Avis juridique important

|

32003L0010

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/10/EF af 6. februar 2003 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes eksponering for risici på grund af fysiske agenser (støj) (17. særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF)

EU-Tidende nr. L 042 af 15/02/2003 s. 0038 - 0044

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/10/EFaf 6. februar 2003om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes eksponering for risici på grund af fysiske agenser (støj)(17. særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF)EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 137, stk. 2,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1), fremsat efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen,under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg,(2)efter høring af Regionsudvalget,efter proceduren i traktatens artikel 251(3) på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 8. november 2002, ogud fra følgende betragtninger:(1) I henhold til traktaten kan Rådet ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter med henblik på at forbedre især arbejdsmiljøet for at sikre et højere niveau for beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed. Det skal i disse direktiver undgås, at der pålægges administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder.(2) I overensstemmelse med traktaten hindrer dette direktiv ikke medlemsstaterne i at opretholde eller indføre strengere beskyttelsesforanstaltninger. Gennemførelsen af dette direktiv kan ikke berettige til tilbageskridt i forhold til de nuværende forhold i de enkelte medlemsstater.(3) I Rådets direktiv 86/188/EØF af 12. maj 1986 om beskyttelse af arbejdstagere mod risici ved at være udsat for støj under arbejdet(4) fastsættes det, at Rådet på forslag af Kommissionen og med henblik på at begrænse de risici, direktivet omhandler, kan tage det op til fornyet behandling, navnlig under hensyntagen til den videnskabelige og teknologiske udvikling.(4) I henhold til Kommissionens meddelelse om dens program vedrørende sikkerhed, hygiejne og sundhed på arbejdspladsen(5) gives der mulighed for at vedtage foranstaltninger til fremme af sikkerheden på arbejdspladsen, navnlig med henblik på at udvide anvendelsesområdet for direktiv 86/188/EØF, og på ny at evaluere tærskelværdierne. Rådet tog dette til efterretning i sin resolution af 21. december 1987 om sikkerhed, hygiejne og sundhed på arbejdspladsen(6).(5) I henhold til Kommissionens meddelelse om dens handlingsprogram om gennemførelsen af fællesskabspagten om de grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder bør der indføres minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes eksponering for risici på grund af fysiske agenser. I september 1990 vedtog Europa-Parlamentet en beslutning om dette handlingsprogram(7), hvori det blandt andet opfordrede Kommissionen til at udarbejde et særdirektiv om de risici, der er forbundet med støj og vibrationer samt alle andre fysiske agenser på arbejdspladsen.(6) Som et første skridt vedtog Europa-Parlamentet og Rådet den 25. juni 2002 direktiv 2002/44/EF om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes eksponering for risici på grund af fysiske agenser (vibrationer) (16. særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF)(8).(7) Som et næste skridt anses det for hensigtsmæssigt at indføre foranstaltninger til beskyttelse af arbejdstagerne mod de risici, der er forbundet med støj, på grund af disses virkninger på arbejdstagernes sundhed og sikkerhed, især risikoen for høreskader. Disse foranstaltninger skal ikke blot sikre den enkelte arbejdstagers sundhed og sikkerhed, men ligeledes bidrage til fastlæggelse af et minimumsbeskyttelsesniveau for alle arbejdstagere i Fællesskabet, således at en eventuel konkurrenceforvridning undgås.(8) Den videnskabelige viden, der for tiden står til rådighed om virkningerne for sundheden og sikkerheden af eksponering for støj, giver ikke mulighed for at fastsætte præcise belastningsniveauer, der dækker alle risici for sundheden og sikkerheden, især for så vidt angår andre virkninger af støj end høreskader.(9) Et system til beskyttelse mod støj bør uden unødige detaljer begrænses til en fastsættelse af de mål, der skal nås, de principper, der skal overholdes, og de grundlæggende værdier, der skal anvendes for at gøre det muligt for medlemsstaterne at gennemføre minimumsforskrifterne på en ensartet måde.(10) En nedsættelse af støjeksponeringen gennemføres mest effektivt gennem iværksættelse af forebyggende foranstaltninger allerede ved planlægningen af arbejdsstederne og arbejdspladserne samt gennem valget af udstyr, fremgangsmåde og arbejdsmetoder, således at risiciene fortrinsvis nedsættes ved kilden. Bestemmelser om udstyr og arbejdsmetoder bidrager således til beskyttelsen af de arbejdstagere, der anvender dem. I henhold til de generelle forebyggelsesprincipper i artikel 6, stk. 2, i Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet(9) har foranstaltninger til kollektiv beskyttelse højere prioritet end foranstaltninger til individuel beskyttelse.(11) Koden om støjniveauer om bord på skibe i IMO's resolution A 468 (12) fastsætter retningslinjer for nedbringelse af støj ved kilden om bord på skibe. Medlemsstaterne bør have mulighed for at fastsætte en overgangsperiode for så vidt angår besætningen om bord på søgående skibe.(12) For at vurdere arbejdstagernes eksponering for støj korrekt er det hensigtsmæssigt at anvende en objektiv målemetode, og der henvises således til den almindeligt anerkendte standard ISO 1999:1990. De vurderede eller objektivt målte værdier bør være bestemmende for udløsning af de foranstaltninger, der er fastsat for de nedre og øvre eksponeringsaktionsniveauer. Eksponeringsgrænseværdier er nødvendige for at undgå, at arbejdstagerne påføres uoprettelige høreskader; den støj, der når øret, bør holdes under eksponeringsgrænseværdierne.(13) De særlige karakteristika ved musik- og underholdningsbrancherne nødvendiggør praktiske retningslinjer for at sikre effektiv anvendelse af de bestemmelser, som er fastsat i dette direktiv. Medlemsstaterne bør have ret til en overgangsperiode til at udforme en adfærdskodeks med praktiske retningslinjer, der ville hjælpe arbejdstagere og arbejdsgivere i disse brancher til at opnå de beskyttelsesniveauer, som er fastsat i dette direktiv.(14) Arbejdsgiverne bør tilpasse sig den tekniske udvikling og den videnskabelige viden for så vidt angår risici i forbindelse med eksponering for støj med henblik på at forbedre beskyttelsen af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed.(15) Dette direktiv er et særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF. Nævnte direktiv finder anvendelse på spørgsmål vedrørende arbejdstagernes eksponering for støj, dog med forbehold af strengere og/eller mere specifikke bestemmelser i nærværende direktiv.(16) Nærværende direktiv er et konkret led i gennemførelsen af den sociale dimension inden for det indre marked.(17) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelsen af dette direktiv vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(10) -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:DEL IGENERELLE BESTEMMELSERArtikel 1Formål og anvendelsesområde1. Dette direktiv, som er det 17. særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF, indeholder minimumskrav til beskyttelse af arbejdstagerne mod sådanne risici for deres sundhed og sikkerhed, der opstår eller kan opstå som følge af eksponering for støj, og især risikoen for høreskader.2. Kravene i dette direktiv gælder for aktiviteter, hvor arbejdstagerne eksponeres eller kan blive eksponeret for risici ved støj i forbindelse med arbejdet.3. Direktiv 89/391/EØF finder anvendelse på hele det i stk. 1 nævnte område, medmindre nærværende direktiv indeholder strengere og/eller mere specifikke bestemmelser.Artikel 2DefinitionerI dette direktiv defineres de fysiske parametre, der anvendes som risikoindikatorer, således:a) "Maksimalt lydtryk (Pmax)": maksimumsværdi af det "C"-frekvensvægtede øjeblikkelige lydtryk.b) "Daglig støjbelastning (LEX,8h) (dB(A) re. 20 μPa)": tidsvægtet gennemsnit af støjniveauerne for en arbejdsdag på nominelt otte timer som defineret ved international standard ISO 1999:1990, punkt 3.6. Dette omfatter al støj i forbindelse med arbejdet, også impulsstøj.c) "Ugentlig støjbelastning (LEX,8h )": tidsvægtet gennemsnit af de daglige støjbelastninger for en nominel uge på fem arbejdsdage à otte timer som defineret ved international standard ISO 1999:1990, punkt 3.6 (note 2).Artikel 3Eksponeringsgrænseværdier og eksponeringsaktionsværdier1. I dette direktiv fastsættes eksponeringsgrænseværdierne og eksponeringsaktionsværdierne for den daglige støjbelastning og det maksimale lydtryk til:a) eksponeringsgrænseværdier: hhv. LEX,8h = 87 dB(A) og Pmax = 200 Pa(11).b) øvre eksponeringsaktionsværdier: hhv. LEX,8h = 85 dB(A) og Pmax = 140 Pa(12).c) nedre eksponeringsaktionsværdier: hhv. LEX,8h = 80 dB(A) og Pmax = 112 Pa(13).2. Ved anvendelsen af eksponeringsgrænseværdierne tages der ved fastsættelsen af arbejdstagerens effektive støjeksponering hensyn til nedsættelsen heraf som følge af arbejdstagerens brug af personlige høreværn. Der tages ikke hensyn