Avis juridique important

|

31984L0386

Rådets tiende direktiv 84/386/EØF af 31. juli 1984 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter som ændring af direktiv 77/388/EØF - anvendelse af merværdiafgift ved udlejning af løsøregenstande

EF-Tidende nr. L 208 af 03/08/1984 s. 0058 - 0058 den finske specialudgave: kapitel 9 bind 1 s. 0122  den spanske specialudgave: Kapitel 09 bind 1 s. 0170  den svenske specialudgave: kapitel 9 bind 1 s. 0122  den portugisiske specialudgave: Kapitel 09 bind 1 s. 0170

*****  RAADETS  TIENDE DIREKTIV  af 31. juli 1984  om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter som aendring af direktiv 77/388/EOEF - anvendelse af mervaerdiafgift ved udlejning af loesoeregenstande  (84/386/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 99 og 100,  under henvisning til Raadets sjette direktiv 77/388/EOEF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - Det faelles mervaerdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (1),  under henvisning til forslag fra Kommissionen (2),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (3),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (4), og  ud fra foelgende betragtninger:  I medfoer af artikel 4, stk. 2, i ovennaevnte direktiv udgoer udlejning af en loesoeregenstand oekonomisk virksomhed, som kan paalaegges mervaerdiafgift;  anvendelsen af bestemmelserne i artikel 9, stk. 1, i ovennaevnte direktiv paa udlejning af loesoeregenstande kan foere til omfattende konkurrencefordrejning, saafremt udlejer og lejer ikke er etableret i samme medlemsstat, og afgiftssatserne ikke er lige hoeje i de paagaeldende medlemsstater;  det maa herefter fastslaas, at leveringsstedet for tjenesteydelsen er det sted, hvor lejeren har etableret enten hjemstedet for sin erhvervsmaessige virksomhed eller et fast forretningssted, til hvilket tjenesteydelsen praesteres, eller i mangel af et saadant hjemsted eller forretningssted hans bopael eller hans saedvanlige opholdssted;  for saa vidt angaar udlejning af transportmidler boer naevnte artikel 9, stk. 1, dog af kontrolhensyn anvendes strengt, saaledes at leveringsstedet for disse former for tjenesteydelser er det sted, hvor udlejeren er etableret -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I direktiv 77/388/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. Artikel 9, stk. 2, litra d), udgaar.  2. I artikel 9, stk. 2, litra e), indsaettes foelgende led:  »- udlejning af loesoeregenstande med undtagelse af transportmidler af enhver art.«.  3. I artikel 9, stk. 3, aendres udtrykket »og med hensyn til udlejning af loesoeregenstande« til »og med hensyn til udlejning af transportmidler«.  Artikel 2  1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for senest den 1. juli 1985 at efterkomme dette direktiv.  2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de bestemmelser, som de vedtager med henblik paa gennemfoerelsen af dette direktiv. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 31. juli 1984.  Paa Raadets vegne  J. O'KEEFFE  Formand  (1) EFT nr. L 145 af 13. 6. 1977, s. 1.  (2) EFT nr. C 116 af 9. 5. 1979, s. 4.  (3) EFT nr. C 4 af 7. 1. 1980, s. 63.  (4) EFT nr. C 297 af 28. 11. 1979, s. 16.


Avis juridique important

|

31984L0414

Kommissionens direktiv 84/414/EØF af 18. juli 1984 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv (76/764/EØF) om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om lægetermometre med kviksølv og med maksimumsanordning, fremstillet af glas

EF-Tidende nr. L 228 af 25/08/1984 s. 0025 - 0030 den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 16 s. 0036  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 16 s. 0036

