        —

                        forbikørsel af stopsignal ved passering af et farepunkt

                        —

                        forbikørsel af stopsignal uden passering af et farepunkt

                        —

                        defekte hjul på rullende materiel i drift

                        —

                        defekte aksler på rullende materiel i drift.

                  Alle forløbere skal indberettes, både dem, der fører til ulykker, og dem, der ikke gør. (Forløbere, som forårsager en væsentlig ulykke, indberettes også under indikatorer for forløbere, mens forløbere, som ikke forårsager en væsentlig ulykke, kun indberettes under indikatorer for forløbere).
            5.   Indikatorer til brug ved beregning af de samfundsøkonomiske omkostninger ved ulykker

            Det samlede og relative (i forhold til togkilometer) beløb i euro for:

                        —

                        antal dræbte og alvorligt tilskadekomne ganget med værdien af at forebygge, at én person bliver offer for en ulykke (værdien af ét forebygget ulykkesoffer, VPC: Value of Preventing a Casualty)

                        —

                        omkostningerne ved miljøskader

                        —

                        omkostningerne ved materialeskader på rullende materiel eller infrastruktur

                        —

                        omkostningerne ved forsinkelser, der skyldes ulykker.

                  Sikkerhedsmyndighederne indberetter de samfundsøkonomiske omkostninger ved væsentlige ulykker.
            VPC er den værdi, samfundet tillægger forebyggelsen af et ulykkesoffer, og kan som sådan ikke bruges som reference for kompensationskrav mellem parter involveret i ulykker.
            6.   Indikatorer for infrastrukturens tekniske sikkerhed og for indførelse af tekniske sikkerhedsforanstaltninger

                        6.1.

                        Procentandel strækninger, hvor et driftssikringssystem (TPS) er taget i brug, og procentandel togkilometer med brug af mobile driftssikringssystemer, hvor disse systemer omfatter:

                                    —

                                    advarsler

                                    —

                                    advarsler og automatisk stop

                                    —

                                    advarsler, automatisk stop og punktvis overvågning af hastighed

                                    —

                                    advarsler, automatisk stop og løbende overvågning af hastighed.

                        6.2.

                        Antal jernbaneoverkørsler (i alt, pr. strækningskilometer og pr. sporkilometer) fordelt på følgende fem typer:

                                    a)

                                    usikrede jernbaneoverkørsler

                                    b)

                                    sikrede jernbaneoverkørsler

                                                i)

                                                manuelle

                                                ii)

                                                automatiske med advarselsanlæg på brugersiden

                                                iii)

                                                automatiske med beskyttelse på brugersiden

                                                iv)

                                                beskyttelse på banesiden.

            Tillæg
            Fælles definitioner til brug for de fælles sikkerhedsindikatorer og fælles metoder til beregning af de samfundsøkonomiske omkostninger ved ulykker
            1.   Indikatorer vedrørende ulykker

            1.1.   »væsentlig ulykke«: Enhver ulykke, hvori der er involveret mindst ét jernbanekøretøj i bevægelse, og som resulterer i mindst én dræbt eller alvorligt tilskadekommen person, eller i omfattende ødelæggelse af materiel, spor eller andre anlæg eller miljøet eller i omfattende forstyrrelse af trafikken. Ulykker i værksteder, lagre og depoter medregnes ikke.
            1.2.   »omfattende ødelæggelse af materiel, spor eller andre anlæg eller miljøet«: Ødelæggelser for mindst 150 000 EUR.
            1.3.   »omfattende forstyrrelse af trafikken«: Togtrafikken er indstillet i 6 timer eller mere på en hovedbanestrækning.
            1.4.   »tog«: Et eller flere jernbanekøretøjer, der trækkes af et eller flere lokomotiver eller motorvogne, eller en motorvogn, der kører alene under et bestemt nummer eller en specifik betegnelse fra et fast startpunkt til et fast slutpunkt. Et lokomotiv, der kører. alene, betragtes som et tog.
            1.5.   »sammenstød mellem tog og jernbanekøretøjer«: Frontalt sammenstød mellem to tog eller sammenstød mellem front og bagende af to tog eller et sideværts sammenstød mellem en del af et tog og en del af et andet tog eller et jernbanekøretøj eller rangerende rullende materiel.
            1.6.   »togsammenstød med forhindringer inden for fritrumsprofilen«: Et sammenstød mellem en del af et tog og genstande, som er fast anbragt eller midlertidigt befinder sig på eller nær sporet (undtagen ved jernbaneoverkørsler, hvis genstandene er tabt af krydsende køretøjer eller brugere). Definitionen omfatter også sammenstød med køreledninger.
            1.7.   »afsporing«: Enhver hændelse, hvor mindst ét af et togs hjul løber af sporet.
            1.8.   »ulykke i jernbaneoverkørsler«: Enhver ulykke i jernbaneoverkørsler, der involverer mindst ét jernbanekøretøj og et eller flere krydsende køretøjer, andre krydsende brugere, f.eks. fodgængere, eller genstande, der midlertidigt befinder sig på eller nær sporet, hvis de er tabt af krydsende køretøjer eller brugere.
            1.9.   »personulykke, der involverer rullende materiel i bevægelse«: Skader på en eller flere personer, som enten rammes af et jernbanekøretøj eller en del af et jernbanekøretøj eller af en genstand, der er fastgjort til eller har løsrevet sig fra køretøjet. Definitionen omfatter også personer, som falder ud af jernbanekøretøjer, og personer, som falder eller rammes af løse genstande under befordring i jernbanekøretøjer.
            1.10.   »brand i rullende materiel«: Brande eller eksplosioner i jernbanekøretøjer (inklusive deres last) undervejs mellem afgangsstation og bestemmelsessted, herunder når de holder på afgangsstationen, bestemmelsesstedet eller ved mellemstop samt under omrangering.
            1.11.   »andre typer ulykker«: Enhver anden ulykke end sammenstød mellem tog og jernbanekøretøjer, togsammenstød med forhindringer inden for fritrumsprofilen, afsporinger, ulykker i jernbaneoverkørsler, personulykker, der involverer rullende materiel i bevægelse eller brande i rullende materiel.
            1.12.   »passager«: Enhver, der foretager en rejse med jernbane, eksklusive togpersonale. I ulykkesstatistikker omfatter dette også personer, der prøver at stige på eller af et tog i bevægelse.
            1.13.   »personale eller kontrahent«: Enhver person, der er beskæftiget i tilknytning til en jernbane, og som er på arbejde på ulykkestidspunktet. Definitionen omfatter kontrahenters personale og selvstændige kontrahenter samt togpersonalet og personer, der betjener rullende materiel og infrastrukturanlæg.
            1.14.   »brugere af jernbaneoverkørsler«: Enhver, der bruger en jernbaneoverkørsel til at krydse jernbanen ved hjælp af et transportmiddel eller til fods.
            1.15.   »person, der uretmæssigt befinder sig på jernbanearealer«: Alle, der opholder sig på en jernbanes område, hvor det er forbudt, undtagen brugere af jernbaneoverkørsler.
            1.16.   »andre personer, der befinder sig på en perron«: Enhver person, der befinder sig på en perron, og som ikke kan defineres som »passager«, »personale eller kontrahent«, »brugere af jernbaneoverkørsler«, »andre personer, der ikke befinder sig på en perron« eller »personer, der uretmæssigt befinder sig på jernbanearealer«.
            1.17.   »andre personer, der ikke befinder sig på en perron«: Enhver person, der ikke befinder sig på en perron, og som ikke kan defineres som »passager«, »personale eller kontrahent«, »brugere af jernbaneoverkørsler«, »andre personer, der befinder sig på en perron« eller »personer, der uretmæssigt befinder sig på jernbanearealer«.
            1.18.   »dræbt«: Person, der dræbes på stedet eller dør inden for 30 dage som følge af en ulykke. Selvmord medregnes ikke.
            1.19.   »alvorligt tilskadekommen (person)«: Person, som har været indlagt på sygehus i mere end 24 timer som følge af en ulykke. Selvmordsforsøg medregnes ikke.
            2.   Indikatorer vedrørende farligt gods