til virkningen af eventuelle høreværn i forbindelse med eksponeringsaktionsværdierne.3. Under behørigt begrundede omstændigheder kan medlemsstaterne for så vidt angår aktiviteter, hvor den daglige støjeksponering varierer mærkbart fra arbejdsdag til arbejdsdag, med henblik på anvendelsen af eksponeringsgrænseværdierne og eksponeringsaktionsværdierne lægge den ugentlige støjbelastning til grund for vurderingen af arbejdstagerens eksponering for støj i stedet for det daglige støjeksponeringsniveau, på betingelse af:a) at den ugentlige støjbelastning, som det fremgår af en passende overvågning, ikke overstiger eksponeringsgrænseværdien 87 dB(A), ogb) at der træffes passende foranstaltninger til at begrænse risikoen ved disse aktiviteter til et minimum.DEL IIARBEJDSGIVERNES FORPLIGTELSERArtikel 4Identificering og vurdering af risici1. For at opfylde forpligtelserne i artikel 6, stk. 3, og artikel 9, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF, vurderer eller om nødvendigt måler arbejdsgiveren arbejdstagernes eksponering for støj.2. De metoder og det apparatur, der anvendes, skal være tilpasset de faktiske forhold, især på baggrund af karakteren af den støj, der skal måles, eksponeringens længde, faktorer i omgivelserne og måleapparaturets art.Disse metoder og dette apparatur skal gøre det muligt at fastlægge de parametre, der er defineret i artikel 2, og at fastslå, om de i artikel 3 fastsatte værdier i et givet tilfælde er overskredet.3. De anvendte metoder kan omfatte stikprøvekontrol, som skal være repræsentativ for en arbejdstagers personlige eksponering.4. Den i stk. 1 omhandlede vurdering og måling planlægges omhyggeligt og gennemføres med passende mellemrum af den kompetente tjeneste, navnlig under hensyn til den i artikel 7 i direktiv 89/391/EØF krævede kompetente sagkundskab. Resultaterne af vurderingen og/eller målingen af eksponeringen for støj opbevares i en passende form, så de senere kan konsulteres.5. Ved anvendelsen af denne artikel tages der ved vurderingen af måleresultaterne hensyn til unøjagtigheder i målingen efter almindelig måleteknisk praksis.6. I overensstemmelse med artikel 6, stk. 3, i direktiv 89/391/EØF skal arbejdsgiveren være særlig opmærksom på følgende, når risikoen vurderes:a) eksponeringens styrke, type og varighed, herunder eksponering for impulsstøjb) eksponeringsgrænseværdierne og eksponeringsaktionsværdierne i artikel 3 i nærværende direktivc) enhver effekt af sundheds- og sikkerhedsmæssig art på arbejdstagere, der eksponeres for særlig risikod) så vidt det er teknisk muligt enhver effekt på arbejdstagernes sundhed og sikkerhed af interaktioner mellem støj og arbejdsrelaterede ototoksiske stoffer og mellem støj og vibrationere) enhver indirekte effekt på arbejdstagernes sundhed og sikkerhed af interaktionen mellem støj og advarselssignaler eller andre lyde, der skal kunne høres for at reducere risikoen for ulykkerf) oplysninger om støjemission fra fabrikanterne af arbejdsudstyr i henhold til de relevante EF-direktiverg) muligheden for at anvende alternativt arbejdsudstyr, som er udformet med henblik på at nedbringe støjemissionenh) eksponering for støj efter arbejdstidens ophør, der foregår på arbejdsgiverens ansvari) relevante oplysninger, der er indsamlet i forbindelse med helbredskontrollen, herunder offentliggjorte oplysninger, i det omfang det er muligtj) eksistensen af høreværn med tilstrækkelig lyddæmpende effekt.7. Arbejdsgiveren skal være i besiddelse af en risikovurdering i henhold til artikel 9, stk. 1, litra a), i direktiv 89/391/EØF og kunne angive, hvilke foranstaltninger der skal træffes i overensstemmelse med nærværende direktivs artikel 5, 6, 7 og 8. Risikovurderingen opbevares i en passende form efter national lovgivning og praksis. Risikovurderingen skal holdes ajour, især hvis der er sket væsentlige ændringer, der kunne gøre den uaktuel, eller hvis resultaterne af helbredskontrollen viser, at det er nødvendigt.Artikel 5Bestemmelser med sigte på at undgå eller begrænse eksponeringen1. Under hensyn til den tekniske udvikling og de foranstaltninger, der kan anvendes for at reducere risikoen ved kilden, skal de risici, der er en følge af eksponeringen for støj, elimineres ved kilden eller begrænses til et minimum.En begrænsning af disse risici foretages på grundlag af de generelle principper om forebyggelse i artikel 6, stk. 2, i direktiv 89/391/EØF, og der tages navnlig hensyn til:a) alternative arbejdsmetoder, der medfører lavere eksponering for støjb) valg af passende arbejdsudstyr med det lavest mulige støjniveau under hensyn til det arbejde, der skal udføres, herunder muligheden for at stille arbejdsudstyr til rådighed for arbejdstagerne i henhold til EF-bestemmelser, der tager sigte på eller har den virkning at begrænse eksponeringen for støjc) arbejdsstedernes og arbejdspladsernes udformning og indretningd) relevant information til og træning af arbejdstagerne med hensyn til korrekt anvendelse af arbejdsudstyret således at deres eksponering for støj reduceres til et minimume) teknisk støjreduktion:i) reduktion af luftbåren støj, f.eks. ved hjælp af afskærmninger, indeslutninger og afdækninger med lydabsorberende materialeii) reduktion af strukturbåret støj, f.eks. ved hjælp af støjdæmpning eller isoleringf) passende programmer for vedligeholdelse af arbejdsudstyr, arbejdssteder og arbejdspladssystemerg) støjreduktion ved arbejdstilrettelæggelsen:i) begrænsning af eksponeringens varighed og omfangii) passende arbejdsplaner med tilstrækkelige pauser.2. Hvis de øvre eksponeringsaktionsværdier overskrides, skal arbejdsgiveren på grundlag af risikovurderingen i henhold til artikel 4 fastlægge og gennemføre et program med tekniske og/eller organisatoriske foranstaltninger, som tager sigte på at begrænse eksponeringen for støj, idet der navnlig tages hensyn til de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger.3. På grundlag af risikovurderingen i henhold til artikel 4 markeres arbejdssteder, hvor arbejdstagere vil kunne blive eksponeret for støj, der overskrider de øvre eksponeringsaktionsværdier, med passende skilte. De pågældende områder skal også afgrænses og adgangen til dem begrænses, når dette er teknisk muligt, og eksponeringsrisikoen gør dette berettiget.4. Hvis en arbejdstager på grund af aktivitetens art har adgang til at benytte hvilefaciliteter under arbejdsgiverens ansvar, skal støjen i disse faciliteter reduceres til et niveau, der er foreneligt med deres formål og betingelserne for deres anvendelse.5. I henhold til artikel 15 i direktiv 89/391/EØF tilpasser arbejdsgiveren de i nærværende artikel nævnte foranstaltninger efter de behov, som arbejdstagere, der tilhører særligt følsomme risikogrupper, har.Artikel 6Personlige værnemidler1. Hvis de risici, der er en følge af eksponeringen for støj, ikke kan forebygges med andre midler, skal der stilles passende, korrekt tilpassede personlige høreværn til rådighed for arbejdstagerne, som skal bruge dem i overensstemmelse med Rådets direktiv 89/656/EØF af 30. november 1989 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes brug af personlige værnemidler under arbejdet (tredje særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF)(14) og artikel 13, stk. 2, i direktiv 89/391/EØF og på følgende betingelser:a) hvis støjeksponeringen overskrider de nedre eksponeringsaktionsværdier, skal arbejdsgiveren stille personlige høreværn til rådighed for arbejdstagerneb) hvis støjeksponeringen er lig med eller overskrider de øvre eksponeringsaktionsværdier, skal der anvendes personlige høreværnc) de personlige høreværn skal vælges således, at de fjerner risikoen for høreskader eller begrænser risikoen herfor til et minimum.2. Arbejdsgiveren gør sit yderste for at sikre anvendelsen af høreværn og har ansvaret for, at effektiviteten af de foranstaltninger, der træffes i henhold til denne artikel, kontrolleres.Artikel 7Begrænsning af eksponering for støj1. Arbejdstagerens eksponering for støj, jf. artikel 3, stk. 2, må under ingen omstændigheder overskride eksponeringsgrænseværdierne.2. Hvis der, på trods af de foranstaltninger, der er truffet til gennemførelse af dette direktiv, konstateres eksponeringer over grænseværdierne, skal arbejdsgiveren:a) øjeblikkeligt tage skridt til at bringe eksponeringen ned under eksponeringsgrænseværdierne,b) fastslå årsagerne til, at der er sket en overeksponering, ogc) tilpasse beskyttelses- og forebyggelsesforanstaltningerne for at undgå, at grænseværdierne overskrides igen.Artikel 8Underretning og undervisning af arbejdstagerneMed forbehold af artikel 10 og 12 i direktiv 89/391/EØF sørger arbejdsgiveren for, at arbejdstagere, der på arbejdsstedet eksponeres for støj på højde med eller over de nedre eksponeringsaktionsværdier, og/eller disses repræsentanter får underretning og undervisning i relation til risici, der er forbundet med eksponering for støj, navnlig vedrørendea) karakteren af sådanne risicib) de foranstaltninger, der træffes i henhold til dette direktiv for at fjerne risikoen for støj eller begrænse den til et minimum, herunder de omstændigheder, hvorunder foranstaltningerne finder anvendelsec) eksponeringsaktionsværdierne og eksponeringsgrænseværdierne i artikel 3 i nærværende direktivd) resultatet af de vurderinger og målinger af støj, der foretages i henhold til artikel 4 i nærværende direktiv, samt en forklaring af deres betydning og de potentielle risicie) korrekt brug af høreværnf) hvorfor og hvordan tegn på høreskader skal opdages og anmeldesg) hvornår arbejdstagerne har ret til helbredskontrol og formålet med helbredskontrol, jf. artikel 10 i dette direktivh) sikker arbejdspraksis, der kan begrænse eksponeringen for støj mest muligt.Artikel 9Høring og inddragelse af arbejdstagerneArbejdstagerne og/eller disses repræsentanter høres i henhold til artikel 11 i direktiv 89/391/EØF om og deltager i afgørelsen af de spørgsmål, der er omfattet af nærværende direktiv, navnlig:- den i artikel 4 omhandlede vurdering af risici og angivelse af, hvilke foranstaltninger, der skal træffes- de i artikel 5 omhandlede foranstaltninger med sigte på at fjerne eller begrænse risici ved støjeksponering- den i artikel 6, stk. 1, litra c), omhandlede mulighed for personlige høreværn.DEL IIIFORSKELLIGE BESTEMMELSERArtikel 10Helbredskontrol1. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger med henblik på iværksættelse af relevant helbredskontrol af arbejdstagere, når resultaterne af de i artikel 4, stk. 1, omhandlede vurderinger og målinger viser, at der er risiko for de pågældendes helbred, jf. dog artikel 14 i direktiv 89/391/EØF. Disse foranstaltninger, herunder kravene til helbredsjournaler og adgangen hertil, indføres i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis.2. En arbejdstager, som eksponeres for støj, der overskrider de øvre eksponeringsaktionsværdier, har ret til at få undersøgt sin hørelse af en læge eller en anden kvalificeret person under en læges ansvar og i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis. Der gives ligeledes adgang til præventive audiometriske undersøgelser for arbejdstagere, som eksponeres for støj, der overskrider de nedre eksponeringsaktionsværdier, særlig når de vurderinger og målinger, der omtales i artikel 4, stk. 1, indikerer en risiko for sundheden.Formålet med disse undersøgelser er at bevare hørelsen ved tidligt at kunne diagnosticere eventuel nedsat hørelse på grund af støj.3. Medlemsstaterne indfører ordninger, der skal sikre, at der udarbejdes helbredsjournaler for alle arbejdstagere, der underkastes kontrol i henhold til stk. 1 og 2, og at disse holdes ajour. Helbredsjournalerne skal indeholde et sammendrag af resultaterne af den helbredskontrol, der er foretaget. De opbevares i en passende form, så de kan konsulteres senere, og under hensyn til beskyttelseskravene til personlige helbredsoplysninger.Den kompetente myndighed skal efter anmodning have tilsendt kopier af journalerne. Den enkelte arbejdstager skal efter anmodning have adgang til sin personlige helbredsjournal.4. Hvis det ved en kontrol af hørelsen konstateres, at en arbejdstager har en identificerbar høreskade, vurderer en læge eller - hvis lægen finder det nødvendigt - en specialist, om det er sandsynligt, at skaden skyldes eksponering for støj under arbejdet. Hvis dette er tilfældet:a) skal lægen eller en anden kvalificeret person underrette arbejdstageren om det resultat, der vedrører denne personligtb) skal arbejdsgivereni) revidere den risikovurdering, der er foretaget i henhold til artikel 4ii) revidere de foranstaltninger, der skal fjerne eller begrænse risikoen i henhold til artikel 5 og artikel 6iii) tage hensyn til rådene fra arbejdsmedicineren eller den tilsvarende sagkyndige eller en anden kvalificeret person eller den kompetente myndighed, når han gennemfører foranstaltninger til at fjerne eller begrænse risikoen i henhold til artikel 5 og 6, f.eks. ved at sætte arbejdstageren til andet arbejde, hvor der ikke er risiko for yderligere eksponering, ogiv) sørge for systematisk helbredskontrol og på ny kontrollere andre arbejdstageres helbredstilstand, hvis de har været udsat for samme eksponering.Artikel 11Dispensationer1. I undtagelsessituationer, hvor fuld og korrekt brug af personlige høreværn på grund af arbejdets art vil kunne indebære større risiko for sundhed eller sikkerhed, end hvis de ikke bruges, kan medlemsstaterne tillade dispensationer fra bestemmelserne i artikel 6, stk. 1, litra a) og b), og artikel 7.2. Medlemsstaterne giver de i stk. 1 omhandlede dispensationer efter høring af arbejdsmarkedets parter og i givet fald, af de kompetente sundhedsmyndigheder i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis. Sådanne dispensationer skal ledsages af vilkår, der under hensyntagen til de særlige omstændigheder sikrer, at den dermed forbundne risiko nedbringes til et minimum, og at der indføres skærpet helbredskontrol af de berørte arbejdstagere. Sådanne dispensationer tages op til fornyet overvejelse hvert fjerde år og ophæves, så snart årsagerne til indførelsen heraf bortfalder.3. Medlemsstaterne sender hvert fjerde år Kommissionen en liste over de i stk. 1 omhandlede dispensationer, idet de angiver de præcise årsager og omstændigheder, som har fået dem til at give disse dispensationer.Artikel 12Tekniske ændringerÆndringer af rent teknisk art vedtages efter forskriftsproceduren i artikel 13, stk. 2, og i overensstemmelse meda) vedtagelsen af direktiver om teknisk harmonisering og standardisering vedrørende produktudvikling, konstruktion, fremstilling eller indretning af arbejdsudstyr og/eller arbejdsstederb) den tekniske udvikling, ændringer i de mest relevante harmoniserede europæiske standarder eller specifikationer og nye resultater vedrørende støj.Artikel 13Udvalg1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nævnt i artikel 17 i direktiv 89/391/EØF.2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF jf. dennes artikel 8.Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.Artikel 14AdfærdskodeksI forbindelse med anvendelsen af dette direktiv udarbejder medlemsstaterne i samråd med arbejdsmarkedets parter, i overensstemmelse med national lovgivning og praksis, en adfærdskodeks med praktiske retningslinjer for at hjælpe arbejdstagere og arbejdsgivere i musik- og fritidssektorerne med at opfylde deres retlige forpligtelser således som fastsat i dette direktiv.Artikel 15OphævelseDirektiv 86/188/EØF ophæves med virkning fra den dato, der er angivet i artikel 17, stk. 1.DEL IVAFSLUTTENDE BESTEMMELSERArtikel 16RapporterMedlemsstaterne forelægger hvert femte år Kommissionen en rapport om den praktiske gennemførelse af dette direktiv med anførelse af de synspunkter, som er blevet fremført af arbejdsmarkedets parter. Den skal indeholde en beskrivelse af bedste praksis med hensyn til at forebygge sundhedsskadelig støj og andre måder at tilrettelægge arbejdet på samt af, hvad medlemsstaterne har gjort for at formidle kendskabet til denne bedste praksis.På grundlag af disse rapporter foretager Kommissionen en samlet evaluering af gennemførelsen af direktivet, herunder også på baggrund af forskning og videnskabelige oplysninger og under hensyn til blandt andet direktivets konsekvenser for musik- og underholdningsbrancherne. Kommissionen giver Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen underretning herom og fremlægger om nødvendigt forslag til ændringer.Artikel 17Gennemførelse1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 15. februar 2006. De underretter straks Kommissionen herom.Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.2. For at tage hensyn til særlige forhold kan medlemsstaterne om nødvendigt få en yderligere frist på fem år fra den 15. februar 2006, dvs. i alt otte år, til at iværksætte bestemmelserne i artikel 7 for så vidt angår besætningen om bord på søgående skibe.For at muliggøre udarbejdelse af en adfærdskodeks med praktiske retningslinjer for gennemførelsen af bestemmelserne i dette direktiv råder medlemsstaterne over en maksimal overgangsperiode på to år fra den 15. februar 2006, dvs. i alt fem år fra direktivets ikrafttrædelsesdato til at efterkomme dette direktiv med hensyn til musik- og underholdningsbrancherne, forudsat, at de beskyttelsesniveauer, som allerede er opnået i individuelle medlemsstater for personalet i disse brancher, opretholdes i denne periode.3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de allerede har udstedt eller udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 18IkrafttrædelseDette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.Artikel 19AdressaterDette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 6. februar 2003.På Europa-Parlamentets vegneP. CoxFormandPå Rådets vegneG. EfthymiouFormand(1) EFT C 77 af 18.3.1993, s. 12 og EFT C 230 af 19.8.1994, s. 3.(2) EFT C 249 af 13.9.1993, s. 28.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 20.4.1994 (EFT C 128 af 9.5.1994, s. 146), bekræftet den 16.9.1999 (EFT C 54 af 25.2.2000, s. 75), Rådets fælles holdning af 29.10.2001 (EFT C 45 E af 19.2.2002, s. 41) og Europa-Parlamentets afgørelse af 13.3.2002 (endnu ikke offentliggjort i EUT).(4) EFT L 137 af 24.5.1986, s. 28. Ændret ved direktiv 98/24/EF (EFT L 131 af 5.5.1998, s. 11).(5) EFT C 28 af 3.2.1988, s. 3.(6) EFT C 28 af 3.2.1988, s. 1.(7) EFT C 260 af 15.10.1990, s. 167.(8) EFT L 177 af 6.7.2002, s. 13.(9) EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.(10) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.(11) 140 dB© i relation til 20 μPa.(12) 137 dB© i relation til 20 μPa.(13) 135 dB© i relation til 20 μPa.(14) EFT L 393 af 30.12.1989, s. 18.