*****  KOMMISSIONENS  DIREKTIV  af 18. juli 1984  om tilpasning til den tekniske udvikling af Raadets direktiv (76/764/EOEF) om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om laegetermometre med kviksoelv og med maksimumsanordning, fremstillet af glas  (84/414/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 71/316/EOEF af 26. juli 1971 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning med hensyn til faelles bestemmelser om maaleinstrumenter samt maaletekniske kontrolmetoder (1), senest aendret ved direktivet 83/575/EOEF (2), saerlig artikel 17, og  ud fra foelgende betragtninger:  Siden vedtagelsen af Raadets direktiv 76/764/EOEF af 27. juli 1976 (3), senest aendret ved direktiv 83/128/EOEF (4), er der udviklet nye teknikker paa dette omraade, og disse teknikker har gjort det noedvendigt at foretage yderligere undersoegelser med henblik paa at bestemme kvaliteten af det anvendte glas; det er derfor noedvendigt at tilpasse bilagene til naevnte direktiv og aendre flere punkter; for klarhedens skyld er det passende at fastsaette en kodificeret tekst af disse bilag;  bestemmelserne i det her foreliggende direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for tilpasning til den tekniske udvikling af direktiverne om fjernelse af tekniske handelshindringer inden for sektoren Maaleinstrumenter -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  Bilag I og II til direktiv 76/764/EOEF affattes som i bilaget til dette direktiv.  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de fornoedne love og administrative bestemmelser i kraft for senest den 1. januar 1986 at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 18. juli 1984.  Paa Kommissionens vegne  Karl-Heinz NARJES  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 202 af 6. 9. 1971, s. 1.  (2) EFT nr. L 332 af 28. 11. 1983, s. 43.  (3) EFT nr. L 262 af 27. 9. 1976, s. 139.  (4) EFT nr. L 91 af 9. 4. 1983, s. 29.  BILAG  I  1.2 // 1.  // TEMPERATURENHED  //   // Som temperaturenhed til termometrenes gradinddeling anvendes Celsius-graden.  // 2.  // GRADINDDELING OG SKALAINDDELING  //   // Termometrenes gradinddeling skal mindst gaa fra 35,5 °C til 42,0 °C, og hvert skalatrin skal vaere paa 0,1 °C.  // 3.  // TYPER  // 3.1.  // Termometrene kan vaere af typen stavtermometre eller kappetermometre.  // 3.1.1  // Ved stavtermometre skal skalaen vaere direkte aftegnet paa staven.  // 3.1.2  // Ved kappetermometre skal skalaen vaere aftegnet paa en lille plade med skalainddeling, anbragt i laengderetningen bag kapilarroeret; kapilarroeret og pladen med skalainddeling skal vaere omsluttet af et gennemsigtigt roer, som er taetsluttende fastgjort til beholderen og danner en beskyttende kappe.  // 3.2  // Termometrene skal vaere forsynet med en maksimumsanordning, der sikrer, at kviksoelvsoejlen ikke falder af sig selv, naar termometret afkoeles.  // 4.  // MATERIALER  // 4.1  // Termometerbeholderen skal vaere fremstillet af glas, der opfylder de i bilag II fastsatte betingelser. Glasset maerkes synligt og med uudslettelig skrift  // 4.1.1.  // enten med et tegn, der af glasfabrikanten anbringes i glasset, saaledes at det er let laeseligt paa beholderen efter fremstillingen af termometret;  // 4.1.2.  // eller med et tegn, der er valgt af glasfabrikanten og anbragt af termometerfabrikanten, og som klart beskriver den type glas, der er anvendt; glassets overensstemmelse med det glas, der er godkendt i henhold til forskrifterne i punkt 11.1.1, attesteres med et bevis for overensstemmelse udstedt af glasfabrikanten.  // 4.2.  // Det glas, der anvendes til maksimumsanordningen og kapilarroeret, skal have en hydrolytisk resistens som fastsat i bilag II, punkt 1.  // 4.3.  // Pladen med skalainddeling paa kappetermometre skal vaere af opal, metal eller et materiale med tilsvarende ringe udvidelseskoefficient.  // 4.4.  // Ved kappetermometre skal kappen vaere fremstillet af glas.  // 5.  // FREMSTILLING  // 5.1.  // Termometret maa ikke vaere behaeftet med nogen fejl, som kan forstyrre dets normale funktion eller vildlede brugerne.  // 5.2.  // Termometrets ender skal have en saadan form, at der ikke kan forvoldes nogen skade under anvendelsen.  // 5.3.  // Kapilarroeret skal goere det muligt fra samme vinkel let at se kviksoelvsoejlen i hele dens laengde og bestemme vaeskeoverfladen. Roeret skal vaere prismeformet med forstoerrende virkning eller udformet saaledes, at der sikres en tilsvarende let aflaesning.  // 5.4.  // Kviksoelvet skal vaere tilstraekkelig rent og toert.  //   // Beholderen, kapilarroeret og kviksoelvet skal vaere fri for luft, glassplinter og fremmedlegemer for at sikre, at termometret fungerer korrekt.  // 5.5.  // Ved langsom opvarmning af termometret skal kviksoelvsoejlen stige med en ensartet bevaegelse uden stoerre ryk. Efter at temperaturen i termometret er steget til mindst 37 °C og igen er faldet til en lavere temperatur end den laveste skalavaerdi, skal kviksoelvsoejlens overflade falde til under den nederste gradinddeling, naar bunden af termometrets beholder underkastes en acceleration paa 600 m/s2.  // 5.6.  // I kappetermometre anbringes pladen med gradinddelingen saaledes, at den lige beroerer kapilarroeret, og fastgoeres tilstraekkelig forsvarligt paa kappen, til at den ikke forskydes i forhold til roeret. For at forskydninger af pladen i forhold til kapilarroeret let kan ses, angives pladens stilling ved hjaelp af en uudslettelig streg paa kappen ud for en streg i gradinddelingen eller paa tilsvarende vis.  // 5.7.  // Kappen i kappetermometre maa ikke indeholde fugt, kviksoelv, glassplinter eller fremmedlegemer.  // 6.  // GRADINDDELING OG TAL  // 6.1.  // Gradinddelingen skal vaere klart og ensartet aftegnet. Gradinddelingen og tallene graveres eller trykkes tydeligt og uudsletteligt.  // 6.2.  // Skalaafstanden skal vaere mindst 0,5 mm for stavtermometre og mindst 0,6 mm for kappetermometre.  // 6.3.  // Stregerne skal vaere anbragt vinkelret paa termometrets akse, og deres tykkelse maa paa kappetermometre ikke overstige en femtedel af deres indbyrdes afstand forhoejet med 0,05 mm, og en fjerdedel af deres indbyrdes afstand, forhoejet med 0,05 mm, paa stavtermometre.  //   // De streger, der svarer til grader og halve grader, skal vaere laengere end de oevrige streger.  // 6.4.  // De streger, der svarer til grader, skal vaere forsynet med tal. Ved stavtermometre er en talangivelse ved 37 °C fakultativ og kan erstattes af den under punkt 6.5 omhandlede tydeliggoerelse.  // 6.5.  // Den streg, der svarer til temperaturen 37 °C, kan tydeliggoeres ved hjaelp af en farve, der afviger fra tallenes farve, og/eller ved yderligere maerkning.  // 6.6.  // Stregerne og tallene skal vaere anbragt saaledes, at de kan ses samtidig med kviksoelvsoejlen.  // 7.  // PAASKRIFTER  // 7.1.  // Foelgende paaskrifter, som ikke maa kunne udslettes, skal anbringes paa staven, saafremt der er tale om et stavtermometer, og paa pladen med gradinddeling, naar der er tale om et kappetermometer.  // 7.1.1.  // Angivelse af symbolet for temperaturenheden »°C«.  // 7.1.2.  // Som en undtagelse fra den generelle regel i punkt 3.1 i bilag I til direktiv 71/316/EOEF kan symbolet for EOEF-typegodkendelse i overensstemmelse med punkt 3.5 i dette bilag bestaa af foelgende paaskrifter i den angivne raekkefoelge:  //   // - det stiliserede bogstav e  //   // - kendingsbogstav(er) for den medlemsstat, som har meddelt EOEF-godkendelsen  //   // - aarstallet for godkendelsen  //   // - et tegn, som skal fastlaegges af den myndighed, der har udstedt EOEF-godkendelsen, og som skal vaere klart adskilt fra aarstallet.  // 7.1.3  // Fabrikantens identifikationsmaerke eller hans firmanavn.  // 7.1.4.  // I givet fald det i punkt 4.1.2 omhandlede tegn.  // 7.2.  // Andre angivelser er tilladt i det omfang, de ikke risikerer at vildlede forbrugeren eller nedsaette laeseligheden af angivelserne.  //   // Maaletiden maa ikke staa paa termometret.  // 8.  // TOLERANCER  //   // Den maksimale tolerance er + 0,10 °C og - 0,15 °C.  //   // Denne tolerance gaelder for et termometers stabiliserede angivelser. En stabiliseret angivelse er den vaerdi, som aflaeses paa et termometer, naar det, efter at have naaet den termiske ligevaegt ved hjaelp af et vandbad med en temperatur, der ligger inden for termometrets skala, er afkoelet til en temperatur paa mellem 15 °C og 30 °C.  // 9.  // NEDSAENKNINGSTIDENS BETYDNING  //   // Hvis et termometer ved temperaturen t1 (15 °C µ t1 µ 30 °C) pludselig neddyppes i et vandbad, som holdes i bevaegelse, og hvis temperatur konstant er t2 (35,5 °C µ t2 µ 42,0 °C), og tages op efter 20 sekunder, skal termometrets angivelse efter afkoeling til omgivelsernes temperatur (15 °C - 30 °C) opfylde foelgende betingelser:  //  // 1. tolerancen skal overholdes;  //   // 2. den maa ikke afvige med mere end 0,005 (t2 - t1) fra den stabiliserede angivelse for temperaturen t2.  // 10.  // ANBRINGELSE AF EOEF-FOERSTEGANGSJUSTERINGSMAERKET  // 10.1.  // Det skal vaere muligt at anbringe EOEF-foerstegangsjusteringsmaerket paa stavtermometrets stav og paa kappetermometrets kappe.  // 10.2.  // I overensstemmelse med punkt 3.1.1 i bilag II i direktiv 71/316/EOEF kan maerket som en undtagelse fra den generelle regel under punkt 3 i dette bilag bestaa af foelgende paaskrifter i den angivne raekkefoelge:  //  // - et lille »e«,  //   // - kendingsbogstaver for den medlemsstat, i hvilken foerstegangsjusteringen er foretaget,  //   // - justeringsaaret,  //   // - eventuelt justeringsmyndighedens kendingsnummer, klart adskilt fra justeringsaaret.  // 10.3.  // Udfoeres maerkningen ved sandblaesning , skal der vaere passende mellemrum mellem bogstaverne og tallene, saaledes at de er let laeselige.  // 11.  // EOEF-TYPEGODKENDELSE OG EOEF-FOERSTEGANGSJUSTERING  // 11.1.  // EOEF-typegodkendelse  //   // Ved EOEF-typegodkendelse undersoeges termometrene for at sikre, at de er i overensstemmelse med de tekniske og metrologiske bestemmelser i dette bilag.  //   // Glasset skal endvidere udsaettes for de proever, der er fastsat i bilag II.  // 11.1.2  // Termometerfabrikanter, der til fremstillingen af termometerbeholderen anvender glas, som ikke er maerket af glasfabrikanten, meddeler den ansvarlige myndighed det i punkt 4.1.2, omhandlede tegn og glassets kemiske sammensaetning ifoelge glasfabrikantens garanti.  // 11.2.  // EOEF-foerstegangsjustering  //   // Undersoegelserne i forbindelse med EOEF-foerstegangsjusteringen har til formaal at sikre, at termometrene er i overensstemmelse med det godkendte eksemplar.  // 11.2.1  // For at undersoege om termometrene er i overensstemmelse med forskrifterne under punkt 8 og 9 i dette bilag foretages foelgende afproevning:  //   // Termometrene skal afproeves i vandbade, som holdes i bevaegelse, og sammenlignes med standardtermometre.  //   // Denne kontrol foretages ved mindst to temperaturer med en forskel paa 4 °C eller derover inden for omraadet mellem 35,5 °C og 42,0 °C.  //  // Nedsaenkningstiden er 20 sekunder ved den ene og 40 sekunder ved den anden temperatur, idet der regelmaessigt veksles mellem temperaturpunkter og nedsaenkningstider.  //   // Aflaesning af termometrene, som holdes lodret, foretages altid efter, at de er taget op af badet og bragt tilbage til omgivelsernes temperatur.  //   // Tolerancen bestemmes med en usikkerhed paa hoejst 0,03 °C.  //   // Denne undersoegelse skal foretages tidligst 15 dage efter modtagelse af termometrene.  // 11.2.2  // Fremstilles termometerbeholderen af glas, der ikke er maerket af glasfabrikanten,  //   // a) skal det i punkt 4.1.2 omhandlede bevis for de termometre, der forelaegges til EOEF-foerstegangsjustering, stilles til vedkommende myndigheds raadighed;  //   // b) paa den ansvarlige myndigheds initiativ foretages der regelmaessigt en analyse af den kemiske sammensaetning af glasset til termometre, der forelaegges til EOEF-foerstegangsjustering for at kontrollere, om det stadig er i overensstemmelse med det godkendte glas.  BILAG  II  BETINGELSER, DER KRAEVES OPFYLDT AF GLAS ANVENDT TIL  FREMSTILLINGEN AF BEHOLDERE  1.2 // 1.  // Hydrolytisk resistens  //   // Til analyse af glas i overensstemmelse med ISO-standard 719-1981 (bestemmelse af glassets hydrolytiske resistens i granuleret form ved 98 °C) maa den maengde alkali, der oploeses pr. 1 g glas, hoejst svare til 263,5 mg Na2O.  // 2.  // NULPUNKTSMISVISNING  //  // Nulpunktsmisvisningen bestemmes med saerlige termometre uden maksimumsanordning og fremstillet af det glas, der skal afproeves, efter forskrifter, der fastsaettes af den ansvarlige myndighed.  // 2.1.  // Ved bestemmelse i henhold til den nedenfor beskrevne metode maa den gennemsnitlige nulpunktsmisvisning hoejst vaere 0,05 °C.  // 2.2.  // Forsoegstermometrene skal opfylde foelgende betingelser:  // 2.2.1.  // Skalalaengde: mindst fra -3,0 °C til 3,0 °C.  // 2.2.2.  // Skalaafstand: 0,02 °C, 0,05 °C eller 0,1 °C.  // 2.2.3.  // Skalatrinenes laengde skal vaere mindst 0,7 mm ved kappetermometre og mindst 1,0 mm ved stavtermometre.  // 2.2.4.  // Udvidelseskammeret skal vaere tilstraekkeligt stort til, at termometrene kan opvarmes til 400 °C uden at blive beskadiget.  // 2.3.  // Hvert forsoegstermometer skal med hensyn til stabiliseringen kontrolleres efter foelgende forskrifter:  // 2.3.1.  // Termometret opvarmes i et termisk rum (vaeskebad eller ovn) fra omgivelsernes temperatur til 350 °C ± 10 °C og holdes paa denne temperatur i mindst 5 minutter.  //  // Termometret afkoeles derefter i det termiske rum til 50 °C, idet temperaturen i rummet skal falde med 10-15 °C/h.  // 2.3.2.  // Naar termometret er naaet ned paa en temperatur paa 50 °C, tages det ud af det termiske rum, og termometrets korrektion ved 0 °C bestemmes (vaerdiK1).  // 2.3.3.  // Dernaest opvarmes termometret for anden gang til 350 °C ± 10 °C i et termisk rum og holdes ved denne temperatur i 24 timer. Termometret afkoeles derefter til 50 °C som anfoert under punkt 2.3.1.  // 2.3.4.  // Naar termometret er naaet ned paa en temperatur paa 50 °C, tages det ud af det termiske rum, og korrektionen ved 0 °C bestemmes paa ny (vaerdi k2).  // 2.3.5.  // Den absolutte forskel mellem k2 og k1 skal vaere  0,15 °C. Termometre, som ikke opfylder dette krav, maa ikke anvendes til bestemmelse af nulpunktsmisvisningen.  // 2.4.  // Afproevningsforloebet.  // 2.4.1.  // Der skal anvendes mindst tre termometre, som opfylder kravene i forbindelse med den under punkt 2.3 omhandlede stabiliseringsproeve, og som efter bestemmelse af k2-vaerdien ikke er blevet opvarmet til mere end omgivelsernes temperatur.  // 2.4.2.  // Hvert af disse termometre skal vaere kontrolleret mindst tre gange i henhold til forskrifterne under punkt 2.4.2.1 til 2.4.2.3.  // 2.4.2.1.  // Termometret holdes i en uge paa en temperatur mellem 20 °C og 25 °C. Ved ugens slutning bestemmes korrektionen ved 0 °C (vaerdi k3).  // 2.4.2.2.  // Termometret holdes derefter i et vandbad ved 100 °C ± 1 °C i 30 minutter og tages derefter op. Termometret luftkoeles. Under afkoelingen indtil omgivelsernes temperatur maa termometrets beholder ikke komme i beroering med andre genstande.  // 2.4.2.3.  // Senest 15 minutter efter, at termometret er taget op fra vandbadet, bestemmes termometrets korrektion ved 0 °C. Vaerdien af den opnaaede korrektion betegnes med k4.  // 2.4.3.  // De under punkt 2.4.2.1 2.4.2.3 anfoerte forsoeg gentages, saaledes at der opnaas en serie paa n differencer. K4 - K3, K6 - K5 . . ., K2n+2 - K2n+1, som betegner de vaerdier for termometrets nulpunktsmisvisning, der opnaas ved foerste, anden, henholdsvis n'te maaleserie.  // 2.4.4.  // Naar der er foretaget n maalinger med m forsoegstermometre, udtrykkes resultatet for disse termometres gennemsnitlige nulpunktsvisning saaledes:  1.2.3.4.5.6 //   // 1 m ; n  // m S  i = 1  //  [  // (K4 (i) - K3 (i) ) + (K6 (i) - K5 (i) ) + . . . + (K2 n + 2 (i) - K2 n + 1 (i) )  //  ] 1.2 //   // I overensstemmelse med punkt 2.4.1 og 2.4.2 skal foelgende betingelser vaere opfyldt for m og n: m3 og n3.  //   // Ved bestemmelse i henhold til ovennaevnte forskrifter maa afvigelsen for den gennemsnitlige nulpunktsmisvisning ikke overstige 0,01 °C.