            2.1.   »ulykke i forbindelse med transport af farligt gods«: Enhver ulykke eller hændelse, der skal indberettes i henhold til kapitel 1.8.5 i RID (1)/ADR.
            2.2.   »farligt gods«: Stoffer og genstande, som ikke må transporteres i henhold til RID, eller kun må transporteres i henhold til betingelser, der er fastsat i RID.
            3.   Indikatorer for selvmord

            3.1.   »selvmord«: Handling, hvormed en person forsætligt påfører sig skade med døden til følge, og som registreres som sådan af de kompetente nationale myndigheder.
            3.2.   »selvmordsforsøg«: Handling, hvormed en person forsætligt påfører sig selv skade med alvorlig personskade til følge.
            4.   Indikatorer for forløbere til ulykker

            4.1.   »skinnebrud«: Enhver skinne, som er gået i to eller flere stykker, eller enhver skinne, hvorfra der løsriver sig et stykke metal, der efterlader et hul på mere end 50 mm længde og mere end 10 mm dybde på kørefladen.
            4.2.   »solkurver og andre fejl i den relative sporbeliggenhed«: Fejl i sporkontinuum eller- geometri, som af sikkerhedshensyn kræver lukning af sporet eller omgående nedsættelse af den tilladte hastighed.
            4.3.   »signalfejl«: Enhver teknisk fejl i signalsystemet (enten på infrastrukturen eller på det rullende materiel), som medfører et mindre restriktivt signal end krævet.
            4.4.   »forbikørsel af stopsignal ved passering af et farepunkt«: Enhver situation, hvor en hvilken som helst del af toget kører længere frem end tilladt og passerer farepunktet.
            4.5.   »forbikørsel af stopsignal uden passering af et farepunkt«: Enhver situation, hvor en hvilken som helst del af toget kører længere frem end tilladt, men ikke passerer farepunktet.
            At køre længere frem end tilladt som omhandlet i punkt 4.4. og 4.5. ovenfor vil sige at køre forbi:

                        —

                        et lys- eller armsignal ved sporet, der ved sin lysfarve eller stilling signalerer stop, eller en stopordre på strækninger, hvor et driftsikringssystem (TPS) ikke er i brug

                        —

                        slutpunktet i en sikkerhedsrelateret kørselstilladelse, der er givet over et driftsikringssystem (TPS)

                        —

                        et punkt, der er meddelt i en forskriftsmæssig mundtlig eller skriftlig tilladelse

                        —

                        stopskilte (herunder ikke sporstoppere) eller håndsignaler.

                  Tilfælde, hvor køretøjer uden tilkoblet trækkraftenhed eller et ubemandet tog kører forbi et stopsignal, er ikke omfattet af denne definition. Tilfælde, hvor signalet, uanset årsagen, ikke viser »stop« i tide til, at lokomotivføreren kan standse toget før signalet, er ikke omfattet af denne definition.
            Sikkerhedsmyndighederne kan indberette om de fire led under dette punkt hver for sig, men de skal mindst indberette en samlet indikator med data for alle fire punkter.
            4.6.   »defekt hjul på rullende materiel i drift«: Brud, der påvirker hjulet, og dermed skaber risiko for ulykker (afsporing eller sammenstød).
            4.7.   »defekt aksel på rullende materiel i drift«: Brud, der påvirker akslen, og dermed skaber risiko for ulykker (afsporing eller sammenstød).
            5.   Fælles metoder til beregning af de samfundsmæssige omkostninger ved ulykker

            5.1.   Værdien af et forebygget ulykkesoffer (VPC) er sammensat af følgende elementer:

                        1)

                        Værdien af sikkerhed i sig selv: Værdier for betalingsvilje (WTP: Willingness to Pay), der bygger på »stated preference«-undersøgelser udført i den medlemsstat, hvor de anvendes.

                        2)

                        Direkte og indirekte samfundsøkonomiske omkostninger: Omkostningsværdier, der ansættes i medlemsstaten og består af:

                                    —

                                    omkostninger til lægebehandling og revalidering

                                    —

                                    procesomkostninger, politiomkostninger, omkostninger til privat efterforskning af ulykken, omkostninger til redningsberedskab og administrative omkostninger for forsikringerne

                                    —

                                    produktionstab: værdien for samfundet af de varer og tjenesteydelser, som den pågældende kunne have præsteret, hvis ulykken ikke var sket.

                  Ved beregningen af omkostningerne ved ulykker behandles dræbte og alvorligt tilskadekomne hver for sig (forskellig VPC for dræbte og alvorligt tilskadekomne).
            5.2.   Fælles principper for ansættelse af værdien af sikkerhed i sig selv og af de direkte og indirekte samfundsøkonomiske omkostninger:
            For værdien af sikkerhed i sig selv baseres bedømmelsen af, om foreliggende skøn er fornuftige, på følgende betragtninger:

                        —

                        skønnene skal tage udgangspunkt i et system for værdiansættelse af mortalitetsrisikoreduktion i transportsektoren, der bygger på undersøgelse af betalingsviljen (WTP) efter »stated preference«-metoder

                        —

                        de adspurgte respondenter skal udgøre et repræsentativt udsnit af den pågældende befolkning. De skal navnlig afspejle befolkningens alders- og indkomststruktur og andre relevante socioøkonomiske/demografiske kendetegn

                        —

                        metode til at finde frem til betalingsviljeværdier: Undersøgelsen skal tilrettelægges sådan, at spørgsmålene er klare og meningsfulde for respondenterne.