Avis juridique important

|

31980L0217

Rådets direktiv 80/217/EØF af 22. januar 1980 om fællesskabsforanstaltninger til kontrol med klassisk svinepest

EF-Tidende nr. L 047 af 21/02/1980 s. 0011 - 0023 den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 27 s. 0247  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 17 s. 0123  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 17 s. 0123  den finske specialudgave: kapitel 3 bind 11 s. 0213  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 11 s. 0213

++++  RAADETS DIREKTIV  af 22 . januar 1980  om faellesskabsforanstaltninger til kontrol med klassisk svinepest   ( 80/217/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 43 og 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  En af Faellesskabets opgaver paa det veterinaere omraade er at forbedre bestandenes sundhedsstilstand for dermed at sikre en bedre rentabilitet inden for produktionen ;  en indsats paa dette omraade skal endvidere medvirke til at fjerne de hindringer , der endnu findes mellem medlemsstaterne med hensyn til handel med levende dyr og fersk koed , og som skyldes forskelle i sundhedstilstanden ;  klassisk svinepest kan straks fra udbruddet antage karakter af en epizooti , der medfoerer en saa stor doedelighed og saa store forstyrrelser , at den kan forringe den samlede svineproduktions rentabilitet ;  saa snart der opstaar mistanke om et sygdomsudbrud , boer der traeffes forholdsregler , saaledes at der kan indledes en oejeblikkelig og effektiv bekaempelse , saa snart mistanken er bekraeftet ;  det maa straks efter udbruddet hindres , at sygdommen breder sig , hvilket maa ske gennem noeje kontrol med transport eller flytning af dyr , anvendelse af produkter , der kan vaere smittebaerende , samt ved vaccination ;  der boer ske en harmonisering af metoderne til diagnosticering af sygdommen i alle dens former under ansvarlige laboratoriers ledelse , samt af fremstillingen af vaccine ;  foranstaltninger til faelles kontrol med klassisk svinepest danner grundlaget for opretholdelse af et ensartet sundhedsniveau , og der boer derfor fastlaegges en procedure for et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  I dette direktiv fastsaettes faellesskabsforanstaltninger til kontrol med klassisk svinepest .  Artikel 2  I dette direktiv forstaas ved :  a ) bedrift : en landbrugsbedrift eller anden virksomhed , der er beliggende paa en medlemsstats omraade , og hvor der holdes eller opdraettes svin ;  b ) avlssvin : svin , der er bestemt til anvendelse eller som allerede anvendes til reproduktion med henblik paa avl ;  c ) fedesvin : svin , der skal opfedes med henblik paa koedproduktion og derefter slagtes ;  d ) slagtesvin : svin , der uden unoedig forsinkelse skal foeres til slagtning paa et slagteri ;  e ) svinepestmistaenkte svin : svin , der udviser kliniske symptomer , post mortem-laesioner eller reaktioner paa laboratorieproever udfoert i overensstemmelse med artikel 11 , som viser , at der muligvis er tale om svinepest ;  f ) svinepestangrebne svin : svin   - hos hvilke der officielt er konstateret kliniske symptomer paa eller post mortem-laesioner af svinepest , eller   - hos hvilke denne sygdom er officielt konstateret efter en laboratorieundersoegelse udfoert i overensstemmelse med artikel 11 ;  g ) embedsdyrlaege : dyrlaege , der er udpeget af medlemsstatens kompetente centrale myndighed ;  h ) koekkenaffald : affald fra koekkener , restaurationer eller koedindustrien .  Artikel 3  Medlemsstaterne paaser , at mistanke om eller tilstedevaerelse af svinepest straks anmeldes til den kompetente myndighed .  Artikel 4  1 . Naar der paa en bedrift findes et eller flere svin , der mistaenkes for svinepest , paaser medlemsstaterne , at embedsdyrlaegen straks ivaerksaetter officielle undersoegelser for at bekraefte eller afkraefte tildstedevaerelsen af denne sygdom .  Saa snart mistanken er anmeldt , foranlediger den kompetente myndighed , at bedriften saettes under myndighedernes tilsyn , og navnlig at   - der foretages en optaelling af alle kategorier af svin paa bedriften , og at der for hver af disse kategorier angives antallet af svin , der allerede er doede , eller som mistaenkes for at vaere angrebet ; optaellingen skal ajourfoeres for at tage hensyn til svin , der er foedt , og svin , der er doede , i den periode , hvor der foreligger mistanke ; resultaterne af denne optaelling skal paa forlangende fremlaegges og kan kontrolleres ved hvert besoeg ;   - alle bedriftens svin holdes i deres stalde eller lukkes inde andetsteds , hvor de kan isoleres ;   - det forbydes at foere svin til og fra bedriften .  Den kompetente myndighed kan om noedvendigt foranledige , at  i ) forbudet mod at foere svin fra bedriften udvides til ogsaa at omfatte andre dyrearter ;  ii ) det , dersom sygdommen ikke er blevet bekraeftet inden 15 dage , tillades fra bedriften at foere dyr , der er bestemt til omgaaende slagtning under myndighedernes kontrol , for saa vidt koedet fra disse dyr ikke forhandles inden for Faellesskabet som fersk koed ;   - afsendelse af svinekoed fra bedriften forbydes , medmindre der foreligger tilladelse fra den kompetente myndighed ;   - afsendelse af doede svin fra bedriften forbydes , medmindre der foreligger tilladelse fra den kompetente myndighed ;   - afsendelse fra bedriften af foder , redskaber , andre genstande og affald , der kan viderefoere epizootien , forbydes , medmindre der foreligger tilladelse fra den kompetente myndighed ;   - personer kun faar adgang til eller fra bedriften efter tilladelse fra den kompetente myndighed ;   - koeretoejer kun faar adgang til eller fra bedriften efter tilladelse fra den kompetente myndighed ;   - der anvendes passende desinfektionsmidler ved adgang til og fra svinestaldene og bedriften ;   - der gennemfoeres en epizootisk undersoegelse i overensstemmelse med artikel 7 og 8 .  2 . De i stk . 1 omhandlede foranstaltninger ophaeves foerst , naar mistanken om svinepest er officielt afkraeftet .  Artikel 5  1 . Naar der officielt er konstateret svinepest , paaser medlemsstaterne , at den kompetente myndighed ud over de foranstaltninger , der er anfoert i artikel 4 , stk . 1 , foranlediger at   - alle bedriftens svin straks slaas ned under offentlig kontrol og paa en saadan maade , at enhver risiko for spredning af svinepestvirus undgaas saavel under transporten som under nedslagningen ;   - disse svin efter nedslagningen destrueres under offentlig kontrol paa en saadan maade , at enhver risiko for spredning af svinepestvirus undgaas ;   - koed af svin , der er slagtet i perioden mellem den formodede smitte af bedriften og gennemfoerelsen af de offentlige foranstaltninger , i videst muligt omfang opspores og destrueres under offentlig kontrol paa en saadan maade , at enhver risiko for spredning af svinepestvirus undgaas ;   - kroppe af svin , der er doede paa bedriften , destrueres under offentlig kontrol paa en saadan maade , at enhver risiko for spredning af svinepestvirus undgaas ;   - alt materiale eller affald , som kan vaere smittet , saasom foder , underkastes en behandling , hvorved eventuel svinepestvirus uskadeliggoeres ; denne behandling skal udfoeres i overensstemmelse med embedsdyrlaegens instrukser ;   - svinestaldene samt de koeretoejer , der har vaeret anvendt til transport af svinene , og alt materiel , der kan formodes at vaere inficeret , efter svinenes fjernelse renses og desinficeres i overensstemmelse med artikel 10 ;   - genindsaettelse af svin paa bedriften tidligst finder sted 15 dage efter gennemfoerelsen af rensning og desinfektion i overensstemmelse med artikel 10 ;   - der udfoeres en epizootisk undersoegelse i overensstemmelse med artikel 7 og 8 .  2 . Medlemsstaterne kan uanset stk . 