Avis juridique important

|

32001L0052

Kommissionens direktiv 2001/52/EF af 3. juli 2001 om ændring af direktiv 95/31/EF om specifikke renhedskriterier for sødestoffer til brug i levnedsmidler (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 190 af 12/07/2001 s. 0018 - 0020

Kommissionens direktiv 2001/52/EFaf 3. juli 2001om ændring af direktiv 95/31/EF om specifikke renhedskriterier for sødestoffer til brug i levnedsmidler(EØS-relevant tekst)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 89/107/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilsætningsstoffer, som må anvendes i levnedsmidler(1), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/34/EF(2), særlig artikel 3, stk. 3, litra a),efter høring af Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler, ogud fra følgende betragtninger:(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/35/EF om sødestoffer til brug i levnedsmidler(3), ændret ved direktiv 96/83/EF(4), indeholder en fortegnelse over de stoffer, der må anvendes som sødestoffer i levnedsmidler.(2) Kommissionens direktiv 95/31/EF om specifikke renhedskriterier for sødestoffer til brug i levnedsmidler(5), som senest ændret ved direktiv 2000/51/EF(6), fastsætter renhedskriterier for de sødestoffer, der er omhandlet i direktiv 94/35/EF.(3) Det er som følge af den tekniske udvikling nødvendigt at ændre de renhedskriterier, der i direktiv 95/31/EF er fastsat for Mannitol (E 421) og Acesulfam K (E 950).(4) Der skal tages hensyn til specifikationerne og analysemetoderne for sødestoffer, således som disse er fastsat i Codex Alimentarius af den fælles FAO/WHO-ekspertgruppe for tilsætningsstoffer til levnedsmidler (Joint FAO/WHO Expert Committee on Food Additives - JECFA).(5) Der er derfor nødvendigt at foretage en tilpasning af direktiv 95/31/EF.(6) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Levnedsmiddelkomité -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1I bilaget til direktiv 95/31/EF erstattes afsnittet om E 421 Mannitol og E 950 Acesulfam K med afsnittet i bilaget til dette direktiv.Artikel 2Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 2002. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 3Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 3. juli 2001.På Kommissionens vegneDavid ByrneMedlem af Kommissionen(1) EFT L 40 af 11.2.1989, s. 27.(2) EFT L 237 af 10.9.1994, s. 1.(3) EFT L 237 af 10.9.1994, s. 3.(4) EFT L 48 af 19.2.1997, s. 16.(5) EFT L 178 af 28.7.1995, s. 1.(6) EFT L 198 af 4.8.2000, s. 41.BILAG">TABELPOSITION>"


Avis juridique important

|

31993L0023

Rådets direktiv 93/23/EØF af 1. juni 1993 om statistiske undersøgelser af svineproduktionen

EF-Tidende nr. L 149 af 21/06/1993 s. 0001 - 0004 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 50 s. 0042  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 50 s. 0042