                  De direkte og indirekte samfundsøkonomiske omkostninger skal ansættes på grundlag af de virkelige omkostninger, som samfundet afholder.
            5.3.   Definitioner
            5.3.1.   »omkostninger ved miljøskader«: Omkostninger, der skal afholdes af jernbanevirksomhederne og infrastrukturforvalterne, anslået på grundlag af disses erfaringer med at føre et skadet område tilbage til tilstanden før jernbaneulykken.
            5.3.2.   »omkostninger ved materiel skade på rullende materiel eller infrastruktur«: Omkostningerne ved at anskaffe nyt rullende materiel eller anlægge ny infrastruktur med samme funktionalitet og tekniske parametre som det uopretteligt beskadigede samt omkostningerne ved at føre rullende materiel eller infrastruktur, der kan repareres, tilbage til tilstanden før ulykken. Begge dele skal anslås af jernbanevirksomhederne og infrastrukturforvalterne på grundlag af deres erfaringer. Omkostninger til leje af rullende materiel til erstatning for skadede køretøjer, der ikke står til rådighed, er også omfattet.
            5.3.3.   »omkostninger på grund af forsinkelser, der skyldes ulykker«: Pengeværdien af forsinkelser, som brugere af banetransport (passagerer og godskunder) kommer ud for som følge af ulykker, beregnet efter følgende model:

               VT = pengeværdien af rejsetidsbesparelser

               Værdien af tid for en togpassager (en time)

            VTP = [VT for arbejdsrejsende] * [de arbejdsrejsendes årsgennemsnitlige andel i procent af alle rejsende] + [VT for andre end arbejdsrejsende] * [andre end arbejdsrejsendes årsgennemsnitlige andel i procent af alle rejsende]
            VTP måles i euro pr. passager pr. time.
            »arbejdsrejsende«: En passager, der rejser i forbindelse med erhvervsmæssig virksomhed, dog ikke pendlere.

               Værdien af tid for et godstog (en time)

            VTF = [VT for godstog] * [(ton-km)/(tog-km)]
            VTF måles i euro pr. ton gods pr. time.
            Årsgennemsnitlig godsmængde i tons pr. godstog = (ton-km)/(tog-km).

               CM = omkostninger ved 1 minuts forsinkelse af et tog

               Persontog

            CMP = K1 * (VTP/60) * [(passager-km)/(tog-km)]
            Årsgennemsnitligt antal passagerer pr. tog = (passager-km)/(tog-km).

               Godstog

            CMF = K2 * (VTF/60)
            Faktorerne K1 og K2 ligger mellem værdien af tid og værdien af forsinkelse i henhold til skøn, der bygger på »stated preference«-undersøgelser. De indføjes for at tage hensyn til, at tidstab, der skyldes forsinkelser, opleves betydeligt mere negativt end normal rejsetid.
            Omkostninger ved ulykkesbetingede forsinkelser = CMP * (minutters forsinkelse af persontog) + CMF * (minutters forsinkelse af godstog)

               Modellens anvendelsesområde

            Omkostninger ved forsinkelser i forbindelse med væsentlige ulykker beregnes således:

                        —

                        faktiske forsinkelser på de banestrækninger, hvor der har fundet ulykker sted

                        —

                        faktiske forsinkelser eller, hvis disse ikke kan måles, anslåede forsinkelser på andre berørte strækninger.

                  6.   Indikatorer for infrastrukturens tekniske sikkerhed og for indførelse af tekniske sikkerhedsforanstaltninger

            6.1.   »driftssikringssystem (TSP)«: Et system, som hjælper med at gennemtvinge overholdelse af signaler og hastighedsbegrænsninger.
            6.2.   »mobile systemer«: systemer, der hjælper lokomotivføreren med at respektere signaler langs strækningen og førerrumssignaler og dermed yder beskyttelse mod farepunkter og håndhæver hastighedsbegrænsninger. Mobile driftssikringssystemer kan beskrives således:

                        a)

                        advarsler: advarer automatisk advarer lokomotivføreren

                        b)

                        advarsler og automatisk stop: advarer automatisk lokomotivføreren og stopper automatisk toget, når et stopsignal passeres

                        c)

                        advarsler, automatisk stop og punktvis overvågning af hastighed: yder beskyttelse ved farepunkter. »Punktvis overvågning af hastighed« betyder, at hastigheden overvåges på visse steder (fartfælder), når toget nærmer sig et signal

                        d)

                        advarsler, automatisk stop og løbende overvågning af hastighed: yder beskyttelse ved farepunkter og overvåger løbende strækningens hastighedsbegrænsninger. »Løbende overvågning af hastighed« betyder, at den maksimalt tilladte målhastighed løbende indikeres og håndhæves på alle strækningsafsnit.

                  Type d) betragtes som et automatisk driftssikringssystem (ATP).
            6.3.   »jernbaneoverkørsel«: Enhver niveauskæring mellem en vej eller en passage og en jernbane som godkendt af infrastrukturforvalteren og åben for brugere af offentlige eller private veje. Passager mellem perroner på stationer og passager over spor, som kun må anvendes af ansatte, er ikke omfattet af denne definition.
            6.4.   »vej«: Med henblik på ulykkesstatistik, enhver offentlig eller privat vej, gade eller landevej, herunder også gangstier og cykelstier.
            6.5.   »passage«: Enhver rute, der ikke er en vej, som personer, dyr, køretøjer og maskiner kan benytte.
            6.6.   »usikret jernbaneoverkørsel«: En jernbaneoverkørsel, hvor der ikke aktiveres nogen form for advarselssystem eller beskyttelse, når brugerne ikke kan benytte overkørslen i sikkerhed.
            6.7.   »sikret jernbaneoverkørsel«: En jernbaneoverkørsel, hvor brugerne beskyttes mod eller advares om tog, der nærmer sig, af anordninger, der aktiveres, når brugerne ikke kan benytte overkørslen i sikkerhed.

                        —

                        Beskyttelse i form af fysiske hindringer omfatter:

                                    —

                                    halv- eller helbomme

                                    —

                                    porte.

                        —

                        Advarsel ved hjælp af fast monteret udstyr ved jernbaneoverkørsler:

                                    —

                                    synlige anordninger: lyssignaler

                                    —

                                    hørbare anordninger: klokker, horn osv.

                  Sikrede jernbaneoverkørsler klassificeres som:

                        a)

                        manuelle: en jernbaneoverkørsel, hvor beskyttelsen eller advarselsanlægget på brugersiden aktiveres manuelt af en baneansat

                        b)

                        automatiske med advarselsanlæg på brugersiden: en jernbaneoverkørsel, hvor advarselsanlægget på brugersiden aktiveres af et tog, der nærmer sig

                        c)

                        automatiske med beskyttelse på brugersiden: en jernbaneoverkørsel, hvor beskyttelsen på brugersiden aktiveres af et tog, der nærmer sig. Dette omfatter også jernbaneoverkørsler med både beskyttelse og advarselsanlæg på brugersiden

                        d)

                        beskyttede på banesiden: en jernbaneoverkørsel, hvor et signal eller andet driftsikringssystem kun tillader et tog at køre frem, hvis jernbaneoverkørslen er fuldt beskyttet på brugersiden, og der ikke er nogen i færd med at passere den.