1 , foerste og andet led , tillade , at ikke smittede og ikke mistaenkte svin fra den paagaeldende bedrift under permanent veterinaer kontrol transporteres direkte til saerlige virksomheder , paa betingelse af :   - at disse dyr straks slagtes ,   - at koedet fra de paagaeldende dyr underkastes en varmebehandling , der sikrer uskadeliggoerelse af svinepestvirus , og at der traeffes de noedvendige forholdsregler for at undgaa fornyet smitte af de saaledes fremstillede produkter , der dog ikke maa anvendes i handelen inden for Faellesskabet .  Artikel 6  1 . For saa vidt angaar bedrifter , der bestaar af to eller flere adskilte produktionsenheder , kan den kompetente myndighed , af hensyn til at fuldfoere opfedningen af svinene , fravige bestemmelserne i artikel 5 , foerste og andet led , for saa vidt angaar smittede svineproduktionsenheder tilhoerende en inficeret bedrift , dersom der foreligger en bekraeftelse fra embedsdyrlaegen om , at denne produktionsenheds struktur og stoerrelse samt den virksomhed , der foregaar her , er af en saadan art , at produktionsenheden med hensyn til opstaldning , pasning og fodring er klart adskilt fra de oevrige , saaledes at virus ikke kan sprede sig fra én produktionsenhed til en anden .  2 . I tilfaelde af anvendelse af stk . 1 , fastsaetter medlemsstaterne de naermere bestemmelser for gennemfoerelsen heraf , under hensyn til de veterinaerpolitimaessige garantier , der er givet .  Medlemsstater , som anvender stk . 1 , underretter Kommissionen herom .  3 . Der kan i henhold til fremgangsmaaden i artikel 16 traeffes afgoerelse om aendring af disse foranstaltninger med henblik paa at sikre , at de samordnes med de af medlemsstaterne trufne foranstaltninger .  Artikel 7  Den epizootiske undersoegelse omfatter :   - hele den periode , i hvilken svinepesten kan have vaeret til stede paa bedriften , inden den blev anmeldt ,   - den mulige oprindelse af svinepest paa bedriften og angivelse af andre bedrifter , hvor der befinder sig svin , som kan vaere blevet inficeret fra samme kilde ,   - faerdsel eller transport af personer , koeretoejer , svin , svinekroppe , koed eller materialer , som kan have befordret virus fra og til bedriften .  Artikel 8  1 . a ) De bedrifter , hvorfra svinepesten ifoelge embedsdyrlaegens konstatering eller skoen paa grundlag af bekraeftede oplysninger har kunnet overfoeres til den i artikel 4 naevnte bedrift som foelge af faerdsel eller transport af personer , svin , koeretoejer eller paa anden maade , og de bedrifter , hvortil sygdommen ifoelge embedsdyrlaegens konstatering eller skoen paa grundlag af bekraeftede oplysninger har kunnet overfoeres paa tilsvarende maade fra den i artikel 4 naevnte bedrift , saettes under myndighedernes tilsyn i overensstemmelse med litra c ) ; dette tilsyn ophaeves foerst , naar mistanken om svinepest i den i artikel 4 naevnte bedrift er officielt afkraeftet .  b ) De bedrifter , hvorfra svinepesten ifoelge embedsdyrlaegens konstatering eller skoen paa grundlag af bekraeftede oplysninger har kunnet overfoeres til den i artikel 5 naevnte bedrift som foelge af faerdsel eller transport af personer , svin , koeretoejer eller paa anden maade , saettes under myndighedernes tilsyn i overensstemmelse med litra c ) .  De bedrifter , hvortil svinepesten ifoelge embedsdyrlaegens konstatering eller skoen paa grundlag af bekraeftede oplysninger har kunnet overfoeres fra den i artikel 5 naevnte bedrift som foelge af faerdsel eller transport af personer , svin , koeretoejer eller paa anden maade , underkastes bestemmelserne i artikel 4 .  c ) Myndighedernes tilsyn har til formaal straks at afsloere enhver mistanke om svinepest , at foretage en optaelling og en kontrol med svinenes transport eller flytning samt eventuelt at ivaerksaette alle eller en del af de i artikel 4 , stk . 1 , fastsatte foranstaltninger .  2 . Naar en bedrift er underkastet bestemmelserne i stk . 1 , litra a ) , og stk . 1 , litra b ) , foerste led , kan den kompetente myndighed tillade , at der udtages svin fra bedriften bortset fra dem , der har givet anledning til ivaerksaettelsen af disse foranstaltninger , til direkte transport til et slagteri under offentlig kontrol med henblik paa omgaaende slagtning .  Foer den paagaeldende tilladelse gives , skal embedsdyrlaegen have foretaget en undersoegelse af svinebesaetningen , hvoraf det fremgaar , at der ikke paa bedriften findes svinepestmistaenkte svin .  3 . Naar den kompetente myndighed finder , at forholdene tillader det , kan den begraense de i stk . 1 , litra a ) , og stk . 1 , litra b ) , foerste led , fastsatte foranstaltninger til en del af bedriften og til de svin , som befandt sig i denne del , saafremt svineflokkene har vaeret opstaldet , passet og fodret fuldstaendig adskilt .  Artikel 9  1 . Saa snart diagnosen svinepest officielt er bekraeftet , paaser medlemsstaterne , at den kompetente myndighed opretter en spaerrezone med en radius paa mindst 2 km rundt om den inficerede bedrift .  2 . a ) Foelgende foranstaltninger finder anvendelse i spaerrezonen :   - det er forbudt at lade svin transportere eller faerdes paa offentlig eller privat vej ; dog er transittransport tilladt ;   - svinene maa kun fjernes fra den bedrift , hvor de befinder sig , for at blive transporteret direkte til et slagteri under offentlig kontrol med henblik paa omgaaende slagtning ; en saadan transport kan kun tillades af den kompetente myndighed efter en undersoegelse udfoert af embedsdyrlaegen paa alle bedriftens svin , og hvoraf det fremgaar , at der ikke er svinepestmistaenkte svin tilstede ;   - bedaekning ved " omrejsende " orner er forbudt ;   - markeder , udstillinger eller andre samlinger af svin , samt handlendes afhentning eller levering af svin er forbudt .  b ) Foranstaltningerne i spaerrezonen opretholdes mindst 15 dage efter fjernelsen af alle svinene fra den bedrift eller fra den i artikel 6 , stk . 1 , omhandlede produktionsenhed , hvor de svinepestangrebne svin har befundet sig , samt efter rensning og desinficering af denne i overensstemmelse med artikel 10 .  3 . Saafremt de i stk . 2 , litra a ) , fastsatte forbud opretholdes i mere end de fastsatte 15 dage , fordi der optraeder nye sygdomstilfaelde , og dette skaber problemer med hensyn til opstaldning af svinene , kan den kompetente myndighed af hensyn til dyrene paa ejerens begrundede anmodning tillade udtagning af fedesvin fra en bedrift i spaerrezonen , saafremt :  a ) embedsdyrlaegen har konstateret , at sagen faktisk forholder sig som anfoert ,  b ) svinene er blevet undersoegt og konstateret i god sundhedstilstand , og de transporteres direkte til modtagerbedriften uden at komme i kontakt med andre dyr , ved hjaelp af transportmidler , der renses og desinficeres foer og efter anvendelsen ,  c ) modtagerbedriften ligger i spaerrezonen , eller hoejst 20 km fra denne , og har passende opstaldningsfaciliteter ,  d ) modtagerbedriften straks efter svinenes ankomst saettes under myndighedernes tilsyn for omgaaende at afsloere enhver mistanke om svinepest , at foretage optaelling af dyrene og kontrol med transport eller flytning af disse .  Den kompetente myndighed kan ligeledes , paa de i litra a ) og b ) , anfoerte vilkaar , tillade transport af avlssvin mellem to bedrifter , der er beliggende inden for spaerrezonen .  Det under litra d ) omhandlede officielle tilsyn opretholdes lige saa laenge som tilsynet i spaerrezonen , hvor den bedrift , svinene er blevet afsendt fra er beliggende , opretholdes i overensstemmelse med stk . 2 , litra b ) .  Artikel 10  Medlemsstaterne paaser , at   - de desinficerende midler , der skal anvendes , samt koncentrationer af disse godkendes officielt af den kompetente myndighed ;   - rensningen og desinfektionen sker under offentlig kontrol , i overensstemmelse med embedsdyrlaegens instrukser .  Artikel 11  1 . Medlemsstaterne paaser , at   - proeveudtagning og laboratorieundersoegelser til paavisning af klassisk svinepest foretages i overensstemmelse med bilag I . Bestemmelserne i dette bilag kan suppleres eller aendres efter fremgangsmaaden i artikel 16 ;   - samordning af standarder og diagnosticeringsmetoder i den enkelte medlemsstat varetages af et nationalt laboratorium i overensstemmelse med bilag II ;   - forbindelsen mellem de i stk . 