title: Kommissionens direktiv 2004/87/EF af 7. september 2004 om tilpasning til den tekniske udvikling af bilag III til Rådets direktiv 76/768/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler EØS-relevant tekst.

text:
               8.9.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 287/4

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2004/87/EF
   af 7. september 2004
   om tilpasning til den tekniske udvikling af bilag III til Rådets direktiv 76/768/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler (1), særlig artikel 8, stk. 2,
   efter høring af Den Videnskabelige Komité for Kosmetiske Produkter og andre Forbrugsvarer end Levnedsmidler, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I april 2002 optog Kommissionen 60 hårfarvningsmidler under løbenummer 1 til 60 i bilag III, del 2, til direktiv 76/768/EØF. Eftersom Den Videnskabelige Komité for Kosmetiske Produkter og andre Levnedsmidler (SCCNFP) havde brug for yderligere oplysninger om sikkerheden ved disse hårfarvningsmidler for at kunne afslutte risikovurderingen af stofferne, er disse hårfarvningsmidler midlertidigt blevet tilladt til brug i kosmetiske midler indtil den 30. september 2004.

               (2)

               I december 2002 fastsatte SCCNFP de grundlæggende krav til gennemførelsen af en moderne risikovurdering af hårfarvningsmidler. Efter høring af medlemsstaterne og de berørte parter blev det besluttet i december 2003, at de supplerende oplysninger om hårfarvningsmidler, der opfylder de nye krav, bør forelægges for SCCNFP senest i juli 2005. Den periode, i hvilken hårfarvningsmidlerne er blevet optaget i bilag III, del 2, til direktiv 76/768/EØF, skal derfor forlænges.

               (3)

               Direktiv 76/768/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (4)

               De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Kosmetiske Produkter —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   I bilag III, del 2, til direktiv 76/768/EØF ændres datoen »30.9.2004« i spalte g under løbenummer 1 til 60 til »31.12.2005«.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. oktober 2004. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. september 2004.