                  7.   Definitioner af måleenheder

            7.1.   »tog-km«: Måleenhed svarende til et togs bevægelse over en strækning på én kilometer. Den afstand, der anvendes, er så vidt muligt den afstand, der faktisk er tilbagelagt, ellers anvendes jernbanenettets standardafstand mellem start- og slutpunkt. Kun strækningen på det indberettende lands område skal tages i betragtning.
            7.2.   »passager-km«: Måleenhed svarende til befordringen af én passager med jernbane over en strækning på én kilometer. Kun strækningen på det indberettende lands område skal tages i betragtning.
            7.3.   »stræknings-km«: Længden i kilometer af jernbanenettet i medlemsstaterne, hvis omfang er fastlagt i artikel 2. For flersporede banestrækninger medregnes kun afstanden mellem start- og slutpunkt.
            7.4.   »spor-km«: Længden i kilometer af jernbanenettet i medlemsstaterne, hvis omfang er fastlagt i artikel 2. På en flersporet banestrækning medregnes hvert spor for sig.
         «

         (1)  RID: forskrifter vedrørende international jernbanetransport af farligt gods som vedtaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods (EUT L 260 af 30.9.2008, s. 13).


Avis juridique important

|

31988L0361

Rådets direktiv 88/361/EØF af 24. juni 1988 om gennemførelse af Traktatens artikel 67

EF-Tidende nr. L 178 af 08/07/1988 s. 0005 - 0018 den finske specialudgave: kapitel 10 bind 1 s. 0044  den svenske specialudgave: kapitel 10 bind 1 s. 0044