RAADETS DIREKTIV 93/23/EOEF af 1. juni 1993 om statistiske undersoegelser af svineproduktionen  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,  under henvisning til forslag fra Kommissionen(1) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2) , og ud fra foelgende betragtninger:  Raadets direktiv 76/630/EOEF af 20. juli 1976 om undersoegelser, som medlemsstaterne skal foretage vedroerende svineproduktionen(3) , er blevet aendret flere gange; i anledning af de nye aendringer, der skal foretages, boer disse bestemmelser af hensyn til  klarheden indarbejdes i en enkelt tekst;  medlemsstater, hvis nationale svinebestand kun udgoer en ringe procentdel af den samlede svinebestand i Faellesskabet, boer have mulighed for at begraense antallet af aarlige undersoegelser;  af hensyn til forvaltningen af den faelles landbrugspolitik, saerlig markedet for svinekoed, boer Kommissionen regelmaessigt have adgang til data om udviklingen i bestanden og i produktionen af svinekoed samt produktionsprognoser;  mens medlemsstaternes statistiske kontorer stadig boer have ansvaret for at indsamle og behandle data og tilrettelaegge undersoegelsen paa nationalt plan, boer Kommissionen varetage koordinering og harmonisering af statistiske oplysninger paa EF-plan og  fastlaegge de harmoniserede metodologier, der er noedvendige for at gennemfoere Faellesskabets politik;  for at lette gennemfoerelsen af dette direktiv er et taet samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen stadig paakraevet saerlig inden for rammerne af Den Staaende Landbrugsstatistiske Komité, der er nedsat ved afgoerelse 72/279/EOEF(4)  - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  AFDELING I UNDERSOEGELSER AF BESTANDEN  A. Paa nationalt plan Hyppighed - undersoegelsesomraade Artikel 1  1.  Medlemsstaterne foretager hvert aar med reference til en af de foerste dage i april, august og december statistiske undersoegelser af svinebestanden paa deres omraade.  2.  Medlemsstaterne kan efter anmodning bemyndiges til at foretage april- og augustundersoegelserne i udvalgte omraader, for saa vidt disse undersoegelser omfatter mindst 70 % af den nationale svinebestand.  Medlemsstater, hvis nationale svinebestand er paa under tre mio. dyr, kan efter anmodning bemyndiges til helt at undlade at foretage april- og augustundersoegelserne eller kan foretage dem i udvalgte regioner.  Medlemsstaterne kan efter anmodning bemyndiges til at anvende administrative kilder i stedet for statistiske undersoegelser i henhold til stk. 1.  3.  Kommissionen traeffer afgoerelse om de i stk. 2 naevnte anmodninger efter fremgangsmaaden i artikel 17.  Artikel 2  1.  Ved svin forstaas i dette direktiv tamdyr af arten sus.  2.  Ved de i artikel 1 omhandlede undersoegelser registreres alle svin i landbrugsbedrifter, saaledes som disse defineres efter fremgangsmaaden i artikel 17. De landbrugsbedrifter, der indgaar i undersoegelserne, udvaelges saaledes, at de tilsammen daekker  mindst 95 % af den i den seneste undersoegelse af landbrugsbedrifternes struktur opgjorte svinebestand i samtlige ovennaevnte bedrifter.  3.  Medlemsstaterne supplerer saa vidt muligt resultaterne af de i stk. 2 naevnte undersoegelser med et skoen over den del af svinebestanden, som ikke er blevet registreret ved disse undersoegelser.  Opdeling i kategorier Artikel 3  1.  Undersoegelserne i henhold til artikel 1 foretages saaledes, at svinebestanden mindst opdeles i foelgende kategorier:  A. Smaagrise med en levende vaegt paa under 20 kg.  B. Svin med en levende vaegt paa 20 kg og derover, men under 50 kg.  C. Fedesvin, herunder udsaetterorner og udsaettersoeer, med en levende vaegt paa:  a) 50 kg og derover, men under 80 kg b) 80 kg og derover, men under 110 kg c) 110 kg og derover.  D. Avlssvin med en levende vaegt paa 50 kg og derover:  a) orner b) bedaekkede soeer, heraf b 1) for foerste gang bedaekkede soeer c) andre soeer, heraf c 1) endnu ikke bedaekkede ungsoeer.  2.  De i stk. 1 naevnte kategorier kan aendres af Kommissionen efter fremgangsmaaden i artikel 17.  3.  Definitionen af kategorierne foretages af Kommissionen efter fremgangsmaaden i artikel 17.  Paalidelighed Artikel 4  1.  De i artikel 1 naevnte undersoegelser foretages som totalundersoegelser eller som repraesentative stikproeveundersoegelser.  2.  Stikproevefejlene i resultaterne af de i artikel 2, stk. 2, naevnte undersoegelser maa i hver medlemsstat ikke overstige 2 % (paalidelighedsmargin paa 68 %) af det samlede antal svin.  3.  Herudover traeffer medlemsstaterne med hensyn til stikproevegrundlagene og de i artikel 2, stk. 3, naevnte supplerende skoen de foranstaltninger, som de finder egnede til fortsat at sikre undersoegelsesresultaternes kvalitet.  Indberetningsfrist Artikel 5  1.  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de foreloebige resultater af undersoegelserne og de supplerende skoen:  - for undersoegelsen i april: inden den 15. juni samme aar - for undersoegelsen i august: inden den 15. oktober samme aar - for undersoegelsen i december: inden den 15. februar det foelgende aar.  2.  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen resultaterne, jf. artikel 4, stk. 2, af undersoegelserne og de supplerende skoen:  - for undersoegelsen i april: inden den 1. august samme aar - for undersoegelsen i august: inden den 1. december samme aar - for undersoegelsen i december: inden den 1. april det foelgende aar.  B. Paa regionalt plan Underinddeling efter omraader Artikel 6  1.  De endelige resultater af decemberundersoegelsen opgoeres for hver af de underinddelinger efter omraader, som fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 17.  2.  Kommissionen kan efter fremgangsmaaden i artikel 17 give de medlemsstater, der har anmodet herom, tilladelse til at foretage den i stk. 1 naevnte underinddeling efter omraader for saa vidt angaar de endelige resultater af aprilundersoegelsen eller  augustundersoegelsen.  3.  De i stk. 1 naevnte underinddelinger efter omraader kan aendres efter fremgangsmaaden i artikel 17.  Indberetningsfrist Artikel 7  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de i artikel 6 naevnte oplysninger inden den 15. maj i det aar, som foelger efter referencemaaneden.  C. Opdeling efter bestandsstoerrelse Stoerrelsesklasser Artikel 8  1.  I ulige aar opdeler medlemsstaterne paa nationalt plan de endelige resultater af decemberundersoegelserne efter bestandsstoerrelsesklasser, som fastlaegges efter fremgangsmaaden i artikel 17.  2.  Kommissionen kan efter fremgangsmaaden i artikel 17 give de medlemsstater, der har anmodet herom, tilladelse til at foretage den i stk. 1 naevnte opdeling efter bestandsstoerrelsesklasser for saa vidt angaar de endelige resultater i de lige aar og/eller  for saa vidt angaar en bestemt maaned.  3.  De i stk. 1 naevnte bestandsstoerrelsesklasser kan aendres efter fremgangsmaaden i artikel 17.  Indberetningsfrist Artikel 9  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de i artikel 8 naevnte oplysninger inden den 15. maj i det aar, som foelger efter referencemaaneden.  AFDELING II SLAGTNINGSSTATISTIK   Artikel 10  1.  Medlemsstaterne udarbejder maanedlige statistikker over antallet og slagtevaegten af de paa slagtestederne paa deres omraade slagtede svin, hvis koed er egnet til konsum.  I givet fald foretager de desuden et skoen over de slagtninger, der ikke omfattes af opgoerelserne, saaledes at oplysningerne daekker samtlige slagtninger paa deres omraade.  2.  De i stk. 1 naevnte statistikker udarbejdes for foelgende kategori:  A: Svin i alt.  3.  Definitionen af den i stk. 1 naevnte slagtevaegt og af den i stk. 2 naevnte kategori foretages efter fremgangsmaaden i artikel 17.  Indberetningsfrist Artikel 11  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen resultaterne af de i artikel 10, stk. 1, naevnte statistikker senest to maaneder efter referencemaaneden.  AFDELING III PRODUKTIONSPROGNOSER   Artikel 12  1.  Medlemsstaterne udarbejder paa grundlag af resultaterne af undersoegelserne og paa grundlag af andre tilgaengelige oplysninger for hvert kvartal prognoser over udbuddet af svin.  Udbuddet udtrykkes som den indenlandske bruttoproduktion, der omfatter alle svin, der er slagtet, samt saldoen af samhandelen mellem Faellesskabets medlemsstater for levende svin og udenrigshandelssaldoen for levende svin.  2.  De i stk. 1 naevnte prognoser udarbejdes for foelgende kategori:  A: Svin i alt.  3.  Definitionen af udbud i stk. 1 kan aendres efter fremgangsmaaden i artikel 17.  Indberetningsfrist Artikel 13  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de i artikel 12, stk. 1, naevnte prognoser inden for foelgende frister:  a) inden den 15. februar: prognoser til og med 3. kvartal samme aar b) inden den 15. juni: prognoser til og med 1. kvartal det foelgende aar c) inden den 15. oktober: prognoser til og med 2. kvartal det foelgende aar.  AFDELING IV ALMINDELIGE BESTEMMELSER   Artikel 14  Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de i artikel 5, 7, 9, 11 og 13 naevnte oplysninger under overholdelse af Raadets forordning (Euratom, EOEF) nr. 1588/90 af 11. juni 1990 om fremsendelse af fortrolige statistiske oplysninger til De  Europaeiske Faellesskabers Statistiske Kontor(5) .  Artikel 15  Kommissionen undersoeger i samarbejde med medlemsstaterne:  a) de meddelte resultater b) de tekniske spoergsmaal, der opstaar bl. a. i forbindelse med forberedelsen og gennemfoerelsen af undersoegelserne og opstillingen af skoennene c) paalideligheden af undersoegelsesresultaterne og skoennene.  Artikel 16  Medlemsstaterne oplyser Kommissionen om enhver metodologisk aendring eller enhver anden aendring, der kan have vaesentlig indflydelse paa de statistiske resultater. En saadan meddelelse skal ske senest tre maaneder efter indfoerelsen af aendringen.  Kommissionen oplyser de oevrige medlemsstater om disse meddelelser i de arbejdsgrupper, der beskaeftiger sig med de paagaeldende spoergsmaal.  Artikel 17  1.  Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, indbringer formanden sagen for Den Staaende Landbrugsstatistiske Komité, i det foelgende benaevnt »komitéen«, enten paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstats repraesentant.  2.  Kommissionens repraesentant forelaegger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til, hvor meget det paagaeldende  spoergsmaal haster. Den udtaler sig med et flertal paa 54 stemmer, idet de stemmer, der afgives af medlemsstaterne, tildeles den vaegt, som er fastlagt i Traktatens artikel 148, stk. 2. Formanden deltager ikke i afstemningen.  3. a) Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse.  b) Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med  kvalificeret flertal.  Har Raadet ved udloebet af en frist paa tre maaneder regnet fra forslagets forelaeggelse for Raadet, ikke truffet nogen afgoerelse, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen.  Artikel 18  1.  Direktiv 76/630/EOEF ophaeves med virkning fra 1. januar 1994.  2.  Henvisninger til det ophaevede direktiv skal anses som henvisninger til naervaerende direktiv.  Artikel 19  Medlemsstaterne saette de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1994.  Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af  medlemsstaterne.  Artikel 20  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 1. juni 1993.  Paa Raadets vegne J. ANDERSEN Formand    (1) EFT nr. C 18 af 23. 1. 1993, s. 12.  (2) EFT nr. C 115 af 26. 4. 1993.  (3) EFT nr. L 223 af 16. 8. 1976, s. 4. Direktivet er senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1057/91 (EFT nr. L 107 af 27. 4. 1991, s. 11).  (4) EFT nr. L 179 af 7. 8. 1972, s. 1.  (5) EFT nr. L 151 af 15. 6. 1990, s. 1.


Avis juridique important

|

31986L0320

Kommissionens direktiv 86/320/EØF af 20. juni 1986 om ændring af Rådets direktiv 66/402/EØF om handel med sædekorn

EF-Tidende nr. L 200 af 23/07/1986 s. 0038 - 0038 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 21 s. 0158  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 21 s. 0158