2 omhandlede nationale laboratorier varetages af et laboratorium , der er udpeget af Faellesskabet .  2 . Raadet udpeger paa forslag af Kommissionen det i stk . 1 , tredje led , omhandlede laboratorium og traeffer inden datoen for gennemfoerelsen af dette direktiv afgoerelse om laboratoriets befoejelser og betingelserne for dets virke .  Artikel 12  1 . Uden at dette beroerer allerede eksisterende faellesskabsbestemmelser herom , underretter medlemsstaterne efter retningslinjerne i bilag III Kommissionen og de oevrige medlemsstater om sygdommens epizootiologi og udvikling .  2 . Bilag III kan suppleres eller aendres efter fremgangsmaaden i artikel 16 .  Artikel 13  Medlemsstaterne paaser , at   - svin skal kunne identificeres , naar de fjernes fra den bedrift , hvor de befinder sig , saaledes at det hurtigt kan fastslaas , fra hvilken bedrift de stammer eller kommer fra og transporteres fra , idet den kompetente myndighed dog - for saa vidt angaar visse kategorier af svin og under visse omstaendigheder under hensyn til de sundhedsmaessige forhold - kan tillade andre metoder til hurtigt at finde frem til den bedrift , hvor dyrene stammer eller kommer fra og transporteres fra ; de naermere bestemmelser vedroerende identifikation af dyrene eller bestemmelse af , hvilken bedrift dyrene stammer fra , fastsaettes af de kompetente myndigheder ;   - enhver , der beskaeftiger sig med transport eller handel med svin , skal kunne give den kompetente myndighed oplysninger vedroerende transport eller flytning af de svin , som vedkommende har transporteret eller solgt , og foere bevis for disse oplysninger ; den samme forpligtelse paahviler enhver , der holder svin , for saa vidt angaar deres ankomst til og fjernelse fra hans bedrift .  Artikel 14  Medlemsstaterne paaser ,  a ) generelt   - at serumbehandling forbydes ,   - at forskrifterne for pestvacciner , der fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 16 , overholdes ,   - at pestvacciner , der indfoeres til en medlemsstat fra tredjelande , opfylder samme betingelser som dem , der fremstilles i medlemsstaterne , og godkendes og kontrolleres af den centrale kompetente myndighed i den importerende medlemsstat ;  b ) naar der konstateres svinepest paa en bedrift eller en produktionsenhed ,  i ) at foranstaltningerne til bekaempelse af sygdommen kan suppleres med vaccination af svin paa de oevrige produktionsenheder eller bedrifter , der trues af smitte , inden for et omraade , som den kompetente myndighed afgraenser ,  Naar alle kategorier af svin vaccineres i overensstemmelse med foerste afsnit , maa avledygtige soeer , der er blevet vaccineret ved denne lejlighed , kun forlade vaccinationsomraadet for at bliver foert til slagtning paa et slagteri ; denne bestemmelse beroerer ikke nationale bestemmelser vedroerende forebyggende vaccination af svin mod svinepest i hele landet eller en del heraf ;  ii ) at de vaccinerede svin maerkes permanent i overensstemmelse med den kompetente myndigheds instrukser .  Artikel 15  Medlemsstaterne paaser , at  1 . anvendelse til svinefoder af koekkenaffald fra internationale transportmidler saasom skibe , koeretoejer og luftfartoejer forbydes , idet koekkenaffald skal indsamles og destrueres under offentlig kontrol ;  2 . koekkenaffald beregnet til svinefoder underkastes en varmebehandling for at sikre , at svinepestvirus uskadeliggoeres ; efter denne behandling maa det kun bruges som foder til fedesvin , og det under forudsaetning af , at svin , som opfedes paa en bedrift , der anvender saadant affald , kun kan fjernes fra bedriften for at blive slagtet ;  den nationale myndighed kan dog tillade , at de oevrige kategorier af svin ligeledes fodres med koekkenaffald , under forudsaetning af , at samtlige svin paa bedriften kun kan fjernes fra denne for at blive foert til slagtning ;  3 . indsamling af koekkenaffald , transport og behandling heraf med henblik paa svinefoder kraever en officiel tilladelse ;  transport af koekkenaffald skal ske i vogne eller beholdere , der er indrettet saaledes , at indholdet ikke kan loebe ud eller falde ud af koeretoejet under transporten ;  koeretoejer og beholdere , som har vaeret brugt til transport af koekkenaffald , skal efter hver anvendelse renses og desinficeres i overensstemmelse med den kompetente myndigheds instrukser ;  4 . den i stk . 3 omhandlede tilladelse til at behandle koekkenaffald gives paa foelgende betingelser :   - bedriften skal vaere saaledes indrettet , at der er en fuldstaendig adskillelse mellem det ubehandlede koekkenaffald og det behandlede koekkenaffald ,   - lagerlokalerne for ubehandlet koekkenaffald og de lokaler , hvor behandlingen finder sted , skal vaere lette at rense og desinficere ;  5 . koekkenaffald indsamlet i overensstemmelse med stk . 3 maa kun anvendes paa den bedrift , hvor det er blevet varmebehandlet ;  tilladelse til behandling af koekkenaffald kan af medlemsstaterne gives til saerligt udstyrede virksomheder , hvorpaa der ikke findes dyr , og som er underkastet offentlig kontrol . I saa fald kan varmebehandlet koekkenaffald uanset stk . 2 ligeledes anvendes til foder for andre svin end fedesvin under forudsaetning af , at distributionen og anvendelsen af det kontrolleres , saaledes at enhver risiko for spredning af svinepestvirus undgaas ;  6 . den i stk . 3 naevnte tilladelse kraeves ikke for bedrifter , som anvender eget koekkenaffald til egne svin , forudsat at dette koekkenaffald varmebehandles saaledes , at svinepestvirus oedelaegges .  Artikel 16  1 . Naar der henvises til den i denne artikel fastsatte fremgangsmaade , indbringer formanden for Den staaende . Veterinaerkomité , der blev oprettet ved Raadets afgoerelse af 15 . oktober 1968 , i det foelgende benaevnt " komiteen " , straks sagen for denne enten paa eget initiativ eller efter begaering fra en medlemsstat .  2 . I komiteen tildeles medlemsstaternes stemmer den vaegt , der er fastsat i traktatens artikel 148 , stk . 2 . Formanden deltager ikke i afstemningen .  3 . Kommissionens repraesentant forelaegger et udkast til de foranstaltninger , der skal traeffes . Komiteen afgiver udtalelse om disse foranstaltninger inden for en frist , som formanden kan fastsaette under hensyn til , hvor meget de forelagte spoergsmaal haster . Komiteen udtaler sig med et flertal paa 41 stemmer .  4 . Kommissionen vedtager foranstaltningerne og gennemfoerer dem straks , hvis de er i overensstemmelse med komiteens udtalelse . Er de ikke i overensstemmelse med komiteens udtalelse , eller foreligger der ikke nogen udtalelse , forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til , hvilke foranstaltninger der skal traeffes . Raadet vedtager foranstaltningerne med kvalificeret flertal .  Hvis Raadet ikke har vedtaget foranstaltninger senest tre maaneder efter den dato , hvor sagen blev forelagt det , vedtager Kommissionen de foreslaaede foranstaltninger og gennemfoerer dem straks , medmindre Raadet med simpelt flertal har modsat sig disse foranstaltninger .  Artikel 17  Artikel 16 anvendes til den 21 . juni 1981 .  Artikel 18  Paa grundlag af en rapport om den erfaring , der er indvundet ved kontrollen med svinepest , ledsaget af eventuelle aendringsforslag , foretager Raadet inden to aar efter dette direktivs ivaerksaettelse en fornyet behandling af kravene heri .  Artikel 19  Medlemsstaterne saetter de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv paa en dato , der fastsaettes af Raadet med enstemmighed paa forslag af Kommissionen inden den 1 . juli 1980 .  Artikel 20  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 22 . januar 1980 .  Paa Raadets vegne  G . MARCORA  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 127 af 21 . 5 . 1979 , s . 90 .  ( 2 ) EFT nr . C 227 af 10 . 9 . 