RÅDETS DIREKTIV af 24. juni 1988 om gennemførelse af Traktatens artikel 67 (88/361/EØF) RÅDET FOR DE EUROPÆISKEFÆLLESSKABER HAR -under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 69 og artikel 70, stk. 1,under henvisning til forslag fra Kommissionen, forelagt efter høring af Det Monetære Udvalg (1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), ogud fra følgende betragtninger:I henhold til Traktatens artikel 8A indebærer det indre marked et område uden indre grænser, hvori kapitalens frie bevægelighed er sikret med forbehold af Traktatens øvrige bestemmelser;medlemsstaterne skal kunne træffe de foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på at regulere likviditeten i banksektoren, og disse foranstaltninger skal være begrænset til virkeliggørelsen af dette mål;medlemsstaterne skal om fornødent kunne træffe foranstaltninger, der midlertidigt og inden for rammerne af egnede fællesskabsprocedurer hindrer kortfristede kapitalbevægelser, der, selv uden større afvigelser i de grundliggende økonomiske faktorer, kan skabe alvorlige forstyrrelser i deres penge- og valutapolitik;af klarhedshensyn bør det præciseres, hvorledes de overgangsforanstaltninger med hensyn til kapitalbevægelser, der ved Tiltrædelsesakten af 1985 blev vedtaget til fordel for Kongeriget Spanien og Republikken Portugal, finder anvendelse inden for den ordning, der indføres ved nærværende direktiv;Kongeriget Spanien og Republikken Portugal kan i henhold til henholdsvis artikel 61 til 66 og 222 til 232 i Tiltrædelsesakten af 1985 udskyde liberaliseringen af visse kapitalbevægelser uanset de forpligtelser, der blev fastsat ved første direktiv af 11. maj 1960 til gennemførelse af Traktatens artikel 67 (3), senest ændret ved direktiv 86/566/EØF (4); i direktiv 86/566/EØF er der ligeledes foreskrevet anvendelse af en overgangsordning til fordel for disse to medlemsstater, for så vidt angår deres forpligtelser til liberalisering af kapitalbevægelser; disse to medlemsstater bør inden for samme frister og med samme økonomiske begrundelse kunne udskyde opfyldelsen af de nye liberaliseringsforpligtelser, der fastsættes ved nærværende direktiv;Den Hellenske Republik og Irland befinder sig, omend i forskellig grad, i en vanskelig situation som følge af betalingsbalanceproblemer og en stor udlandsgæld; en øjeblikkelig, fuldstændig liberalisering af kapitalbevægelser for disse to medlemsstaters vedkommende ville vanskeliggøre videreførelsen af de bestræbelser, de har udfoldet for at forbedre deres betalingsbalancesituation og styrke deres finansielle systems evne til at tilpasse sig de krav, de stilles på et finansielt integreret marked i Fællesskabet; i overensstemmelse med Traktatens artikel 8 C bør der under hensyn til deres særlige situation indrømmes disse to medlemsstater længere frister for opfyldelse af de forpligtelser, der følger af nærværende direktiv;en fuldstændig liberalisering af kapitalbevægelserne kan i nogle medlemsstater, herunder særlig i grænseområder, forårsage vanskeligheder på markedet for ejendomme, der ikke er helårsboliger; eksisterende national lovgivning om erhvervelse af sådanne ejendomme bør ikke berøres af gennemførelsen af dette direktiv;den frist, der er sat for gennemførelsen af dette direktiv, bør udnyttes med henblik på at sætte Kommissionen i stand til at fremlægge forslag til fjernelse eller nedsættelse af de risici for forvridninger, skatteunddragelse og omgåelse af skattereglerne, der skyldes forskelligheder i de nationale ordninger for beskatning, og at gøre det muligt for Rådet at tage stilling til sådanne forslag;i overensstemmelse med Traktatens artikel 70, stk. 1, skal Fællesskabet bestræbe sig på at nå den størst mulige liberalisering inden for kapitalbevægelser mellem valutaindlændinge i medlemsstaterne og valutaindlændinge i tredjelande;omfattende kortfristede kapitalbevægelser fra eller til tredjelande kan forårsage alvorlig forstyrrelse i medlemsstaternes monetære eller finansielle forhold eller medføre alvorlige spændinger på valutamarkederne; en sådan udvikling kan blive til skade for sammenhængen inden for Det Europæiske Monetære System, det indre markeds funktion og den gradvise gennemførelse af Den Økonomiske og Monetære Union; der må derfor skabes de fornødne betingelser for en samordnet indsats for medlemsstaternes side, såfremt en sådan måtte vise sig nødvendig;dette direktiv træder i stedet for Rådets direktiv 72/156/EØF af 21. marts 1972 om regulering af de internationale pengestrømme og neutralisering af deres uønskede virkninger på den interne likviditet (5); direktiv 72/156/EØF bør derfor ophæves -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 11.  Medlemsstaterne ophæver de restriktioner for kapitalbevægelser, der finder sted mellem valutaindlændige i medlemsstaterne, medmindre andet er fastsat i nedenstående bestemmelser. For at lette gennemførelsen af dette direktiv, klassificeres kapitalbevægelserne efter nomenklaturen ibilag I.2.  Overførsler i tilknytning til kapitalbevægelser foregår under samme valutabetingelser som dem, der gælder for betalinger i forbindelse med løbende transaktioner.Artikel 2Medlemsstaterne underretter senest ved foranstaltningernes ikrafttræden Centralbankchefkomitéen og Det Monetære Udvalg samt Kommissionen om de foranstaltninger til regulering af likviditeten i banksektoren, der har en specifik virkning på kreditinstitutters kapitaltransaktioner medvalutaudlændige.Disse foranstaltninger skal begrænses til, hvad der er nødvendigt med henblik på regulering af den indenlandske monetære situation. Det Monetære Udvalg og Centralbankchefkomitéen afgiver udtalelse herom til Kommissionen.Artikel 31.  I tilfælde af, at kortfristede kapitalbevægelser af usædvanligt omfang fører til kraftige spændinger på valutamarkederne og skaber alvorlige forstyrrelser i en medlemsstats penge- og valutapolitik, bl.a. med betydelige udsving i den indenlandske likviditet til følge, kan Kommissionen efter høring af Det Monetære Udvalg og Centralbankchefkomitéen give denne medlemsstat tilladelse til i forbindelse med de kapitalbevægelser, der er opført i bilag II, at iværksætte beskyttelsesforanstaltninger, for hvilke de nærmere betingelser fastlægges af Kommissionen.2.  Den pågældende medlemsstat kan i særligt hastende tilfælde selv træffe de ovennævnte beskyttelsesforanstaltninger, såfremt dette er nødvendigt. Kommissionen og de øvrige medlemsstater skal underrettes om disse foranstaltninger senest på tidspunktet for deres ikrafttræden. Kommissionen træffer efter høring af Det Monetære Udvalg og Centralbankchefkomitéen beslutning om, hvorvidt den pågældende medlemsstat kan opretholde disse foranstaltninger, eller om den skal ændre eller ophæve dem.3.  De beslutninger, som Kommissionen træffer i henhold til stk. 1 og 2, kan tilbagekaldes eller ændres af Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal.4.  Varigheden af de beskyttelsesforanstaltninger, der træffes i medfør af nærværende artikel, må ikke overstige seks måneder.5.  