*****  KOMMISSIONENS  DIREKTIV  af 20. juni 1986  om aendring af Raadets direktiv 66/402/EOEF om handel med saedekorn  (86/320/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 66/402/EOEF af 14. juni 1966 om handel med saedekorn (1), senest aendret ved direktiv 86/155/EOEF (2), saerlig artikel 2, stk. la, og artikel 21a, og  ud fra foelgende betragtninger:  Paa baggrund af den videnskabelige og tekniske udvikling vedroerende hybrider, der er fremkommet ved krydsning af de af direktiv 66/402/EOEF omfattede arter, boer hybrider, der er fremkommet ved krydsning af Sorghum bicolor og Sorghum sudanense, som foelge af deres stoerre betydning i Faellesskabet omfattes af det paagaeldende direktiv;  paa baggrund af den videnskabelige og tekniske udvikling boer bilag I til naevnte direktiv aendres saaledes, at de betingelser, som afgroeder af Sorghum-arter skal opfylde, tilpasses;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den staaende Komité for froe og plantemateriale henhoerende under Landbrug, Havebrug og Skovbrug -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I direktiv 66/402/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. I artikel 2, stk. 1, afsnit A, indsaettes:  »Denne definition gaelder ogsaa for foelgende hybrider, der er fremkommet ved krydsning af ovenfor naevnte arter.  1.2 // Sorghum bicolor L. Moench x Sorghum sudanense (Piper) Stapf.   // Hybrider, der er fremkommet ved krydsning af sorghum og sudangraes  Medmindre andet er fastsat, gaelder der for froe af ovennaevnte hybrider de samme normer og betingelser som for froe af hver af de arter, ved hvis krydsning de er fremkommet.«  2. I bilag I, nr. 3, afsnit C, litra b), indsaettes »af hybride sorter« efter »certificeret saedekorn«.  3. I bilag I, nr. 3, afsnit C, indsaettes:  »c) afgroeder af sorter med fri bestoevning eller syntetiske sorter af Sorghum spp. opfylder foelgende normer: antallet af planter i afgroeden, som umiskendeligt ikke er sortsaegte, maa ikke overstige  - 1 pr. 30 m2 ved avl af basissaed,  - 1 pr. 10 m2 med avl af certificeret saedekorn.«  Artikel 2  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for senest den 1. juli 1987 at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 20. juni 1986.  Paa Kommissionens vegne  Frans ANDRIESSEN  Naestformand  (1) EFT nr. 125 af 11. 7. 1966, s. 2309/66.  (2) EFT nr. L 118 af 7. 5. 1986, s. 23.


Avis juridique important

|

31977L0312

Rådets direktiv 77/312/EØF af 29. marts 1977 om biologisk overvågning af befolkningen med hensyn til risikoen for blyforgiftning

EF-Tidende nr. L 105 af 28/04/1977 s. 0010 - 0017 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 2 s. 0063  den græske specialudgave: Kapitel 05 bind 2 s. 0174  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 2 s. 0063  den spanske specialudgave: Kapitel 05 bind 2 s. 0125  den portugisiske specialudgave: Kapitel 05 bind 2 s. 0125