            På Kommissionens vegne

         Olli REHN

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 262 af 27.9.1976, s. 169. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2003/83/EF (EUT L 238 af 25.9.2003, s. 23).


title: Kommissionens direktiv 2008/66/EF af 30. juni 2008 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage bifenox, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin og quinoclamin som aktivstoffer (EØS-relevant tekst)

text:
               1.7.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 171/9

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2008/66/EF
   af 30. juni 2008
   om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage bifenox, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin og quinoclamin som aktivstoffer
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (1), særlig artikel 6, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 451/2000 (2) og (EF) nr. 1490/2002 (3) er der fastsat nærmere bestemmelser for iværksættelsen af tredje fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF, ligesom der er opstillet en liste over aktivstoffer, som skal vurderes med henblik på eventuel optagelse i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Listen omfatter bifenox, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin og quinoclamin.

               (2)

               Disse aktivstoffers virkninger på menneskers sundhed og miljøet er blevet vurderet i henhold til forordning (EF) nr. 451/2000 og (EF) nr. 1490/2002 for en række anvendelsesformål, som anmelderne har foreslået. Ved disse forordninger udpeges endvidere de rapporterende medlemsstater, som skal forelægge Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) deres vurderingsrapporter og henstillinger, jf. artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1490/2002. For bifenox var den rapporterende medlemsstat Belgien, og alle relevante oplysninger blev forelagt den 4. juli 2005. For diflufenican var den rapporterende medlemsstat Det Forenede Kongerige, og alle relevante oplysninger blev forelagt den 1. august 2005. For fenoxaprop-P var den rapporterende medlemsstat Østrig, og alle relevante oplysninger blev forelagt den 2. maj 2005. For fenpropidin og quinoclamin var den rapporterende medlemsstat Sverige, og alle relevante oplysninger blev forelagt henholdsvis den 24. juni 2005 og den 15. juni 2005.

               (3)

               Medlemsstaterne og EFSA har underkastet vurderingsrapporterne et peer review, og de blev forelagt for Kommissionen den 14. november 2007 i form af EFSA's videnskabelige rapport om quinoclamin, den 29. november 2007 i form af EFSA's videnskabelige rapporter om bifenox og fenoxaprop-P og den 17. december 2007 i form af EFSA's videnskabelige rapporter om diflufenican og fenpropidin (4). Disse rapporter er blevet behandlet af medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og behandlingen blev afsluttet den 14. marts 2008 med Kommissionens reviderede vurderingsrapporter om bifenox, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin og quinoclamin.

               (4)

               Det fremgår af diverse undersøgelser, at plantebeskyttelsesmidler, der indeholder bifenox, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin og quinoclamin, kan forventes generelt at opfylde kravene i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 91/414/EØF, især med hensyn til de anvendelsesformål, der er undersøgt og udførligt beskrevet i Kommissionens reviderede vurderingsrapporter. Bifenox, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin og quinoclamin bør derfor optages i bilag I for at sikre, at godkendelse af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder de pågældende aktivstoffer, i alle medlemsstater finder sted i overensstemmelse med direktivet.

               (5)

               Uanset denne konklusion bør der indhentes yderligere oplysninger om visse specifikke forhold. I henhold til artikel 6, stk. 1, i direktiv 91/414/EF kan der fastsættes betingelser for optagelsen af et stof i bilag I. Der bør derfor kræves, at bifenox underkastes yderligere undersøgelser med henblik på at bekræfte risikovurderingen vedrørende forbrugerne og risikoen på langt sigt for planteædende pattedyr, og at fenpropidin underkastes yderligere undersøgelser med henblik på at bekræfte risikovurderingen vedrørende risikoen på langt sigt for planteædende og insektædende fugle, og at disse undersøgelser fremlægges af anmelderne.

               (6)

               Før et aktivstof optages i bilag I, bør medlemsstaterne og de berørte parter have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav, optagelsen medfører.

               (7)

               Uden at det berører de forpligtelser, der i henhold til direktiv 91/414/EØF følger af, at et aktivstof optages i bilag I, bør medlemsstaterne have en frist på seks måneder efter optagelsen til at tage eksisterende godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder bifenox, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin og quinoclamin, op til fornyet overvejelse for at sikre, at kravene i direktiv 91/414/EØF, navnlig i artikel 13, og de relevante betingelser i bilag I er opfyldt. Medlemsstaterne bør, alt efter hvad der er relevant, ændre, erstatte eller tilbagekalde eksisterende godkendelser i henhold til direktiv 91/414/EØF. Uanset ovenstående frist bør der afsættes en længere periode til indgivelse og vurdering af det fuldstændige dossier, jf. bilag III, for hvert plantebeskyttelsesmiddel og for hvert enkelt påtænkt anvendelsesformål i overensstemmelse med de ensartede principper i direktiv 91/414/EØF.

               (8)

               Erfaringerne fra tidligere optagelser i bilag I til direktiv 91/414/EØF af aktivstoffer, som er vurderet inden for rammerne af Kommissionens forordning (EØF) nr. 3600/92 (5), har vist, at der kan opstå vanskeligheder med fortolkningen af de pligter, som indehavere af eksisterende godkendelser har med hensyn til adgang til data. For at undgå yderligere vanskeligheder synes det derfor nødvendigt at præcisere medlemsstaternes pligter, især pligten til at kontrollere, at indehaveren af en godkendelse kan påvise, at han har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til direktivet. Denne præcisering pålægger imidlertid ikke medlemsstaterne eller indehavere af godkendelser nye forpligtelser i forhold til de hidtil vedtagne direktiver om ændring af bilag I.

               (9)

               Direktiv 91/414/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (10)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I til direktiv 91/414/EØF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 30. juni 2009 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser fra den 1. juli 2009.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Artikel 3
   1.   Om nødvendigt ændrer eller tilbagekalder medlemsstaterne i henhold til direktiv 91/414/EØF senest den 30. juni 2009 eksisterende godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder bifenox, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin og quinoclamin som aktivstoffer.
   Inden da skal medlemsstaterne navnlig kontrollere, at betingelserne i bilag I til direktiv 91/414/EØF vedrørende bifenox, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin og quinoclamin er overholdt, dog ikke betingelserne i del B vedrørende disse aktivstoffer, og at indehaveren af godkendelsen er i besiddelse af eller har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til direktivet, jf. betingelserne i direktivets artikel 13.
   2.   Uanset stk. 1 revurderer medlemsstaterne for hvert godkendt plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder bifenox, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin og quinoclamin, enten som eneste aktivstof eller som ét af flere aktivstoffer, som alle er optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF pr. 31. december 2008, midlet i overensstemmelse med de ensartede principper i bilag VI til direktiv 91/414/EØF på grundlag af et dossier, der opfylder kravene i bilag III til nævnte direktiv, idet der samtidig tages højde for del B i bilag I til direktivet vedrørende bifenox, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin og quinoclamin. På grundlag af den vurdering fastslår medlemsstaterne, om midlet opfylder kravene i artikel 4, stk. 1, litra b)-e), i direktiv 91/414/EØF.
   Derefter skal medlemsstaterne:

               a)

               hvis det drejer sig om et middel, der indeholder bifenox, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin eller quinoclamin som eneste aktivstof, om nødvendigt ændre godkendelsen eller trække den tilbage senest den 31. december 2012, eller

               b)

               hvis det drejer sig om et middel, der indeholder bifenox, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin eller quinoclamin som ét af flere aktivstoffer, om nødvendigt ændre godkendelsen eller trække den tilbage senest den 31. december 2012 eller senest den dato, der er fastsat for en sådan ændring eller tilbagetrækning i det eller de pågældende direktiver, hvorved det eller de pågældende stoffer blev optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF, alt efter hvilket der er det seneste tidspunkt.

         Artikel 4
   Dette direktiv træder i kraft den 1. januar 2009.
   Artikel 5
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. juni 2008.

            På Kommissionens vegne

         Androulla VASSILIOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2008/45/EF (EUT L 94 af 5.4.2008, s. 21).

      (2)  EFT L 55 af 29.2.2000, s. 25. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1044/2003 (EUT L 151 af 19.6.2003, s. 32).

      (3)  EFT L 224 af 21.8.2002, s. 23. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1095/2007 (EUT L 246 af 21.9.2007, s. 19).

      (4)  EFSA's videnskabelige rapport (2007) 119, 1-84, »Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance bifenox« (færdigbehandlet den 29. november 2007).
   EFSA's videnskabelige rapport (2007) 122, 1-84, »Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance diflufenican« (færdigbehandlet den 17. december 2007).
   EFSA's videnskabelige rapport (2007) 121, 1-76, »Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance fenoxaprop-P« (færdigbehandlet den 29. november 2007).
   EFSA's videnskabelige rapport (2007) 124, 1-84, »Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance fenpropidin« (færdigbehandlet den 17. december 2007, revideret den 29. januar 2008, idet fejlbehæftede beregninger i risikovurderingen for vandområder er blevet rettet).
   EFSA's videnskabelige rapport (2007) 117, 1-70, »Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance quinoclamine« (færdigbehandlet den 14. november 2007).

      (5)  EFT L 366 af 15.12.1992, s. 10. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 416/2008 (EUT L 125 af 9.5.2008, s. 25).

      BILAG
      Følgende indsættes sidst i tabellen i bilag I til direktiv 91/414/EØF:

                     Nr.

                     Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr.

                     IUPAC-navn

                     Renhed (1)

                     Ikrafttrædelse

                     Udløbsdato for stoffets optagelse i listen

                     Særlige bestemmelser

                     »186

                     Bifenox
                     CAS-nr. 42576-02-3
                     CIPAC-nr. 413

                        Methyl 5-(2,4-dichlorophenoxy)-2-nitrobenzoate

                     ≥ 970 g/kg urenheder:

                                 højst 3 g/kg 2,4-dichlorphenol

                                 højst 6 g/kg 2,4-dichloranisol

                     1. januar 2009

                     31. december 2018

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som herbicid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om bifenox, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed den 14. marts 2008.
                     Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne:

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af brugerne og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver anvendelse af personlige værnemidler

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på forbrugernes eksponering via kosten for restkoncentrationer af bifenox i animalske produkter og i efterfølgende vekselafgrøder.

                           De berørte medlemsstater anmoder om fremlæggelse af:

                                 —

                                 oplysninger om restkoncentrationer af bifenox og metabolitten hydroxybifenoxsyre heraf i animalske fødevarer og om restkoncentrationer i vekselafgrøder

                                 —

                                 oplysninger, der gør det muligt nærmere at undersøge den risiko, som brugen af bifenox udgør for planteædende pattedyr på langt sigt.

                           De pågældende medlemsstater sørger for, at anmelderen indgiver sådanne bekræftende data og oplysninger til Kommissionen senest to år efter nærværende direktivs ikrafttrædelse.

                     187

                     Diflufenican
                     CAS-nr. 83164-33-4
                     CIPAC-nr. 462

                        2′,4′-difluor-2-(α,α,α-trifluor-m-tolyloxy) nicotinanilid

                     ≥ 970 g/kg

                     1. januar 2009

                     31. december 2018

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som herbicid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om diflufenican, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed den 14. marts 2008.
                     Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne:

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af vandorganismer. Der bør træffes risikobegrænsende foranstaltninger, f.eks. oprettelse af stødpudezoner, hvis det er relevant

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af planter, der ikke er målarter. Der bør træffes risikobegrænsende foranstaltninger, f.eks. oprettelse af usprøjtede stødpudezoner, hvis det er relevant.

                     188

                     Fenoxaprop-P
                     CAS-nr. 113158-40-0
                     CIPAC-nr. 484

                        (R)-2[4-[(6-chlor-2-benzoxazolyl)oxy]-phenoxy]-propansyre

                     ≥ 920 g/kg

                     1. januar 2009

                     31. december 2018

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som herbicid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om fenoxaprop-P, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed den 14. marts 2008.
                     Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne:

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af brugerne og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver anvendelse af personlige værnemidler

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af planter, der ikke er målarter

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på tilstedeværelsen af safeneren mefenpyrdiethyl i færdigformulerede produkter for så vidt angår brugeres, arbejdstageres og andre tilstedeværendes eksponering

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på, hvor persistente stoffet og nedbrydningsprodukterne heraf er i koldere egne og områder, hvor der kan forekomme anaerobe forhold.

                           Godkendelsesbetingelserne bør omfatte risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant.