Rådet undersøger inden den 31. december 1992 på grundlag af en rapport fra Kommissionen og efter udtalelse fra Det Monetære Udvalg og Centralbankchefkomitéen, om bestemmelserne i denne artikel fortsat, i princippet og med hensyn til den nærmere udformning, er i overensstemmelse med de behov, som de skulle opfylde.Artikel 4Bestemmelserne i dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan træffe foranstaltninger, der er tvingende nødvendige for at imødegå overtrædelser af deres love og forskrifter, især på skatteområdet eller inden for tilsynet med penge- og finansieringsinstitutter, og at de af administrative eller statistiske hensyn kan fastlægge procedurer for anmeldelse af kapitalbevægelser.Iværksættelsen af sådanne foranstaltninger og procedurer må ikke resultere i, at kapitalbevægelser, der foretages i overensstemmelse med fællesskabsretlige bestemmelser, forhindres.Artikel 5For Kongeriget Spanien og Republikken Portugal finder de bestemmelser vedrørende kapitalbevægelser, der er fastsat i Tiltrædelsesakten af 1985, anvendelse som anført i bilag IIIpå grundlag af den nomenklatur for kapitalbevægelser, der er anført i bilag I.Artikel 61.  Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for senest den 1. juli 1990 at efterkomme dette direktiv. De underretter omgående Kommissionen herom. De giver ligeledes senest ved foranstaltningernes ikrafttræden underretning om enhver ny foranstaltning eller ændring af de bestemmelser vedrørende de kapitalbevægelser, der er opført i bilag I.2.  Kongeriget Spanien og Republikken Portugal kan, med forbehold for disse to staters vedkommende af artikel 61 til 66 og 222 til 232 i Tiltrædelsesakten af 1985, ligesomDen Hellenske Republik og Irland midlertidigt opretholde restriktioner for de kapitalbevægelser, der er opført i bilag IV, på de betingelser og inden for de frister, der er fastsat i nævnte bilag.Såfremt Republikken Portugal eller den Hellenske Republik inden udløbet af fristen for liberalisering af de kapitalbevægelser, der er opført i liste III og IV i bilag IV, skønner, at de ikke er i stand til at foretage denne liberalisering, navnlig på grund af betalingsbalancevanskeligheder eller en utilstrækkelig grad af tilpasning af det nationale finansielle system, foretager Kommissionen på anmodning af en af disse medlemsstater og i samarbejde med Det Monetære Udvalg en undersøgelse af den pågældende medlemsstats økonomiske og finansielle situation. På grundlag af resultaterne af denne undersøgelse foreslår Kommissionen Rådet, at dette for alle eller en del af de omhandlede kapitalbevægelser forlænger den fastsatte frist for deres liberalisering. Denne forlængelse kan ikke overstige tre år. Rådet træffer afgørelse efter fremgangsmåden i Traktatens artikel 69.3.  Kongeriget Belgien og Storhertugdømmet Luxembourg kan midlertidigt opretholde det dobbelte valutamarked på de betingelser og inden for den frist, der er fastsat ibilag V.4.  Eksisterende national lovgivning om erhvervelse af ejendomme, der ikke er helårsboliger, kan opretholdes, indtil Rådet vedtager yderligere bestemmelser på dette område i henhold til Traktatens artikel 69. Nærværende bestemmelse berører ikke gyldigheden af andre fællesskabsretlige bestemmelser.5.  Kommissionen forelægger senest den 31. december 1988 Rådet forslag med henblik på fjernelse eller nedsættelse af de risici for forvridninger, skatteunddragelse og omgåelse af skattereglerne, der skyldes forskelligheden i de nationale ordninger for beskatningen af opsparing og kontrollen med deres anvendelse.Rådet skal træffe afgørelse om Kommissionens forslag senest den 30. juni 1989. Alle skattemæssige bestemmelser af fællesskabskarakter skal i henhold til Traktaten vedtages med enstemmighed.Artikel 71.  Medlemsstaterne bestræber sig på inden for den ordning, de anvender på overførsler i tilknytning til kapitalbevægelser med tredjelande, at nå samme grad af liberalisering som for de transaktioner, der finder sted med valutaindlændige i de øvrige medlemsstater, medmindre andet er fastsat i dette direktiv.Bestemmelserne i første afsnit berører ikke anvendelsen over for tredjelande af nationale eller fællesskabsretlige regler, herunder eventuelle gensidighedsbetingelser, vedrørende etablering, præstering af finansielle tjenesteydelser og værdipapirers adgang til kapitalmarkederne.2.  Såfremt omfattende kortfristede kapitalbevægelser fra eller til tredjelande skaber alvorlige forstyrrelser for medlemsstaternes eller flere af disses interne eller eksterne monetære eller finansielle forhold eller medfører alvorlige spændinger i valutaforbindelserne inden for Fællesskabet eller mellem Fællesskabet og tredjelandene, holder medlemsstaterne samråd om de foranstaltninger, der kan træffes for at overvinde de opståede vanskeligheder. Dette samråd finder sted i Centralbankchefkomitéen og Det Monetære Udvalg på Kommissionens eller en medlemsstats initiativ.Artikel 8Det Monetære Udvalg foretager mindst en gang om året en undersøgelse af situationen med hensyn til kapitalens frie bevægelighed, således som den følger af gennemførelsen af dette direktiv. Denne undersøgelse omfatter de interne foranstaltninger til regulering af kreditten samt kapital- og pengemarkedet, der kan have en særlig indvirkning på de internationale kapitalbevægelser samt alle de øvrige elementer, der er omhandlet i dette direktiv. Udvalget aflægger rapport til Kommissionen om resultatet af denne undersøgelse.Artikel 9Første direktiv af 11. maj 1960 og direktiv 72/156/EØF ophæves med virkning fra den 1. juli 1990.Artikel 10Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 24. juni 1988.På Rådets vegne M. BANGEMANNFormand(1) EFT nr. C 26 af 1. 2. 1988, s. 1.(2) Udtalelse afgivet den 17. juni 1988 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(3) EFT nr. 43 af 12. 7. 1960, s. 921/60.(4) EFT nr. L 332 af 26. 11. 1986, s. 22.(5) EFT nr. L 91 af 18. 4. 1972, s. 13.BILAG I NOMENKLATUR FOR KAPITALBEVÆGELSER OMHANDLET I ARTIKEL 1 I DIREKTIVET I denne nomenklatur er kapitalbevægelserne klassificeret efter den økonomiske art af de tilgodehavender og forpligtelser i indenlandsk eller udenlandsk valuta, som de vedrører.De kapitalbevægelser, der er opført i nærværende nomenklatur, omfatter:- samtlige transaktioner, der er nødvendige for realiseringen af kapitalbevægelser: indgåelse og gennemførelse af transaktionen samt hermed forbundne overførsler. Transaktionerne gennemføres normalt mellem valutaindlændinge i de forskellige medlemsstater, men der kan være tale om, at visse kapitalbevægelser gennemføres af en og samme person for egen regning (f. eks. overførsler af tilgodehavender tilhørende emigranter)- transaktioner gennemført af enhver fysisk eller juridisk person (;), herunder transaktioner vedrørende medlemsstaternes og andre offentlige myndigheders og organers tilgodehavender eller forpligtelser, medmindre andet gælder i henhold til bestemmelserne i Traktatens artikel 68, stk. 3- adgang til enhver finansiel teknik, der er til rådighed på det marked, der benyttes ved transaktionens gennemførelse. For eksempel omfatter begrebet erhvervelse af værdipapirer og andre finansielle instrumenter ikke blot kontanthandel, men også enhver anden handelsteknik, der findes: terminsforretninger, optioner eller warrants, konvertering til andre papirer osv. På samme måde omfatter begrebet kontokuranter og indlån i penge- og finansieringsinstitutter ikke blot oprettelse af og indlån på disse konti, men også terminsforretninger i udenlandsk valuta, hvad enten disse gennemføres med henblik på dækning af en kursrisiko eller oprettelse af en åben valutaposition- realisering eller overdragelse af tilgodehavender, repatriering af realisationsprovenuet (;) eller anvendelse af dette provenu på stedet inden for EF-forpligtelsernes rammer- tilbagebetaling af lån og kreditterDenne nomenklatur er ikke udtømmende for så vidt angår begrebet kapitalbevægelser, og der er derfor indsat en rubrik XIII - F »Andre kapitalbevægelser: Diverse kapitalbevægelser«. Den kan således ikke fortolkes på den måde, at den begrænser rækkevidden af princippet om en fuldstændig liberalisering af kapitalbevægelserne som fastsat i artikel 1 i direktivet.I. DIREKTE INVESTERINGER (;) 1.  