++++  RAADETS DIREKTIV  af 29 . marts 1977  om biologisk overvaagning af befolkningen med hensyn til risikoen for blyforgiftning   ( 77/312/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 235 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  En af de vaesentlige opgaver for Det europaeiske oekonomiske Faellesskab er at fremme en harmonisk udvikling af den oekonomiske virksomhed i Faellesskabet som helhed og en varig og afbalanceret ekspansion , hvilket ikke vil kunne ske uden saavel en bekaempelse af forureningen og de deraf foelgende gener , som en forbedring af livskvaliteten og beskyttelse af miljoeet ;  de forskellige former for anvendelse af bly medfoerer for tiden , at der finder blyforurening sted i talrige dele af miljoeet ;  det store antal blyforureningskilder i miljoeet goer det vanskeligt at afgoere , i hvor hoej grad det enkelte individ samlet er udsat for denne forureningsfaktor , og beskyttelsen af menneskets sundhed kraever derfor , at der foretages en saa noeje overvaagning af det enkelte menneskes samlede blyoptagelse som muligt ;  der boer gennemfoeres en biologisk overvaagning af befolkningen med hensyn til risikoen for blyforgiftning , og resultaterne af denne overvaagning boer vurderes med henblik paa eventuel udarbejdelse af nye forslag ;  der boer fastlaegges tekniske retningslinjer og biologiske referenceniveauer for denne overvaagning ;  bestemmelse af blodets blyindhold er den bedste metode for oejeblikket til vurdering af stoerrelsen af den blymaengde , et individ nyligt har optaget efter at have vaeret udsat for bly i miljoeet , og delta-aminolaevulinsyredehydrataseaktiviteten  ( ALA-D-aktiviteten ) i blodet kan tjene som vejledende eller supplerende maalemetode ved bestemmelse af blypaavirkningen ;  De europaeiske Faellesskabers handlingsprogram paa miljoeomraadet ( 3 ) fastsaetter , at de nationale programmer skal koordineres med henblik paa en forbedring af livskvaliteten , samt at en indsats mod blyforureningen skal prioriteres hoejt -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til anvendelse af en faelles fremgangsmaade for biologisk overvaagning med henblik paa at vurdere , i hvor hoej grad befolkningen er udsat for risiko for blyforgiftning uden for arbejdspladsen .  Artikel 2  Denne faelles fremgangsmaade , der skal finde anvendelse i fire , aar , bygger paa maaling af blodets blyindhold .  Som vejledende eller supplerende undersoegelse kan der ligeledes foretages maaling af ALA-D efter de i bilag I og II fastlagte fremgangsmaader .  Artikel 3  1 . Med henblik paa denne biologiske overvaagning fastlaegges :   - de naermere bestemmelser for proeveudtagning og analyse ,   - proeveudtagningens hyppighed .  2 . De anvendte blodproever udtages paa personer , der frivilligt deltager i undersoegelsen .  Artikel 4  Proeveudtagningen foretages paa :   - grupper paa mindst 100 personer i bymaessige omraader med over 0,5 millioner indbyggere ;   - grupper paa mindst 100 personer , for saa vidt dette tal kan naas , udvalgt blandt de befolkningsgrupper , der er udsat for paavirkning fra betydelige blyforureningskilder ;   - risikogrupper , udvalgt efter de kompetente nationale myndigheders anvisning .  I hver medlemsstat og i hver undersoegelsesraekke skal der foretages mindst 50 analyser/1 million indbyggere .  Artikel 5  Proeveudtagningen blandt de i artikel 4 omhandlede grupper skal foretages over mindst to undersoegelsesraekker i hvert af de paagaeldende omraader inden for programmets loebetid med et interval paa mindst 24 maaneder . Anden undersoegelsesraekke skal ikke noedvendigvis foretages paa samme personer som dem , der var omfattet af foerste undersoegelsesraekke .  Artikel 6  Til vurdering af resultaterne af den biologiske overvaagning med henblik paa de i artikel 8 omhandlede aktioner , skal foelgende tal for blodets blyindhold , som tager hensyn til det i bilag I anfoerte forhold mellem dosis og virkning , i forening anvendes som referenceniveauer :   - hoejst 20 mg Pb/100 ml blod for 50 % af den undersoegte befolkningsgruppe ;   - hoejst 30 mg Pb/100 ml blod for 90 % af den undersoegte befolkningsgruppe ;   - hoejst 35 mg Pb/100 ml blod for 98 % af den undersoegte befolkningsgruppe .  Artikel 7  Med henblik paa bestemmelse af blodets blyindhold :   - giver medlemsstaterne Kommissionen oplysning om navnene paa de laboratorier , der deltager i det biologiske overvaagningsprogram , og om de anvendte analysemetoder ;   - tilrettelaegger Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne de interkalibreringsprogrammer , som de ovennaevnte laboratorier deltager i ;   - gennemgaar Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne resultaterne af disse programmer med henblik paa at forbedre analysemetodernes sammenlignelighed .  Artikel 8  Hvis resultatet af analyserne viser , at de i artikel 6 anfoerte referenceniveauer i et eller flere tilfaelde er overskredet , skal medlemsstaterne :   - efterproeve resultaternes paalidelighed ;   - soege a * finde frem til de forureningskilder , som kan vaere aarsagen til disse overskridelser ; dette gaelder ligeledes for alle individer med et blyindhold i blodet paa mere end 35 mg/100 ml ;   - traeffe passende foranstaltninger efter deres kompetente nationale myndigheders skoen .  Artikel 9  1 . Inden seks maaneder efter meddelelsen af dette direktiv udpeger medlemsstaterne den kompetente nationale myndighed , som meddeler Kommissionen :   - resultaterne af den biologiske overvaagning af de i artikel 4 naevnte befolkningsgrupper med oplysninger om analysemetoderne , de undersoegte befolkningsgrupper og om de omraader , hvor proeverne er blevet udtaget ; disse resultater skal udformes saaledes , at de undersoegte personers anonymitet sikres paa enhver maade ; de naermere bestemmelser vedroerende fremsendelsen af disse resultater og den form , hvorunder fremsendelsen skal finde sted , fastlaegges efter faelles aftale mellem Kommissionen og medlemsstaterne ;   - oplysningerne om de formodede aarsager til overskridelsen af de i artikel 6 naevnte referenceniveauer .  2 . Den kompetente nationale myndighed underretter desuden Kommissionen om de i medfoer af artikel 8 , tredje led , trufne foranstaltninger .  Artikel 10  Kommissionen sammenkalder mindst to gange aarligt repraesentanterne for medlemsstaternes regeringer , navnlig med henblik paa :   - at sikre harmoniseret gennemfoerelse af den biologiske overvaagning , og isaer af bestemmelserne i artikel 4 og 5 ;   - at drage omsorg for , at de foretagne analyser er sammenlignelige ;   - at gennemgaa oplysningerne og lette udvekslingen af oplysninger mellem medlemsstaterne om resultaterne af den biologiske overvaagning , samt om de i medfoer af artikel 8 trufne foranstaltninger .  Artikel 11  Paa grundlag af de i medfoer af artikel 9 indhentede oplysninger udarbejder Kommissionen i samarbejde med de kompetente nationale myndigheder :   - en aarlig sammenfattende rapport om programmets gennemfoerelse , som fremsendes til medlemsstaterne , Raadet og Europa-Parlamentet ;   - ved programmets afslutning en generel rapport som skal danne grundlag for eventuel forberedelse af nye forslag , hvori der tillige tages hensyn til de fremskridt , der er gjort inden for videnskabelig og teknisk viden .  Artikel 12  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger , for at efterkomme dette direktiv inden 12 maaneder efter dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom .  Artikel 13  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 29 . marts 1977 .  Paa Raadets vegne  T . BENN  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 28 af 9 . 2 . 1976 , s . 31 .  ( 2 ) EFT nr . C 50 af 4 . 3 . 1976 , s . 9 .  ( 3 ) Jf . EFT nr . C 112 af 20 . 12 . 1973 , s . 3 .  BILAG I  FORHOLDET DOSIS - VIRKNING  De niveauer for blyindhold i blodet , der vaelges med henblik paa bedoemmelse af resultaterne af den biologiske overvaagning , hidroerer fra en vurdering af de videnskabelige data vedroerende de forskellige giftvirkninger af bly . Denne vurdering , der tager hensyn til de normale variationer i de biologiske vaerdier hos befolkningen , goer det muligt at opst * le et kvasi-kvantitativt forhold mellem dosis og virkning . Foelgende forhold mellem dosis og virkning anvendes som referencegrundlag ved ivaerksaettelsen af dette direktiv :  Der kan hos befolkningen accepteres en vis nedgang i ALA-D-aktiviteten i de roede blodlegemer efter udsaettelse for blypaavirkning , for saa vidt den ikke bevirker en forstyrrelse i dannelsen af roede blodlegemer . Ved et blyindhold i blodet paa under 15 - 20 mg/100 ml mener man paa naervaerende tidspunkt ikke , at nedsaettelsen af ALA-D-aktiviteten bringer forstyrrelse i dannelsen af roede blodlegemer .  En foroegelse af protoporfhyrinerne i de roede blodlegemer ( PPE ) tyder paa interferens med udnyttelsen af jern , hvorved haemoglobinsyntesen haemmes . En foroegelse af PPE indtraeder ved blyindhold i blodet paa over 20 - 30 mg/100 ml . En foroegelse af PPE kan imidlertid skyldes andre aarsager .  Interferencen med glutathion-syntesen kan kun accepteres hos en lille broekdel af befolkningen og kun , saafremt den er lidet udtalt og ikke fremkalder andre subkliniske symptomer . En saadan uacceptabel interferens med glutathion-syntesen opstaar ikke , dersom blodets blyindhold er lavere end 30 mg/100 ml .  