1979 , s . 19 .  BILAG I  METODER OG DIAGNOSTICERING TIL BEKRAEFTELSE AF SVINEPEST  For diagnosticering fastsaettes foelgende minimumsretningslinjer , -normer og -kriterier . Svinepestlaboratorierne i de enkelte lande bestemmer , hvilke materialer og metoder der skal anvendes ved diagnosticering af svinepest .  A . INDSAMLING AF MATERIALE TIL DIAGNOSTICERING  1 . Til isolation af virus og paavisning af antigen er kirtelvaev af betydning . Endvidere indsamles proever af nyrer , milt og ileum samt lymfeknuder fra overkaebe og mesenterium . Vaevsproeverne anbringes hver for sig i plastposer , der forsynes med maerke . Proeverne transporteres og opbevares i laekkefri beholdere . De maa ikke nedfryses , men skal holdes paa koeleskabstemperatur , og undersoegelsen foretages hurtigst muligt .  2 . a ) Blodproever bestemt til isolation af virus indsamles fortrinsvis fra svin med feber eller andre sygdomssymptomer . Til dette formaal anvendes ikke-cytotoksiske , sterile reagensglas , proeverne opbevares koldt - fortrinsvis ved koeleskabstemperatur - og laboratorieundersoegelsen foretages hurtigst muligt .  b ) Til isolation af virus fra leukocytter kan der indsamles blodproever fra sygdomsmistaenkte svin . Blodets koagulering forhindres fortrinsvis ved tilsaetning af EDTA ( 1 ) . Proeverne opbevares koldt ved koeleskabstemperatur og indsendes til laboratorieundersoegelse inden 2 dage .  3 . Blodproever til paavisning af antistof som stoette for diagnosticering af kliniske udbrud og til tilsynsformaal tages fra dyr , der er blevet sygdomsfri , og fra soeer , der har vaeret i beroering med inficerede eller sygdomsmistaenkte dyr . Paa de sygdomsmistaenkte bedrifter udtages proever af alle dyr , der er sygdomsmistaenkte , eller som har vaeret i beroering med mistaenkte eller inficerede dyr , hoejst 20 dyr , samt af 25 % af de resterende dyr . For at give den stoerst mulige sikkerhed for paavisning af antistof , der er foraarsaget af svinepestvirus , indsamles proever fra alle bedriftens afsnit paa dette tidspunkt . Serologisk diagnosticering maa ikke forsoeges , hvor der er foretaget officiel vaccination .  B . LABORATORIEDIAGNOSTICERING AF SVINEPEST  Det principielle grundlag for laboratoriediagnosticering af svinepest er paavisning af virusantigen i organvaev , som beskrevet under punkt 1 .  I tilfaelde af negative eller usikre resultater , skal de samme proever undersoeges igen . Supplerende proever udtages om muligt fra de samme dyr .  Isolation af virus er paakraevet i tilfaelde af usikre eller negative resultater med materiale enten fra dyr , der har givet anledning til mistanke om svinepest , eller fra bedrifter , der har haft beroering med svinepesttilfaelde . Naar det under disse omstaendigheder ikke er lykkedes at paavise virusantigen eller isolere virus , foretages proever til paavisning af neutraliserende antistof paa blodproever fra dyr , der er erklaeret sygdomsfri efter mistanke om infektion og fra dyr , som har vaeret i beroering med sygdommen .  Diagnostiske materialer , metoder og kriterier foreskrives af det nationale svinepestlaboratorium i de enkelte medlemsstater .  1 . Paavisning af virusantigen  Til paavisning af virusantigen i organvaev anvendes den direkte immunofluorescensteknik paa tynde kryostatpraeparater ( indtil 5 mikron ) fra kirtler og vaev fra andre organer som angivet i punkt A 1 . For anvendelsen af den direkte immunofluorescensproeve gaelder foelgende krav :  a ) Hyperimmunserum produceres fra svin , der er fri for infektioner eller antistof , som kan paavirke reaktionens specificitet eller kvalitet .  b ) Fluoresceinkonjugeret immunoglobulin , der er fremstillet af svinepesthyperimmun svineserum som angivet under litra a ) , skal have en mindste arbejdstiter paa 1 : 20 bestemt i cellekulturer inficeret med svinepest og bekraeftet ved kontrolproever paa vaevspraeparater . Konjugatets arbejdsfortynding skal give den stoerst mulige glans og den mindst mulige baggrundsfarvning .  c ) Alle proever , der viser specifik cytoplasmatisk fluorescens , skal betragtes som positive med hensyn til svinepest . I tvivlstilfaelde boer resultatet bekraeftes ved isolation af virus i cellekulturer .  d ) Hvis man har mistanke om , at den fremkomne fluorescens skyldes virus , der stammer fra vaccination , skal bedriften fortsat betragtes som sygdomsmistaenkt , indtil den kompetente myndighed traeffer anden beslutning .  2 . Isolation og identifikation af virus i cellekulturer  a ) Isolation af virus fra vaevsproeven foretages paa ( PK 15)-modtagelige cellekulturer eller tilsvarende modtagelige cellelinjer . Cellekulturer dyrket paa daekglas tilfoeres en passende opslemning af vaev fra det mistaenkte dyr begyndende med en 10 % opslemning ; kulturerne farves og undersoeges for specifik cytoplasmatisk fluorescens med intervaller paa fra 24 til 72 timer regnet fra podningstidspunktet .  b ) Isolation af virus fra blodproever , der er indsamlet og behandlet som angivet i punkt A 2 b ) udfoeres efter podning af modtagelige cellekulturer efter den under punkt A 2 b ) beskrevne fremgangsmaade . Disse kulturer opslemmes efter " buffy coatmetoden " til en genfortynding , der svarer til den orpindelige blodmaengde . For serumproevers vedkommende skal cellekulturopslemningen ikke vaere mere end 20 % af den serum , der skal proeves .  C . PAAVISNING AF ANTISTOF , DER ER FREMKALDT AF SVINEPESTVIRUS , I BLODPROEVER  Paavisning af neutraliserende antistof i blodproever foretages som stoette for diagnosticeringen af svinepest paa bedrifter med svin , der viser kliniske symptomer paa sygdommen eller menes at have vaeret i beroering med inficerede svin . Den kan tillige foretages af kontrolhensyn eller for at undersoege besaetninger med ukendt sundhedsmaessig status .  Med henblik herpaa underkastes blodproeverne en godkendt proeve .  Foelgende proever , der er baseret paa den direkte immunofluorescensteknik , er godkendt til anvendelse og skal gennemfoeres i forbindelse med den behoerige positive og negative serumkontrol .  1 . Plaque-reduktionsproeven ( Plaque Reduction Test  ( PRT ) )  Proeven er baseret paa metoden med taelling af mikroplaques . Tre forskellige serumfortyndinger begyndende ved 1 : 20 proeves mod samme kvantum virusopslemning med et indhold paa 300-1 000 plaquedannende enheder ( PFU ) fra en virulent svinepestvirusstamme , idet der anvendes mindst to enkeltlagskulturer pr . opslemning .  Resultaterne udtrykkes ved plaque-reduktionstiteren , der er den reciprokke vaerdi af den serumfortynding , der reducerer antallet af fluoreserende foci med 90 % sammenlignet med en fortynding paa 1 : 20 af den negative kontrolserum . Titerne bestemmes grafisk .  2 . Neutralisationsindeksproeven - Neutralisation Index Test ( NI )  Proeven er baseret paa metoden med taelling af mikroplaques . En virusoploesning titreres i cellekulturer sammen med et tilsvarende kvantum af en serumfortynding paa 1 : 20 . Der kraeves mindst to enkeltlagskulturer for hver log 10-fortynding af virusopslemningen .  Neutraliseringsstyrken udtrykkes som forskellen mellem den infektioese titer sammen med en fortynding paa 1 : 20 af en kendt negativ serum og titeren af samme virusopslemning sammen med den mistaenkte serum . Denne forskel kaldes neutralisationsindekset og udtrykkes logaritmisk .  3 . Virusneutralisations-immunofluorescensproeven ( Virus Neutralization and Immunofluorescense Test ( NIFT ) )  Denne proeve er baseret paa bestemmelse af 50 %-endepunktet . Kulturer podes med konstante virusmaengder efter inkubation med serum , og resultaterne baseres paa , at der ikke forekommer specifik cytoplasmatisk fluorescens .  Alle sera fortyndes 1 : 5 af hensyn til screening . Hvis fuld titrering er noedvendig , laves to forskellige serumfortyndinger begyndende med 1 : 5 . Hver fortynding blandes med samme kvantum virusopslemning med et indhold paa 100-200 infektioese doser ( TCID50 ) . Der anvendes mindst to kulturer paa hvert fortyndingstrin . Resultaterne af denne proeve udtrykkes som den reciprokke vaerdi af den fortynding , ved hvilken halvdelen af de podede cellekulturer viser tegn paa specifik fluorescens . Ligger endepunktet mellem to fortyndingstrin , foretages der interpolation .  