Etablering eller udvidelse af filialer eller nye virksomheder, som udelukkende tilhører investoren, og fuldstændig overtagelse af bestående virksomheder2.  Erhvervelse af kapitalinteresser i nye eller bestående virksomheder med henblik på etablering eller opretholdelse af varige økonomiske forbindelser3.  Langfristede lån med henblik på etablering eller opretholdelse af varige økonomiske forbindelser4.  Reinvestering af udbyttet med henblik på opretholdelse af varige økonomiske forbindelserA.  Valutaudlændinges direkte investeringer i indlandet (;)B.  Valutaindlændinges direkte investeringer i udlandet (;)II. INVESTERINGER I FAST EJENDOM (ikke omfattet af kategori I) (;) A.  Valutaudlændinges investeringer i fast ejendom i indlandetB.  Valutaindlændinges investeringer i fast ejendom i udlandetIII. TRANSAKTIONER VEDRØRENDE VÆRDIPAPIRER, DER NORMALT HANDLES PÅ KAPITALMARKEDET (ikke omfattet af kategori I, IV og V) a)  Aktier og andre kapitalandele (;)b)  Obligationer (;)(;) Jf. de forklarende bemærkninger.A.  Transaktioner vedrørende værdipapir, der handles på kapitalmarkedet1.  Valutaudlændinges erhvervelse af børsnoterede indenlandske værdipapirer (;)2.  Valutaindlændinges erhvervelse af børsnoterede udenlandske værdipapirer3.  Valutaudlændinges erhvervelse af ikke børsnoterede indenlandske værdipapirer (;)4.  Valutaindlændinges erhvervelse af ikke børsnoterede udenlandske værdipapirerB.  Værdipapirers adgang til kapitalmarkedet (;)ii)  Optagelse på fondsbørs (;)ii)  Emission og anbringelse på et kapitalmarked (;)1.  Indenlandske værdipapirers adgang til et udenlandsk kapitalmarked2.  Udenlandske værdipapirers adgang til det indenlandske kapitalmarkedIV. TRANSAKTIONER VEDRØRENDE ANDELE I INVESTERINGSINSTITUTTER (;) a)  Andele i institutter, der foretager kollektiv investering i værdipapirer, som normalt handles på kapitalmarkedet (aktier, andre kapitalandele og obligationer)b)  Andele i institutter, der foretager kollektiv investering i værdipapirer eller instrumenter, som normalt handles på pengemarkedetc)  Andele i institutter, der foretager kollektive investeringer i andre aktiverA.  Transaktioner vedrørende andele i investeringsinstitutter1.  Valutaudlændinges erhvervelse af børsnoterede andele i indenlandske investeringsinstitutter2.  Valutaindlændinges erhvervelse af børsnoterede andele i udenlandske investeringsinstitutter3.  Valutaudlændinges erhvervelse af ikke børsnoterede andele i indenlandske investeringsinstitutter4.  Valutaindlændinges erhvervelse af ikke børsnoterede andele i udenlandske investeringsinstitutterB.  Adgang til kapitalmarkedet for andele i investeringsinstitutterii)  Optagelse på fondsbørsii)  Emission og anbringelse på et kapitalmarked 1.  Adgang til et udenlandsk kapitalmarked for andele i investeringsinstitutter2.  Adgang til det indenlandske kapitalmarked for andele i udenlandske investeringsinstitutterV. TRANSAKTIONER VEDRØRENDE VÆRDIPAPIRER OG ANDRE INSTRUMENTER, DER NORMALT HANDLES PÅ PENGEMARKEDET (;) A.  Transaktioner vedrørende værdipapirer og andre instrumenter, der handles på pengemarkedet1.  Valutaudlændinges erhvervelse af indenlandske værdipapirer og instrumenter, der handles på pengemarkedet2.  Valutaindlændinges erhvervelse af udenlandske værdipapirer og instrumenter, der handles på pengemarkedetB.  Værdipapirers og andre instrumenters adgang til pengemarkedetii)  Optagelse på et godkendt pengemarked (;)ii)  Emission og anbringelse på et godkendt pengemarked1.  Indenlandske værdipapirers og instrumenters adgang til et udenlandsk pengemarked2.  Udenlandske værdipapirers og instrumenters adgang til det indenlandske pengemarked(;) Jf. de forklarende bemærkninger.VI. TRANSAKTIONER VEDRØRENDE KONTOKURANTER OG INDLÅNSKONTI I PENGE- OG FINANSIERINGSINSTITUTTER (;) A.  Valutaudlændinges transaktioner i indenlandske penge- og finansieringsinstitutterB.  Valutaindlændinges transaktioner i udenlandske penge- og finansieringsinstitutterVII. KREDITTER YDET I TILKNYNING TIL HANDELS- ELLER TJENESTEYDELSESFORRETNINGER, HVORI EN VALUTAINDLÆNDING DELTAGER (;) 1.  Kortfristede (under et år)2.  Mellemfristede (fra et til fem år)3.  Langfristede (fem år og derover)A.  Kreditter ydet af valutaudlændinge til valutaindlændingeB.  Kreditter ydet af valutaindlændinge til valutaudlændingeVIII. FINANSLÅN OG -KREDITTER (ikke omfattet af kategori I, VII og XI) (;) 1.  Kortfristede (under et år)2.  Mellemfristede (fra et til fem år)3.  Langfristede (fem år og derover)A.  Lån og kreditter ydet af valutaudlændinge til valutaindlændingeB.  Lån og kreditter ydet af valutaindlændinge til valutaudlændingeIX. KAUTIONER, ANDRE GARANTIER OG PANTERETTIGHEDER A.  Stillet af valutaudlændinge for valutaindlændingeB.  Stillet af valutaindlændinge for valutaudlændingeX. OVERFØRSLER TIL OPFYLDELSE AF FORSIKRINGSAFTALER A.  Præmier og ydelser i forbindelse med livsforsikringer1.  Indenlandske livsforsikringsselskabers aftaler med valutaudlændinge2.  Udenlandske livsforsikringsselskabers aftaler med valutaindlændingeB.  Præmier og ydelser i forbindelse med kreditforsikringer1.  Indenlandske kreditforsikringsselskabers aftaler med valutaudlændinge 2.  Udenlandske kreditforsikringsselskabers aftaler med valutaindlændingeC.  Andre kapitaloverførsler i tilknytning til forsikringsaftalerXI. KAPITALBEVÆGELSER AF PERSONLIG KARAKTER A. LånB. Gaver og legaterC. MedgiftD. ArvE. Immigranters afvikling af gæld i deres hjemlandF. Overførsel af aktiver tilhørende valutaindlændinge, der emigrerer, ved deres etablering eller ophold i udlandetG. Overførsel til hjemlandet af midler opsparet af immigranter under ophold i indlandet(;) Jf. de forklarende bemærkninger.XII. IND- OG UDFØRSEL AF FORMUEVÆRDIER A.  VærdipapirerB.  Betalingsmidler af enhver artXIII. ANDRE KAPITALBEVÆGELSER A. ArveafgifterB. Skadeserstatninger (for så vidt som de har karakter af kapital)C. Tilbagebetalinger ved ophævelse af kontrakter eller tilbageførsel af fejlagtigt erlagte beløb (for så vidt de har karakter af kapitalbetalinger)D. Ophavsrettigheder: patenter, mønsterrettigheder, varemærker og opfindelser (overdragelser og overførsler i tilknytning til overdragelser)E. Overførsel af de for gennemførelse af tjenesteydelser fornødne midler (ikke omfattet af kategori VI)F. DiverseFORKLARENDE BEMÆRKNINGER I denne nomenklatur og udelukkende i forbindelse med direktivet forstås ved:Direkte investeringerInvesteringer af enhver art foretaget af fysiske personer, erhvervs- eller finansieringsvirksomheder, som har til formål at etablere eller opretholde varige og direkte forbindelser mellem investoren og den virksomhedsleder eller den virksomhed, for hvem disse midler er bestemt med henblik på udøvelse af erhvervsvirksomhed. Dette begreb skal således forstås i videste forstand.Til de under punkt I 1 i nomenklaturen nævnte virksomheder henregnes juridisk uafhængige virksomheder (helejede datterselskaber) og filialer.Kapitalindskud i de af de under punkt I 