Den betydeligt foroegede udskillelse af delta-aminolaevulinsyre ( ALA-U ) i urinen er et tegn paa en alvorlig forstyrrelse af porfhyrinstofskiftet og er saaledes tegn paa svigtende helbred . Den statistisk betydelige foroegelse af ALA-U optraeder foerst ved blyindhold i blodet paa over 35 mg/100 ml .  BILAG II  FORHOLDET MELLEM BLYINDHOLDET I BLODET OG ENZYMAKTIVITETEN  I henhold til artikel 2 i dette direktiv er forholdet mellem blyindholdet i blodet og ALA-D-aktiviteten , maalt efter europaeisk standardmetode ( bilag 3 ) , som foelger :  Blyindhold i blodet ( mg/100 ml blod ) * ALA-D  ( enheder/liter ) *  35 * 20 *  30 * 25 *  20 * 35 *  Saa laenge de maalte ALA-D-vaerdier klart ligger over ovennaevnte graensevaerdier for de forskellige dele af befolkningen , er bekraeftende maalinger af blodets blyindhold overfloedige .  BILAG III  TEKNISKE FORSKRIFTER FOR BESTEMMELSE AF ALA-D AKTIVITETEN  Europaeisk standardmetode til bestemmelse af delta-aminolaevulinsyredehydrataseaktiviteten  Princippet i den metode , som er valgt til bestemmelse af delta-aminolaevulinsyredehydrataseaktiviteten , er velkendt . Det er baseret paa enzyminkubation med et overskud af delta-aminolaevulinsyresubstrat . Det i loebet af en bestemt tid dannede porphobilinogen blandes med modificeret Ehrlich-reagens , og den opnaaede farve maales ved hjaelp af et fotometer mod blindproeve . Maengden af det dannede porphobilinogen et er maal for ALA-D-aktiviteten .  METODE  Lysets indvirkning  Nyligt foretagne forsoeg har vist , at navnlig PBG er meget foelsomt over for lys . Hele analysen boer foretages under udelukkelse af alt direkte sollys i laboratoriet ( og ikke blot paa det sted , hvor analysen foretages ) .  Foerste fase - Udtagning og opbevaring af blodproever inden analysen .   - Der udtages en proeve paa 2 ml venoest blod ved hjaelp af en engangssproejte af plastmateriale  ( uden blytilsaetning ) under tilstedevaerelse af toerret heparin ( < 5 mg ) .   - Heraf udtages straks 4 portioner à 0,2 ml fordelt i plastikroer ( uden blytilsaetning ) , og der nedkoeles til 4 * C . Opsugningen foretages med maalepipetter af Marbourg-typen .   - Hvis analysen foretages inden for 3 timer , er nedkoeling af proeverne ikke noedvendig .   - Proeverne maa hoejest opbevares 24 timer ved 4 * C .   - Lige foer analysen skal alle proeverne anbringes i et isafkoelet vandbad i 10 minutter .  Anmaerkning : Af plastmaterialer kan eksempelvis vaelges polyethylen , polystyren og polypropylen . Opbevaringstiden paa 24 timer ved 4 * C er fastsat efter et forsigtigt skoen . Dette tidsrum er tilstraekkeligt til at transportere blodproeven fra proeveudtagningsstedet til et centrallaboratorium for analyse . Af de 4 udtagne portioner blod skal 3 benyttes til bestemmelse af ALA-D og 1 til kontrolproeven .  Anden fase - Bestemmelse af haematokrit  Denne bestemmelse skal foretages :   - samtidig med udtagningen af blodproeven ,   - efter en kapillarmetode med anvendelse af to proever .  Centrifugering efter lukning af den ene ende ved en hastighed paa mindst 30 000 omdr./min . ( i mindst 5 minutter ) .  Anmaerkning : Denne bestemmelse skal helst foretages paa stedet , men ikke over 24 timer efter udtagningen af blodproeven . Om muligt anvendes en mikrohaematokritcentrifuge .  Tredje fase - Haemolyse   - Tre forud " optoede " blodproever haemolyseres med 1,3 ml destilleret vand ( som i forvejen er opvarmet til 37 * C ) i 10 minutter ved 37 * C mere eller mindre 0,2 * C .   - Der tilsaettes vand , helst ved hjaelp af en 2 ml maalepipette , hvorefter der blandes grundigt .   - Proeverne maa derefter ikke rystes mere paa dette stadium .  Anmaerkning : Det er besluttet at anvende vand og ikke Triton X 100 til haemolysen . Ved haemolyseforsoeg med Triton X 100 sker der en betydelig nedsaettelse af ALA-D aktiviteten , som man endnu ikke har fundet nogen forklaring paa , men som kunne tyde paa en artefakt .  Fjerde fase - Tilsaetning af ALA-oploesningen til haemolysatet .   - ALA-oploesningen tilberedes .   - Den maa ikke vaere tilberedt mere end 5 timer i forvejen .   - Oploesningen bringes op paa 37 * i mindst 10 minutter inden tilsaetningen .   - 1 ml af denne oploesning tilsaettes haemolysatet , helst ved hjaelp af en 1 ml fuldpipette , hvorefter der blandes .  Anmaerkning : der er valgt en pH paa 6,4 , idet erfaringen har vist , at denne pH-vaerdi giver stoerst overensstemmelse mellem vaerdierne for ALA-D-aktiviteten og blyindholdet i blodet hos befolkningen under normale forhold . Det drejer sig ikke om at opnaa maksimal virkning ( hvilket er muligt ved at haeve pH ) , da den virkning , der skal bestemmes , er tilstraekkelig stor .  Femte fase - Tilberedning af kontrolproeven   - 0,2 ml blod , behandlet som ved bestemmelsen af ALA-D indtil det punkt , hvor ALA-oploesningen tilsaettes ; i stedet for denne tilfoejes 1 ml HgCl2 - TCA-oploesning , og derefter tilsaettes 1 ml ALA-oploesning , hvorefter fremgangsmaaden er som ved bestemmelsen af ALA-D ( se nedenfor ) .   - Ved ovennaevnte tilsaetning benyttes pipette .  Anmaerkning : kun én kontrolproeve sammenlignes med en serie paa 3 forsoeg for hver blodproeve . Hvis den for kontrolproeven opnaaede O.D . er meget hoej , gentages proeven .  Sjette fase - Inkubation   - 60 minutters vandbad ved 37 * C mere eller mindre 0,2 * C .   - Inkubationstiden beregnes fra tilsaetningen af ALA-oploesningen .  Anmaerkning : Inkubationstiden paa 60 minutter er valgt for paa naturlig maade at foroege ALA-D-aktiviteten , da ingen anden fase bevirker kunstig foroegelse af aktiviteten . Erfaringen har vist , at forholdet inkubationstid/aktivitet er lineaert ved tidsrum laengere end to timer .  Inkubationstemperaturen holdes paa 37 * af praktiske grunde .  Syvende fase - Standsning af PBG-reaktionen .   - Der tilsaettes 1 ml HgCl2 - TCA-oploesning til inkubationsblandingen , helst med 1 ml fuldpipette .  Ottende fase - Centrifugering og filtrering .   - 30 000 omdr . minutter .   - Filtrering med Whatman-papir nr . 54 eller tilsvarende ( syrebestandigt ) .  Anmaerkning : Centrifugeringen skal vare ca . 10 minutter .  Filtreringsfasen er indfoert for at undgaa , at smaa partikler ved pipetteopsugning overfoeres paa vaeskeoverfladen . Disse partikler synes at fremkalde en farvereaktion med Ehrlich-reagensen . Flere forsoeg har vist , at indfoerelsen af filtreringsfasen forbedrer reproducerbarheden . Filtreringsfasen kan om fornoedent erstattes af en yderligere centrifugering .  Niende fase - Reaktion med Ehrlich-reagensen .   - 1 ml af det oeverste vaeskelag blandes med 1 ml modificeret Ehrlich-reagens ved hjaelp af en fuldpipette .   - Der blandes ved hjaelp af en blandingspipette af Vortex-typen for at opnaa homogenitet .   - Proeven henstilles til reaktion i 5 minutter , foer extinktionen maales .  Anmaerkning : Det er meget vigtigt , at det oeverste , filtrerede vaeskelag blandes godt med Ehrlichreagensen for at sikre homogenitet .  Tiende fase - Maaling af extinktionen .   - Spektrofotometret indstilles ved hjaelp af en phenolphtaleinoploesning i en basisk puffer .   - Maaling af proevens extinktion i forhold til kontrolproeven ved 555 nm i en kuvette paa 1 cm  ( eller 2 cm , hvis der er meget ringe absorption ) .  Ellevte fase - Beregning af enzymaktiviteten .   - Denne aktivitet beregnes efter foelgende ligning :  OD korr . gange 35 gange 2 gange 100 gange K /  ( Hct . % gange 60 gange 62 ) = nmoles ALA/nm/ml RBC = U/ml  OD = maalt extinktion .  60 = inkubationstid .  35 = fortyndingsfaktor .  62 = molaer extinktionskoefficient i cm2/nmol .  K = spektrofotometrisk korrektionskoefficient .  Anmaerkning : De foreslaaede enheder er i overensstemmelse med Den internationale union for Biokemi's rekommandationer vedroerende enzymnomenklatur .  REAGENSER  1 . Tilberedning af en ALA-oploesning  Oploesning A :  1,78 g Na2HPO4 * 2 H2O oploest i 100 ml destilleret vand ( helst foretaget ved ionbytning ) .  Oploesning B :  1,38 g NaH2PO4 * 1 H2O oploest i 100 ml destilleret vand .  29 ml oploesning A + 71 ml oploesning B giver en puffer paa 0,1-molaer Na-phosphat med pH 6,4 .  Det er noedvendigt , at pufferen har denne ionkoncentration for at forhindre enhver pH-aendring i reagens-oploesningen .  167,6 mg ALA-HCl oploeses i oploesning B ( denne skal stadig vaere sur ) ; pH reguleres til 6,4 ved hjaelp af oploesning A . Rumfanget bringes derefter op paa 100 ml med pufferoploesningen 0,1-molaer Na-phosphat med pH 6,4 . Dette praeparat giver en 0,01-molaer ALA-oploesning .  2 . HgCl2 - TCA-oploesning  1,35 g HgCl2 oploeses i 100 ml 10 % trichloreddikesyre .  3 . Ehrlich-reagens-oploesningen  Reagenser :  2,5 g dimethylaminobenzaldehyd ( pDMAE )  0,25 g HgCl2 oploest i 10 ml iseddikesyre  perchlorsyre S.G . 1,7  iseddikesyre  Tilberedning :  pDMAB oploeses i 50 ml eddikesyre ; der tilsaettes 24,5 ml perchlorsyre og 4 ml HgCl2-oploesning . Dette blandes og afkoeles , og rumfanget foroeges til 100 ml ved tilsaetning af iseddikesyre i en maalekolbe ( 1 ) . Opbevares i en moerkfarvet flaske .  Kalibrering  Der skal paa faellesskabsplan finde en aarlig kalibrering sted hos et laboratorium , som udpeges af medlemsstaterne i forening .  ( 1 ) Skulle der paa dette stadium vise sig en brunfarvning , skal reagensen kasseres .