D . BEDOEMMELSE AF RESULTATERNE AF LABORATORIEPROEVERNE  1 . Paavisning af virusantigen i organvaev eller isolering af virus fra vaevsproever i henhold til den i punkt B 1 og B 2 fastsatte teknik danner grundlag for bekraeftelse af sygdommens tilstedevaerelse , undtagen hvis reaktionen skyldes virus , der stammer fra vaccination i henhold til punkt B 1 d ) .  2 . Naar der er konstateret antistof , der reagerer med svinepestvirus , skal oprindelsesbesaetningen betragtes som mistaenkt .  a ) For at udelukke mistanke om svinepest efter paavisning af antistof anvendes den i afsnit E naevnte proeve til sondring mellem svinepestreagerende antistof , der eventuelt skyldes BVD-virus , og antistof fremkaldt af svinepesten selv . De oprindelige proever underkastes differentialproeven .  b ) Saafremt mistanken ikke kan udelukkes efter foerste differentialproeve , foretages der en ny proeve mindst 30 dage senere for at foelge en eventuel spredning af infektionen op . Paa den mistaenkte ejendom udtages proever af alle de foerste 20 dyr samt af 25 % af de resterende dyr .  3 . Fortolkning af serologiske resultater  a ) Plaque-reduktionsproeven ( PRT )  Har et svin en titer * 50 i forbindelse med kliniske eller epidemiologiske symptomer , som giver anledning til sygdomsmistanke , betragtes diagnosen som positiv .  Har et svin en titer * 50 uden kliniske eller epidemiologiske symptomer , foreligger der sygdomsmistanke , der boer efterfoelges af differentialdiagnosticering .  b ) Neutralisationsindex ( NI-Test )  Har et svin en titer * 1,0 i forbindelse med kliniske eller epidemiologiske symptomer , som giver anledning til sygdomsmistanke , betragtes diagnosen som positiv .  Har et svin en titer * 1,0 uden kliniske eller epidemiologiske symptomer , foreligger der sygdomsmistanke , der boer efterfoelges af differentialdiagnosticering .  c ) Virusneutralisations - og immunofluorescensproeven  ( NIFT )  Har et svin en titer * 5 i forbindelse med kliniske eller epidemiologiske symptomer , som giver anledning til sygdomsmistanke , betragtes diagnosen som positiv .  Har et svin en titer * 5 uden kliniske eller epidemiologiske symptomer , foreligger der sygdomsmistanke , der boer efterfoelges af differentialdiagnosticering .  E . DIFFERENTIALDIAGNOSE MELLEM SVINEPEST ( SP ) OG BOVIN VIRUSDIARRE ( BVD )  1 . Differentialdiagnoseproever for svinepest ( SP ) og bovin virusdiarré ( BVD ) er baseret paa parallelle endepunkttitreringer af sera med baade SP - og BVD-virusstammer efter fuldt ud sammenlignelige metoder .  De anvendte SP - og BVD-virusstammer skal vaere officielt godkendte . For at udelukke enhver mistanke om svinepest i tilfaelde af konstatering af antistof hos svin , skal blodproeverne undersoeges for neutraliserende antistof mod SP-virus og BVD-virus ved hjaelp af sammenlignende endepunkttitreringer .  2 . Resultaterne af de serologiske sammenlignende proever mellem svinepest og bovin virusdiarré fortolkes som foelger :  a ) Saafremt de sammenlignende proever viser :   - at mere end ét svin har antistof til SP uden antistof til BVD , eller   - at titrene mod SP-virus svarer til eller er hoejere end titrene mod BVD hos en stor del af svinene ,  er svinepest bekraeftet .  b ) Saafremt de sammenlignende proever viser , at nogle af titrene mod SP-virus svarer til eller er hoejere end titrene mod BVD-virus hos en del af svinene , foreligger der mistanke om svinepest , og differentieringen fortsaettes som foelger :   - svin , der viser neutraliserende titer mod SP-virus , som er hoejere end eller svarer til titeren mod BVD-virus , slagtes , og deres fostre og vaev , der anses for at have betydning , undersoeges for svinepestantigen eller -virus ;   - saafremt der konstateres svinepestantigen eller -virus , er svinepest bekraeftet ;   - saafremt den i andet led beskrevne undersoegelse ikke afsloerer forekomst af svinepestantigen eller -virus , betragtes bedriften som mistaenkt , indtil et nyt saet blodproever , der er indsamlet mindst 30 dage senere , har vaeret underkastet nye , sammenlignende proever ;   - saafremt disse senere sammenlignende proever viser , at alle dyr har betydeligt ( 4 gange eller mere ) hoejere titere mod BVD-virus end mod SP-virus , afkraeftes mistanken ;   - saafremt ét eller flere dyr viser en titer mod SP-virus , der svarer til eller er hoejere end dets titer mod BVD-virus , er svinepest bekraeftet .  c ) Saafremt BVD-titrene viser , at muligheden for svinepest ikke kan udelukkes , betragtes bedriften som mistaenkt , og der foretages nye proever mindst 30 dage efter .  ( 1 ) Ethylen-diamin-tetra-eddikesyre : Natriumsalt .  BILAG II  De nationale svinepestlaboratorier er foelgende :  Danmark : Statens veterinaere institut for Virusforskning , Lindholm  Italien : Istituto zooprofilattico sperimentale dell'Umbria e delle Marche , Perugia  Storbritannien : Central Veterinary Laboratory , Weybridge , Surrey , England  Nordirland : Veterinary Research Laboratory , Stormont , Belfast  Belgien : Institut national de Recherches vétérinaires , Groeselenberg 99 , Bruxelles B 1180  Frankrig : Laboratorie central de Recherches vétérinaires d'Alfort , rue Pierre Curie , 22 , 94700 Maisons Alfort  Luxembourg : Laboratoire bactériologique de Médecine vétérinaire de l'Etat , Avenue Gaston Diderich 54 , Luxembourg  Irland : Veterinary Research Laboratory , Abbotstown , Castleknock , Co . Dublin  Forbundsrepublikken Tyskland : Bundesforschungsanstalt fuer Viruskrankheiten der Tiere , Tuebingen  Nederlandene : Central Veterinary Institute , Lelystad .  Hver medlemsstats svinepestlaboratorier er ansvarlig for samordning af de diagnosticieringsnormer og -metoder , der er fastsat i hvert laboratorium for diagnosticering af svinepest i den paagaeldende medlemsstat . Med henblik herpaa :  a ) kan de levere de til diagnosticeringen noedvendige reaktionsstoffer til de diagnosticeringslaboratorier , der anmoder herom ,  b ) foerer de kontrol med kvaliteten af alle reaktionsstoffer , der anvendes i den paagaeldende medlemsstat ,  c ) lader de med mellemrum udfoere sammenlignende proever ,  d ) opbevarer de isolater af svinepestvirus fra udbrud i medlemsstaten .  BILAG III  Oplysninger om epizootien  1 . Inden 24 timer efter , at der er indloebet meddel * om , at der for foerste gang er udbrudt svinepest , sender den paagaeldende medlemsstat Kommissionen og de oevrige medlemsstater foelgende oplysninger :   - dato , hvor der er opstaaet mistanke om udbrud af svinepest ;   - dato , hvor svinepesten er konstateret , samt hvilke metoder der er anvendt ved konstateringen ;   - den ramte bedrifts beliggenhed , samt afstand til naermeste bedrifter med svin ;   - antal svin af hver kategori paa bedriften ;   - inden for hver kategori det antal svin , hos hvilke der er konstateret svinepest , samt sygdommens morbiditet .  2 . Oplysningerne under pkt . 1 foelges snarest muligt op af en redegoerelse , hvori foelgende punkter klarlaegges :   - dato for nedslagning og destruktion af bedriftens svin ; - saafremt der er sket anvendelse af undtagelsen i artikel 6 , antal nedslagne og destruerede svin , samt antallet af svin , hvis slagtning er udsat , og fristen for gennemfoerelse af denne slagtning ;   - andre oplysninger om sygdommens eventuelle oprindelse eller den faktiske oprindelse , i tilfaelde hvor denne har kunnet konstateres .  3 . Den beroerte medlemsstat giver inden for den fastsatte frist Kommissionen og de oevrige medlemsstater de under punkt 1 omhandlede oplysninger for hvert nyt udbrud af svinepest paa andre bedrifter . Dette gaelder indtil sygdommens generelle karakter fremgaar af antallet af ramte bedrifter samt sygdomsspredningen .