2 i nomenklaturen nævnte virksomheder, der er oprettet som aktieselskaber, anses som en direkte investering, når den aktiepost, der indehaves af en fysisk person, en anden virksomhed eller enhver anden indehaver, enten i henhold til de for aktieselskaber gældende nationale lovforskrifter eller af andre grunde, giver disse aktionærer mulighed for faktisk deltagelse i selskabets drift eller i kontrollen hermed.Ved de i nomenklaturens punkt I 3 nævnte langfristede lån med karakter af kapitalindskud forstås lån med en løbetid på over fem år, ydet med det formål at etablere eller opretholde varige økonomiske forbindelser. Som de vigtiste eksempler herpå kan nævnes de lån, som et selskab yder sine datterselskaber eller andre selskaber, hvori det besidder kapitalinteresser, samt lån i tilknytning til udbyttedeling. Til denne kategori hører også lån ydet af penge- og finansieringsinstitutter med det formål at etablere eller opretholde varige økonomiske forbindelser.Investeringer i fast ejendomPrivatpersoners køb af fast ejendom og byggegrunde samt opførelse af ejendomme i erhvervsmæssigt eller personligt øjemed. Denne kategori omfatter også brugsrettigheder, servitutter og arealrettigheder.Optagelse på en fondsbørs eller et godkendt pengemarkedVærdipapirers og andre omsættelige instrumenters adgang efter nærmere fastlagte fremgangsmåder til officielt eller ikke- officielt reguleret handel på en fondsbørs eller på et andet af pengemarkedets officielt anerkendte delmarkeder.Værdipapireres, som handles på børsen (officielt og ikke- officielt børsnoterede papirer)Værdipapirer, der er genstand for reguleret handel, og hvis kurser systematisk offentliggøres, enten gennem officielle børsorganer (officielt noterede værdipapirer) eller andre organer knyttet til børsen, som f.eks. bankkommissioner (ikke- officielt noterede papirer).Emission af værdipapirer og andre omsættelige instrumenterSalg efter udbydelse til offentligheden.Anbringelse af værdipapirer og andre omsættelige instrumenterDirekte salg foretaget af udstederen eller af det konsortium, der foretager emissionen, uden udbydelse til offentligheden.Indenlandske eller udenlandske værdipapirer og instrumenterUdstederens hjemsted er afgørende. Valutaindlændinges erhvervelse af indenlandske værdipapirer og instrumenter udstedt på et udenlandsk marked sidestilles med erhvervelse af udenlandske værdipapirer.Aktier og andre kapitalandeleOmfatter også tegningsrettigheder til nyudstedte aktier.ObligationerOmsættelige værdipapirer med en løbetid på to år og derover ved emissionen, hvor forrentning, vilkår for tilbagebetaling af hovedstol og udbetaling af renter er fastsat ved emissionen.InvesteringsinstitutterInstitutter,- hvis formål er at foretage kollektiv investering af den kapital, de tilvejebringer, i værdipapirer eller andre aktiver, og hvis virksomhed bygger på princippet om risikospredningog- hvis andele på ihændehaverens forlangende direkte eller indirekte skal tilbagekøbes eller indløses med midler fra disse institutters formue, på de lovmæssige, aftalemæssige eller vedtægtsmæssige vilkår, der gælder herfor. De foranstaltninger, et investeringsinstitut træffer for at forhindre, at andelenes børsværdi afviger væsentligt fra deres nettoregnskabsværdi, sidestilles med sådanne tilbagekøb eller indløsninger.Disse institutter kan i henhold til loven være oprettet i henhold til aftale (investeringsfonde administreret af et forvaltningsselskab) eller som trusts (unit trust) eller i henhold til vedtægter (investeringsselskaber).I forbindelse med direktivet omfatter udtrykket »investeringsfond« også »unit trust«.Værdipapirer og andre instrumenter, der normalt handles på pengemarkedetStatsgældsbeviser og andre omsættelige gældsbeviser, indlånsbeviser, bankaccepter, skatkammerbeviser og dermed sidestillede instrumenter.Kreditter ydet i tilknytning til handels- eller tjenesteydelsesforretningerHandelskreditter ydet i henhold til aftale (forskud eller ratevis betaling for igangværende eller bestilt arbejde og betalingsfrister med eller uden undertegning af veksel) samt finansiering heraf ved kreditter ydet af kreditinstitutter. Denne kategori omfatter endvidere factoring.Banklån og -kreditterFinansiering af enhver art ydet af penge- og finansieringsinstitutter, herunder finansiering af handels- eller tjenesteydelsesforretninger, hvori ingen valutaindlænding deltager.Denne kategori omfatter desuden realkredit, forbrugerkreditter, finansiel leasing samt substitutionskreditter og andre træknings- og emissionsfaciliteter.Valutaindlændinge og valutaudlændingeFysiske og juridiske personer som defineret i de i de enkelte medlemsstaters gældende valutabestemmelser.Realisationsprovenu (af investeringer, værdipapirer osv.)Salgsprovenu, inklusive den eventuelle merværdi, tilbagebetalinger, provenu ved tvangsfuldbyrdelse osv.Fysiske og juridiske personerSom defineret i de nationale bestemmelser.Penge- og finansieringsinstitutterBanker, sparekasser og andre organer, der har specialiseret sig i ydelse af kort-, mellem- og langfristede kreditter, samt forsikringsselskaber, byggelånsselskaber, investeringsselskaber og andre institutter af lignende art.KreditinstitutterBanker, sparekasser og andre organer, der har specialiseret sig i ydelse af kort-, mellem- og langfristede kreditter.BILAG II >TABELPOSITION>BILAG III  KAPITALBEVÆGELSER OMHANDLET I ARTIKEL 5 I DIREKTIVET >TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>BILAG IV KAPITALBEVÆGELSER OMHANDLET I ARTIKEL 6, STK. 2, I DIREKTIVET I. Republikken Portugal kan indtil 31. december 1990 opretholde eller genindføre de restriktioner, der for de på nedenstående liste I opførte kapitalbevægelser var gældende på datoen for meddelelsen af direktivet:>TABELPOSITION>II. Kongeriget Spanien og Republikken Portugal kan indtil henholdsvis 31. december 1990 og 31. december 1992 opretholde eller genindføre de restriktioner, der for de på nedenstående liste II opførte kapitalbevægelser var gældende på datoen for meddelelsen af direktivet:>TABELPOSITION> Transaktionernes artRubrik inomenklaturenIII. Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Irland og Republikken Portugal kan indtil den 31. december 1992 opretholde eller genindføre de restriktioner, der for de på nedenstående liste III opførte kapitalbevægelser var gældende på datoen for meddelelsen af direktivet:>TABELPOSITION>IV. Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Irland og Republikken Portugal kan indtil den 31. december 1992 udskyde liberaliseringen af de kapitalbevægelser, der er opført på nedenstående liste IV:>TABELPOSITION>BILAG V Systemet med et dobbelt valutamarked, som det praktiseres i Kongeriget Belgien og Storhertugdømmet Luxembourg, har ikke medført nogen begrænsning i kapitalbevægelserne, men da det ikke desto mindre udgør en uregelmæssighed inden for Det Europæiske Monetære System og derfor bør bringes til ophør i forbindelse med den faktiske gennemførelse af direktivet og med henblik på en udbygning af Det Europæiske Monetære System, forpligter disse to medlemsstater sig til at afskaffe det inden den 31. december 1992. De forpligter sig ligeledes til, indtil systemet afskaffes, at administrere det på en sådan måde, at den frie bevægelighed for kapital fortsat er sikret i praksis på sådanne betingelser, at der ikke opstår betydelige og varige forskelle mellem de kurser, der anvendes på de to markeder.