Avis juridique important

|

32004L0008

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/8/EF af 11. februar 2004 om fremme af kraftvarmeproduktion på grundlag af en efterspørgsel efter nyttevarme på det indre energimarked og om ændring af direktiv 92/42/EØF

EU-Tidende nr. L 052 af 21/02/2004 s. 0050 - 0060

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/8/EFaf 11. februar 2004om fremme af kraftvarmeproduktion på grundlag af en efterspørgsel efter nyttevarme på det indre energimarked og om ændring af direktiv 92/42/EØFEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2),under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(3),efter proceduren i traktatens artikel 251(4), ogud fra følgende betragtninger:(1) Potentialet for at udnytte kraftvarmeproduktion som en energibesparende foranstaltning er ikke udnyttet optimalt i Fællesskabet på nuværende tidspunkt. Fremme af højeffektiv kraftvarmeproduktion på grundlag af en efterspørgsel efter nyttevarme er prioriteret af Fællesskabet - i lyset af kraftvarmeproduktions potentielle fordele, hvad angår besparelser i primærenergiressourcer, undgåelse af netværkstab og nedbringelse af emissioner, navnlig drivhusgasemissioner. Derudover kan effektiv energiudnyttelse med kraftvarmeproduktion også bidrage positivt til energiforsyningssikkerheden samt EU's og medlemsstaternes konkurrencemæssige stilling. Derfor er det nødvendigt at træffe foranstaltninger for at sikre en bedre udnyttelse af potentialet inden for rammerne af det indre marked for energi.(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF(5) fastsætter fælles regler for produktion, transmission, distribution og forsyning af elektricitet i det indre marked for elektricitet. I denne sammenhæng bidrager udviklingen af kraftvarmeproduktion til at øge konkurrencen, også med hensyn til nye markedsaktører.(3) I grønbogen "På vej mod en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed" fremhæves det, at Den Europæiske Union er ekstremt afhængig af sine eksterne energileverancer, som på nuværende tidspunkt udgør 50 % af behovet, og ifølge fremskrivninger stiger denne andel til 70 % i 2030, hvis de nuværende tendenser fortsætter. Afhængighed af import og stigende importandele øger risikoen for forsyningsafbrydelser eller vanskeligheder i forbindelse med forsyningen. Forsyningssikkerhed bør dog ikke opfattes som blot et spørgsmål om at mindske importafhængigheden og øge den indenlandske produktion. Forsyningssikkerhed indebærer en bredere vifte af politiske initiativer, som bl.a. sigter mod at diversificere kilder og teknologier samt forbedre de internationale forbindelser. I grønbogen blev det desuden fremhævet, at energiforsyningssikkerheden er afgørende for en bæredygtig udvikling i fremtiden. Endelig blev det konkluderet i grønbogen, at det er afgørende at vedtage nye foranstaltninger for at mindske energiefterspørgslen for både at mindske energiafhængigheden og at nedbringe drivhusgasemissionerne. I sin beslutning af 15. november 2001 om grønbogen(6) opfordrer Europa-Parlamentet til at indføre incitamenter til fremme af overgangen til effektive energiproduktionsanlæg, herunder til kombineret kraftvarmeproduktion.(4) Kommissionens meddelelse "En bæredygtig udvikling i Europa for en bedre verden: En EU-strategi for bæredygtig udvikling", der blev forelagt Det Europæiske Råd på mødet i Göteborg den 15. og 16. juni 2001, udpegede klimaændringer som en af de væsentligste hindringer for bæredygtig udvikling og understregede behovet for at øge udnyttelsen af ren energi og virkelig sætte ind på at mindske energiefterspørgslen.(5) En stigning i udnyttelsen af kraftvarmeproduktion, der retter sig mod primærenergibesparelser, vil kunne være en vigtig del af den pakke af foranstaltninger, der er behov for at iværksætte, hvis Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer skal efterkommes, og af enhver pakke af politiske tiltag til opfyldelse af yderligere forpligtelser. I sin meddelelse om iværksættelse af det europæiske klimaændringsprograms første fase udpegede Kommissionen fremme af kraftvarmeproduktion som en af de foranstaltninger, der er nødvendige for at nedbringe drivhusgasemissionerne i energisektoren, og bekendtgjorde, at den havde til hensigt at fremsætte et direktivforslag om kraftvarmeproduktion i 2002.(6) I sin beslutning af 25. september 2002 om Kommissionens meddelelse om iværksættelse af det europæiske klimaændringsprogram(7) glæder Europa-Parlamentet sig over forslaget om at tilstræbe flere fællesskabsforanstaltninger med henblik på at fremme den kombinerede kraftvarmeproduktion og kræver endvidere hurtig vedtagelse af et direktiv om fremme af kraftvarmeproduktion.(7) Vigtigheden af kraftvarmeproduktion anerkendes også i Rådets resolution af 18. december 1997(8) og i Europa-Parlamentets beslutning af 15. maj 1998(9) om en fællesskabsstrategi til fremme af kombineret kraftvarmeproduktion.(8) Rådet støttede i sine konklusioner af 30. maj 2000 og 5. december 2000 Kommissionens handlingsplan om energieffektivitet og udpegede kraftvarmeproduktion som en af de foranstaltninger, der må prioriteres på kort sigt. Europa-Parlamentet opfordrede i sin beslutning af 14. marts 2001 om handlingsplanen om energieffektivitet(10) Kommissionen til at forelægge forslag til fælles regler for fremme af kraftvarmeproduktion, hvor dette er miljømæssigt fordelagtigt.(9) Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening(11), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/80/EF af 23. oktober 2001 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg(12) samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald(13) fremhæver behovet for at evaluere potentialet for kraftvarmeproduktion i nye anlæg.(10) I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/91/EF af 16. december 2002 om bygningers energimæssige ydeevne(14) forpligtes medlemsstaterne i forbindelse med nye bygninger med et samlet nytteareal på over 1000 m2 til at sikre, at de tekniske, miljømæssige og økonomiske muligheder for at installere alternative systemer som kraftvarme vurderes, før der gives byggetilladelse.(11) Højeffektiv kraftvarmeproduktion defineres i dette direktiv ved de energibesparelser, som kan opnås ved kombineret produktion i forhold til separat produktion af varme og el. Energibesparelser på mere end 10 % berettiger til benævnelsen "højeffektiv kraftvarmeproduktion". Med henblik på at optimere energibesparelsen og undgå, at besparelserne fortabes, skal der lægges størst mulig vægt på driften af kraftvarmeenheder.(12) Ved evalueringen af primærenergibesparelser er det vigtigt at tage hensyn til situationen i medlemsstater, hvor størstedelen af elforbruget dækkes ved import.(13) Af hensyn til gennemskueligheden er det væsentligt at vedtage en harmoniseret grundlæggende definition af kraftvarmeproduktion. Hvis kraftvarmeværker er i stand til at producere el eller varme separat, bør denne produktion ikke angives som kraftvarmeproduktion for så vidt angår udstedelse af oprindelsesgaranti og til statistiske formål.(14) For at sikre at støtten til kraftvarmeproduktion som omhandlet i dette direktiv bygger på efterspørgslen efter nyttevarme og besparelser i forbruget af primærenergi, er det nødvendigt at opstille kriterier for at fastlægge og vurdere energiudnyttelsen ved kraftvarmeproduktion som angivet i den grundlæggende definition.(15) Det overordnede mål for dette direktiv bør være at indføre en harmoniseret metode til beregning af el fra kraftvarmeproduktion og de nødvendige retningslinjer for gennemførelsen under hensyntagen heraf til de metoder, der er under udvikling i europæiske standardiseringsorganisationer. Denne metode bør kunne tilpasses for at tage højde for den tekniske udvikling. Anvendelsen af beregningerne i bilag II og III på mikrokraftenheder kunne i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet baseres på værdier fra en typeafprøvning, der er certificeret af et kompetent, uafhængigt organ.(16) Definitionerne af kraftvarmeproduktion og højeffektiv kraftvarmeproduktion, der anvendes i dette direktiv, hindrer ikke, at der i national lovgivning anvendes andre definitioner til andre end de af dette direktiv omfattede formål. Det er ydermere hensigtsmæssigt at anvende de relevante definitioner i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF og Rådets direktiv 2001/77/EF af 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet(15).(17) Måling af nyttevarmeproduktionen ved produktionsstedet i kraftvarmeanlægget viser klart, at der er behov for at sikre, at fordelene ved kraftvarmeproduceret nyttevarme ikke forsvinder som følge af store varmetab i distributionsnettet.(18) El/varmeforholdet er en teknisk størrelse, der skal defineres for at kunne beregne elmængden fra kraftvarmeproduktion.