                     189

                     Fenpropidin
                     CAS-nr. 67306-00-7
                     CIPAC-nr. 520

                        (R,S)-1-[3-(4-tert-butylphenyl)-2-methylpropyl]-piperidin

                     ≥ 960 g/kg (racemat)

                     1. januar 2009

                     31. december 2018

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som fungicid.
                     DEL B
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om fenpropidin, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed den 14. marts 2008.
                     Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne:

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af brugerne og arbejdstagerne og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver anvendelse af personlige værnemidler

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af vandorganismer og sikre, at godkendelsesbetingelserne omfatter risikobegrænsende foranstaltninger, f.eks. oprettelse af stødpudezoner, hvis det er relevant.

                           De berørte medlemsstater anmoder om fremlæggelse af:

                                 —

                                 oplysninger, der gør det muligt nærmere at undersøge den risiko, som brugen af fenpropidin udgør for planteædende og insektædende fugle på langt sigt.

                           De pågældende medlemsstater sørger for, at anmelderen indgiver sådanne bekræftende data og oplysninger til Kommissionen senest to år efter nærværende direktivs ikrafttrædelse.

                     190

                     Quinoclamine
                     CAS-nr. 2797-51-5
                     CIPAC-nr. 648

                        2-amino-3-chlor-1,4-naphthoquinon

                     ≥ 965 g/kg urenhed:
                     dichlon(2,3-dichlor-1,4-naphthoquinon) højst 15 g/kg

                     1. januar 2009

                     31. december 2018

                     DEL A
                     Må kun tillades anvendt som herbicid.
                     DEL B
                     Ved vurdering af anmodninger om godkendelse af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder quinoclamin, til andre anvendelsesformål end prydplanter eller planteskoleplanter skal medlemsstaterne være særligt opmærksomme på kriterierne i artikel 4, stk. 1, litra b), ligesom de skal sikre, at de nødvendige data og oplysninger er fremlagt, inden en sådan godkendelse gives.
                     Med henblik på gennemførelsen af de ensartede principper i bilag VI skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om quinoclamin, særlig tillæg I og II, som færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed den 14. marts 2008.
                     Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne:

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af brugere, arbejdstagere og andre tilstedeværende og sikre, at anvendelsesbetingelserne foreskriver anvendelse af personlige værnemidler

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af vandorganismer

                                 —

                                 være særligt opmærksomme på beskyttelsen af fugle og små pattedyr.

                           Godkendelsesbetingelserne bør omfatte risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant.

         (1)  Yderligere oplysninger om aktivstoffernes identitet og specifikation fremgår af den reviderede vurderingsrapport.«


title: Kommissionens direktiv 2008/100/EF af 28. oktober 2008 om ændring af Rådets direktiv 90/496/EØF om næringsdeklaration af levnedsmidler for så vidt angår anbefalet daglig tilførsel, energiomregningsfaktorer og definitioner (EØS-relevant tekst)

text:
               29.10.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 285/9

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2008/100/EF
   af 28. oktober 2008
   om ændring af Rådets direktiv 90/496/EØF om næringsdeklaration af levnedsmidler for så vidt angår anbefalet daglig tilførsel, energiomregningsfaktorer og definitioner
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 90/496/EØF af 24. september 1990 om næringsdeklaration af levnedsmidler (1), særlig artikel 1, stk. 4, litra a) og j), og artikel 5, stk. 2,
   efter høring af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til direktiv 90/496/EØF bør der fastsættes en definition af kostfibre.

               (2)

               Der er fastsat betingelser for ernæringssundhedsanprisninger som f.eks. »fiberkilde« eller »højt fiberindhold« i bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20. december 2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (2).

               (3)

               Af hensyn til klarheden og for at sikre sammenhæng med anden fællesskabslovgivning, hvor der henvises til dette begreb, er det nødvendigt at fastsætte en definition af »kostfibre«.

               (4)

               Definitionen af kostfibre bør tage hensyn til relevant arbejde gennemført af Codex Alimentarius og udtalelse af 6. juli 2007 om kostfibre fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets Ekspertpanel for Diætetiske Produkter, Ernæring og Allergier.

               (5)

               Kostfibre er traditionelt blevet indtaget som plantemateriale og har en eller flere gavnlige fysiologiske virkninger som f.eks. hurtigere passagehastighed i tarmkanalen, mere fyldig afføring, gæring forårsaget af tyktarmens mikroflora, reduktion af det samlede kolesterolindhold i blodet, reduktion af LDL-kolesterolindholdet i blodet, reduktion af det postprandiale blodsukker eller reduktion af insulinindholdet i blodet. Nyere videnskabelig dokumentation har vist, at lignende gavnlige fysiologiske virkninger kan opnås ved hjælp af andre kulhydratpolymerer, der er ufordøjelige, og som ikke naturligt forekommer i fødevaren, som den indtages. Definitionen af kostfibre bør derfor omfatte kulhydratpolymerer med en eller flere gavnlige fysiologiske virkninger.

               (6)

               Vegetabilske kulhydratpolymerer, der svarer til definitionen af kostfibre, kan i planten være tæt forbundet med lignin eller andre bestanddele, der ikke er kulhydrater, f.eks. phenolforbindelser, voksarter, saponiner, phytater, kutin og phytosteroler. Når disse stoffer er tæt forbundet med vegetabilske kulhydratpolymerer og ekstraheres sammen med kulhydratpolymererne til fiberanalyse, kan de betragtes som kostfibre. Men når stofferne er adskilt fra kulhydratpolymererne og tilsættes til en fødevare, bør de ikke betragtes som kostfibre.

               (7)

               For at tage hensyn til ny teknologisk og videnskabelig udvikling er der behov for at ændre listen over energiomregningsfaktorer.

               (8)

               I en FAO-rapport fra en faglig workshop om fødevareenergi — analysemetoder og omregningsfaktorer — oplyses det, at 70 % af kostfibrene i traditionelle fødevarer antages at være gæringsdygtige. Det gennemsnitlige energiindhold bør for kostfibres vedkommende derfor sættes til 8 kJ/g (2 kcal/g).

               (9)

               Erythritol kan anvendes i en lang række forskellige fødevarer, bl.a. til at erstatte næringsstoffer som sukker, når der ønskes et lavere energiindhold.