(19) I dette direktiv kan definitionen "kraftvarmeenhed" også omfatte enheder, i hvilke der kun kan produceres enten el eller varme såsom støttefyring og efterbrændere. Produktion fra sådanne enheder bør ikke betragtes som kraftvarme for så vidt angår udstedelse af oprindelsesgaranti eller til statistiske formål.(20) Definitionen "små kraftvarmeenheder" omfatter bl.a. mikrokraftvarmeproduktion og decentrale kraftvarmeenheder som kraftvarmeenheder, der forsyner isolerede områder eller begrænsede private, kommercielle eller industrielle behov.(21) For at øge gennemskueligheden for forbrugerne, så disse kan skelne mellem el fra kraftvarmeproduktion og el produceret på grundlag af andre teknikker, er det nødvendigt at sikre en oprindelsesgaranti for højeffektiv kraftvarmeproduktion på grundlag af harmoniserede referenceværdier for virkningsgraden. Oprindelsesgarantiordninger indebærer ikke i sig selv ret til at blive omfattet af nationale støtteordninger.(22) Det er vigtigt, at alle former for elektricitet fra højeffektiv kraftvarmeproduktion kan omfattes af en oprindelsesgaranti. Der bør klart skelnes mellem oprindelsesgarantier og salgbare certifikater.(23) Med henblik på at sikre kraftvarmeproduktionen større markedsandele på mellemlang sigt, er det hensigtsmæssigt at kræve, at alle medlemsstaterne vedtager og offentliggør en rapport med en analyse af det nationale potentiale for højeffektiv kraftvarmeproduktion, og at rapporten derudover indeholder en særskilt analyse af hindringerne for kraftvarmeproduktion og af de foranstaltninger, der er truffet til at sikre, at garantiordningen er pålidelig.(24) Offentlig støtte skal ydes i henhold til fællesskabsrammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse(16), herunder for så vidt angår ikke-kumulering af støtte. Disse retningslinjer tillader på nuværende tidspunkt visse former for offentlig støtte, hvis det påvises, at støtteforanstaltningerne gavner miljøet, enten fordi virkningsgraden er særlig høj, eller fordi foranstaltningerne gør det muligt at reducere energiforbruget, eller fordi produktionsmetoden medfører mindre skade på miljøet. Denne støtte vil være nødvendig i nogle tilfælde for at udnytte potentialet for kraftvarmeproduktion yderligere og navnlig for at tage hensyn til behovet for at internalisere eksterne omkostninger.(25) Offentlige støtteordninger til fordel for kraftvarmeproduktion bør hovedsageligt rettes mod kraftvarme, der dækker en økonomisk begrundet efterspørgsel efter varme og køling.(26) Medlemsstaterne opererer med forskellige ordninger for støtte til kraftvarmeproduktion i nationalt regi, herunder investeringsstøtte, skattefritagelse eller -nedsættelse, grønne certifikater og direkte prisstøtte. Et vigtigt middel til at nå målet med dette direktiv er at sikre, at disse ordninger fungerer efter hensigten, indtil der etableres en harmoniseret fællesskabsramme, således at investorernes tillid bevares. Kommissionen har til hensigt at overvåge situationen og rapportere om de erfaringer, der gøres med at anvende nationale støtteordninger.(27) For transmission og distribution af el fra højeffektiv kraftvarmeproduktion bør bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, 2 og 5, i direktiv 2001/77/EF samt relevante bestemmelser i direktiv 2003/54/EF finde anvendelse. Indtil kraftvarmeproducenten bliver privilegeret kunde i henhold til national lovgivning, jf. artikel 21, stk. 1, i direktiv 2003/54/EF, bør der fastsættes tariffer i forbindelse med køb af ekstra el, som kraftvarmeproducenterne af og til har behov for, ud fra objektive, gennemskuelige og ikke-diskriminerende kriterier. Navnlig for mindre kraftvarmeenheder og mikrokraftvarmeenheder kan adgangen til forsyningsnettet for elektricitet, der produceres ved højeffektiv kraftvarmeproduktion, lettes, forudsat at Kommissionen modtager meddelelse herom.(28) Kraftvarmeenheder på op til 400 kW, der er omfattet af definitionerne i Rådets direktiv 92/42/EØF af 21. maj 1992 om krav til virkningsgrad i nye varmtvandskedler, der anvender flydende eller luftformigt brændsel(17), kan i almindelighed næppe opfylde mindstekravene til virkningsgrad heri og bør derfor ikke være omfattet heraf.(29) Ikke mindst ved revisionen af de administrative procedurer for meddelelse af bevillinger til opførelse af kraftvarmeværker bør der tages hensyn til kraftvarmesektorens særlige struktur, som i vidt omfang udgøres af små og mellemstore producenter.(30) I lyset af formålet med dette direktiv, som er at skabe en ramme for støtteordninger til fordel for kraftvarmeproduktion, er det væsentligt at fremhæve betydningen af et stabilt økonomisk og administrativt miljø for investeringer i nye kraftvarmeværker. Medlemsstaterne bør opfordres til at tage hensyn til dette behov ved at udarbejde støtteordninger, som gælder i mindst 4 år, og ved ikke at ændre i de administrative procedurer for ofte osv. Endvidere bør medlemsstaterne opfordres til at sikre, at de offentlige støtteordninger overholder princippet om en gradvis nedsættelse af støtten.(31) Den samlede effektivitet og bæredygtighed af kraftvarmeproduktion afhænger af mange faktorer som f.eks. den anvendte teknologi, brændselstyper, belastningskurver, enhedens størrelse og varmens egenskaber. Af praktiske årsager, og fordi forskellige anvendelser af varmeproduktionen kræver forskellige temperaturer, og fordi disse samt andre forskelle indvirker på kraftvarmeproduktionens virkningsgrader, kan kraftvarmeproduktion eventuelt opdeles i flere kategorier som f.eks. "industriel kraftvarme", "kraftvarme til opvarmningsformål" og "landbrugskraftvarme".(32) Der bør i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 5, på fællesskabsplan fastsættes overordnede principper og mål for en ramme for støtteordninger til fordel for kraftvarmeproduktion på det indre energimarked, men den nærmere gennemførelse bør overlades til medlemsstaterne, så hver medlemsstat kan vælge den ordning, der passer bedst til landets særlige situation. Dette direktiv er begrænset til mindstekrav for at nå de pågældende mål og går ikke videre, end det er nødvendigt med henblik herpå.(33) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(18) -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1FormålFormålet med dette direktiv er at øge energieffektiviteten og forbedre forsyningssikkerheden ved at skabe en ramme til fremme og udvikling af højeffektiv kraftvarmeproduktion baseret på efterspørgsel efter nyttevarme og primærenergibesparelser på det indre energimarked. Ved gennemførelsen af direktivet skal der tages hensyn til specifikke nationale forhold, især hvad angår klima og økonomi.Artikel 2AnvendelsesområdeDirektivet gælder for kraftvarmeproduktion som defineret i artikel 3 og for kraftvarmeteknologier som anført i bilag I.Artikel 3DefinitionerI dette direktiv forstås ved:a) "kraftvarmeproduktion": samtidig produktion af termisk energi og elektrisk og/eller mekanisk energi i en og samme procesb) "nyttevarme": varme, der produceres i kombination med elektricitet, med henblik på tilfredsstillelse af en økonomisk begrundet efterspørgsel efter varme eller kølingc) "økonomisk begrundet efterspørgsel": den efterspørgsel, der ikke overstiger behovet for opvarmning eller køling, og som ellers ville kunne imødekommes på markedets betingelser gennem andre energiproduktionsprocesser end kraftvarmeproduktiond) "el fra kraftvarmeproduktion": el, der produceres ved en proces, der er knyttet til produktionen af nyttevarme og beregnes i overensstemmelse med metoden i bilag IIe) "reserveforsyning af el": el, der leveres via elnettet, når kraftvarmeproduktionen er afbrudt, herunder i vedligeholdelsesperioder eller ved havarif) "el til spidslastforsyning": el, der leveres via elnettet i tilfælde af, at elforbruget er større end elproduktionen fra kraftvarmeproduktioneng) "samlet effektivitet": den årlige sum af el-, mekanisk energi- og nyttevarmeproduktion divideret med forbruget af brændsel til varmeproduktionen i en kraftvarmeproduktionsproces og til bruttoelektricitets- og mekanisk energiproduktionh) "effektivitet": effektiviteten beregnet på grundlag af brændslets "effektive brændværdi" (også kaldet "nedre brændværdi")i) "højeffektiv kraftvarmeproduktion": kraftvarmeproduktion, der opfylder kriterierne i bilag IIIj) "referenceværdier for effektiviteten ved separat produktion": effektiviteten ved den alternative separate produktion af varme og el, som kraftvarmeproduktionen skal erstattek) "el/varmeforhold": forholdet mellem el fra kraftvarmeproduktion og nyttevarme ved fuld kraftvarmeproduktion på baggrund af driftsdata for den bestemte enhedl) "kraftvarmeenhed": en enhed, der kan anvendes til kraftvarmeproduktionm) "mikrokraftvarmeenhed": kraftvarmeproduktionsenhed med en kapacitet på mindre end 50 kWen) "små kraftvarmeenheder": produktion fra kraftvarmeenheder med en