               (10)

               Erythritol er en sukkeralkohol (polyol), og ifølge de eksisterende bestemmelser, jf. artikel 5, stk. 1, i direktiv 90/496/EØF, skal stoffets energiindhold beregnes ved at anvende omregningsfaktoren for sukkeralkoholer, nemlig 10 kJ/g (2,4 kcal/g). Hvis denne energiomregningsfaktor blev anvendt, ville forbrugerne ikke blive fuldt informeret om det nedsatte energiindhold i et produkt, som opnås ved at anvende erythritol til fremstillingen af det. Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler afgav udtalelse om erythritol den 5. marts 2003 og bemærkede, at erythritols energiindhold var under 0,9 kJ/g (under 0,2 kcal/g). Der bør derfor fastsættes en egnet energiomregningsfaktor for erythritol.

               (11)

               I bilaget til direktiv 90/496/EØF er der opstillet en liste over de vitaminer og mineraler, der kan angives i næringsdeklarationen, med angivelse af den anbefalede daglige tilførsel (ADT), og der er fastsat en bestemmelse om, hvad der udgør en »betydelig mængde«. Formålet med denne ADT-liste er at opstille værdier med henblik på næringsdeklarationen.

               (12)

               Bestemmelsen om betydelig mængde i bilaget til direktiv 90/496/EØF udgør en henvisning til anden fællesskabslovgivning, navnlig artikel 8, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/46/EF af 10. juni 2002 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om kosttilskud (3), bilaget til forordning (EF) nr. 1924/2006 og artikel 6, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1925/2006 af 20. december 2006 om tilsætning af vitaminer og mineraler samt visse andre stoffer til fødevarer (4).

               (13)

               De ADT’er, der er fastsat i bilaget til direktiv 90/496/EØF, bygger på anbefalingen fra FAO/WHO-eksperthøringen i Helsingfors i 1988.

               (14)

               For at sikre sammenhæng med anden fællesskabslovgivning bør den nuværende liste over vitaminer og mineraler og deres ADT’er opdateres i lyset af den videnskabelige udvikling siden 1988.

               (15)

               Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler afgav den 5. marts 2003 udtalelse om revisionen af referenceværdier i næringsdeklarationer, herunder om referenceværdier for voksne i næringsdeklarationer. Udtalelsen omfatter de vitaminer og mineraler, der er anført i bilag I til direktiv 2002/46/EF og i bilag I til forordning (EF) nr. 1925/2006.

               (16)

               Bilaget til direktiv 90/496/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (17)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   I direktiv 90/496/EØF foretages følgende ændringer:

               1)

               I artikel 1, stk. 4, litra j), indsættes følgende:
               »Definitionen af stoffet og, om nødvendigt, analysemetoderne er fastsat i bilag II«.

               2)

               I artikel 5, stk. 1 indsættes følgende led:

                           »—

                           kostfibre 2 kcal/g — 8 kJ/g

                           —

                           erythritol 0 kcal/g — 0 kJ/g.«

               3)

               Bilaget erstattes af teksten i bilag I til nærværende direktiv.

               4)

               Teksten i bilag II til nærværende direktiv indsættes.

         Artikel 2
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. oktober 2009. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser således, at handel med produkter, der ikke er i overensstemmelse med direktiv 90/496/EØF som ændret ved dette direktiv, forbydes med virkning fra den 31. oktober 2012.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 3
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 28. oktober 2008.

            På Kommissionens vegne

         Androulla VASSILIOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 276 af 6.10.1990, s. 40.

      (2)  EUT L 12 af 18.1.2007, s. 3.

      (3)  EFT L 183 af 12.7.2002, s. 51.

      (4)  EUT L 404 af 30.12.2006, s. 26.

      BILAG I
      Bilaget til direktiv 90/496/EF affattes således:

            »BILAG I
            Vitaminer og mineraler, som kan deklareres, og den anbefalede daglige tilførsel (ADT)

                        Vitamin A (μg)

                        800

                        Vitamin D (μg)

                        5

                        Vitamin E (mg)

                        12

                        Vitamin K (μg)

                        75

                        Vitamin C (mg)

                        80

                        Thiamin (mg)

                        1,1

                        Riboflavin (mg)

                        1,4

                        Niacin (mg)

                        16

                        Vitamin B6 (mg)

                        1,4

                        Folacin (μg)

                        200

                        Vitamin B12 (μg)

                        2,5

                        Biotin (μg)

                        50

                        Pantothensyre (mg)

                        6

                        Kalium (mg)

                        2 000

                        Chlorid (mg)

                        800

                        Calcium (mg)

                        800

                        Fosfor (mg)

                        700

                        Magnesium (mg)

                        375

                        Jern (mg)

                        14

                        Zink (mg)

                        10

                        Kobber (mg)

                        1

                        Mangan (mg)

                        2

                        Fluorid (mg)

                        3,5

                        Selen (μg)

                        55

                        Chrom (μg)

                        40

                        Molybdæn (μg)

                        50

                        Jod (μg)

                        150

                  Generelt bør et indhold på 15 % af den i dette bilag anførte anbefalede tilførsel i 100 g eller 100 ml eller pr. pakning, hvis denne kun indeholder en enkelt portion, lægges til grund ved bestemmelsen af, hvad der udgør en »betydelig mængde«.«

      BILAG II
      I direktiv 90/496/EØF indsættes følgende som bilag II:

            »BILAG II
            Definition af det stof, som kostfibre består af, og analysemetoder, jf. artikel 1, stk. 4, litra j)
            Definition af det stof, som kostfibre består af
            I dette direktiv forstås ved »kostfibre« kulhydratpolymerer med tre eller flere monomerenheder, der hverken fordøjes eller absorberes i tyndtarmen hos mennesker, og som tilhører følgende kategorier:

                        —

                        spiselige kulhydratpolymerer, der forekommer naturligt i fødevaren, som den indtages

                        —

                        spiselige kulhydratpolymerer, der er udvundet af fødevareråvarer ved hjælp af fysiske, enzymatiske eller kemiske metoder, og som har en gavnlig fysiologisk virkning, der er dokumenteret ved almindeligt anerkendt videnskabelig evidens

                        —

                        spiselige syntetiske kulhydratpolymerer, som har en gavnlig fysiologisk virkning, der er dokumenteret ved almindeligt anerkendt videnskabelig evidens.«