installeret effekt på mindre end 1 MWeo) "samlet kraftvarmeproduktion": summen af elektricitet, mekanisk energi og nyttevarme fra kraftvarmeproduktion.Herudover anvendes de relevante definitioner i direktiv 2003/54/EF og 2001/77/EF.Artikel 4Effektivitetskriterier for kraftvarmeproduktion1. Med henblik på bestemmelse af effektiviteten ved kraftvarmeproduktion i overensstemmelse med bilag III fastsætter Kommissionen efter proceduren i artikel 14, stk. 2, senest den 21. februar 2006 harmoniserede referenceværdier for effektiviteten ved separat produktion af el og varme. Disse harmoniserede referenceværdier for effektiviteten skal bestå af en matrix af værdier, der er differentieret på grundlag af relevante faktorer, herunder bygningsår og brændselstype, og skal bygge på en veldokumenteret analyse, der bl.a. tager hensyn til data fra drift under realistiske forhold, elektricitetshandel på tværs af grænserne, brændselsmix, klimaforhold samt anvendte kraftvarmeteknologier i overensstemmelse med principperne i bilag III.2. I overensstemmelse med proceduren i artikel 14, stk. 2, revurderer Kommissionen de harmoniserede referenceværdier for effektiviteten ved separat produktion af el og varme jf. stk. 1, første gang den 21. februar 2011 og derefter hvert fjerde år under hensyntagen til den teknologiske udvikling og ændringer i energikildernes andele.3. Medlemsstater, der gennemfører dette direktiv, inden Kommissionen har fastsat harmoniserede referenceværdier for separat produktion af el og varme jf. stk. 1, bør indtil den i stk. 1 nævnte dato vedtage nationale referenceværdier for effektiviteten ved separat produktion af el og varme, der skal anvendes til beregning af primærenergibesparelser opnået ved kraftvarmeproduktion i overensstemmelse med metoden i bilag III.Artikel 5Oprindelsesgaranti for el fra højeffektiv kraftvarmeproduktion1. Senest seks måneder efter vedtagelsen af disse værdier sikrer medlemsstaterne på grundlag af de harmoniserede referenceværdier for effektiviteten, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, at oprindelsesgarantien for el produceret ved højeffektiv kraftvarmeproduktion kan garanteres på grundlag af objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier, som hver medlemsstat fastsætter. De sørger for, at denne oprindelsesgaranti gør det muligt for producenter at dokumentere, at den elektricitet, de sælger, er produceret ved højeffektiv kraftvarmeproduktion, og at den udstedes med henblik herpå efter anmodning fra producenten.2. Medlemsstaterne kan udpege et eller flere kompetente organer, der er uafhængige af elproduktions- og eldistributionsaktiviteter, til at overvåge udstedelsen af de i stk. 1 omhandlede oprindelsesgarantier.3. Medlemsstaterne eller de kompetente organer indfører ordninger, der kan sikre, at oprindelsesgarantierne er korrekte og pålidelige, og de redegør i den i artikel 10, stk. 1, omhandlede rapport for de foranstaltninger, der er truffet til at sikre garantisystemets pålidelighed.4. Oprindelsesgarantiordninger indebærer ikke i sig selv ret til at blive omfattet af de nationale støtteordninger.5. En oprindelsesgaranti skal:- angive den nedre brændværdi for det brændsel, som den pågældende elektricitet er produceret med, og hvordan den samproducerede varme er udnyttet, samt angive produktionsdatoer og -steder- angive, hvor meget elektricitet fra højeffektiv kraftvarmeproduktion i henhold til bilag II garantien omfatter- angive primærenergibesparelserne beregnet i overensstemmelse med bilag III baseret på harmoniserede referenceværdier for effektiviteten fastlagt af Kommissionen, som omhandlet i artikel 4, stk. 1.Medlemsstaterne kan tilføje andre oplysninger i oprindelsesgarantien.6. Medlemsstaterne bør gensidigt anerkende sådanne oprindelsesgarantier udstedt i henhold til stk. 1, udelukkende som bevis for de i stk. 5 omhandlede elementer. Enhver afvisning af at anerkende oprindelsesgarantier som et sådant bevis - navnlig af grunde, der vedrører forebyggelse af svig - skal ske på grundlag af objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier.Hvis en medlemsstat nægter at anerkende en oprindelsesgaranti, kan Kommissionen forpligte den pågældende medlemsstat til at anerkende oprindelsesgarantien, navnlig under hensyn til de objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier, som ligger til grund for anerkendelsen.Artikel 6Nationale potentialer for højeffektiv kraftvarmeproduktion1. Medlemsstaterne analyserer deres nationale potentiale for anvendelse af højeffektiv kraftvarmeproduktion, herunder højeffektiv mikrokraftvarmeproduktion.2. Analysen skal- baseres på veldokumenterede videnskabelige data og opfylde kriterierne i bilag IV- klarlægge alle potentialer for efterspørgsel efter nyttevarme og køling, der er egnede til højeffektiv kraftvarmeproduktion, samt det disponible brændsel og andre energiressourcer, der skal bruges i kraftvarmeproduktionen- indeholde en separat analyse af mulige hindringer for, at det nationale potentiale for højeffektiv kraftvarmeproduktion bliver udnyttet. Analysen skal især omhandle hindringer, der har at gøre med brændselspriser og -omkostninger, adgang til brændsel, elforsyningsnettet, administrative procedurer eller manglende internalisering af eksterne omkostninger i energipriserne3. Medlemsstaterne foretager hvert fjerde år, på anmodning af Kommissionen senest seks måneder inden den pågældende frist, en vurdering af, hvor meget de har øget andelen af højeffektiv kraftvarmeproduktion, første gang senest den 21. februar 2007.Artikel 7Støtteordninger1. Medlemsstaterne drager omsorg for, at støtte til kraftvarmeproduktion i både eksisterende og fremtidige enheder baseres på efterspørgsel efter nyttevarme og primærenergibesparelser, på baggrund af de foreliggende muligheder for at mindske energiefterspørgslen ved hjælp af andre økonomisk eller miljømæssigt fordelagtige foranstaltninger såsom anden forbedring af energieffektiviteten.2. Med forbehold af traktatens artikel 87 og 88 foretager Kommissionen en evaluering af anvendelsen af støttemekanismer i medlemsstaterne, hvorefter kraftvarmeproducenter på grundlag af bestemmelser udstedt af de offentlige myndigheder modtager direkte eller indirekte støtte, som kan virke begrænsende på handelen.Kommissionen undersøger, om disse ordninger bidrager til virkeliggørelsen af målene i traktatens artikel 6 og artikel 174, stk. 1.3. Kommissionen forelægger i den i artikel 11 omhandlede rapport en veldokumenteret analyse af erfaringerne med anvendelsen og sameksistensen af de forskellige støttemekanismer, der er omhandlet i denne artikels stk. 2. Rapporten skal indeholde en vurdering af, i hvor høj grad det er lykkedes ved hjælp af støtteordningerne at fremme brugen af højeffektiv kraftvarmeproduktion gennem udnyttelse af de i artikel 6 omhandlede nationale potentialer, herunder ordningernes omkostningseffektivitet. Rapporten skal endvidere redegøre for, i hvilken udstrækning støtteordningerne har medvirket til at skabe stabile betingelser for investeringer i kraftvarmeproduktion.Artikel 8Spørgsmål vedrørende elforsyningsnettet og tarifferne1. Med henblik på at sikre transmission og distribution af elektricitet fra højeffektiv kraftvarmeproduktion finder bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, 2 og 5, i direktiv 2001/77/EF samt de relevante bestemmelser i direktiv 2003/54/EF anvendelse.2. Indtil kraftvarmeproducenten bliver privilegeret kunde i henhold til national lovgivning, jf. artikel 21, stk. 1, i direktiv 2003/54/EF, bør medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at køb af elektricitet til reserveforsyning til spidslastforsyning finder sted på grundlag af offentliggjorte tariffer og betingelser og forpligtelser.3. Medlemsstaterne kan især lette adgangen til forsyningsnettet for elektricitet, der produceres af højeffektive små kraftvarmeenheder og mikrokraftvarmeenheder, forudsat at de giver Kommissionen meddelelse herom.Artikel 9Administrative procedurer1. Medlemsstaterne eller de kompetente organer, medlemsstaterne har udpeget, vurderer de gældende nationale love og administrative bestemmelser om procedurer for meddelelse af bevillinger eller de øvrige procedurer, der er fastsat i artikel 6 i direktiv 2003/54/EF, vedrørende opførelse af højeffektive kraftvarmeenheder.En sådan vurdering skal foretages med det formåla) at tilskynde til udformning af kraftvarmeenheder, der opfylder økonomisk begrundet efterspørgsel efter nyttevarmeproduktion, og at undgå at producere mere varme end nyttevarmeb) at fjerne lovgivningsmæssige og andre hindringer for øget kraftvarmeproduktionc) at forenkle og fremskynde procedurerne på det relevante forvaltningsniveau, ogd) at sikre, at reglerne er objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende samt i fuld overensstemmelse med de særlige karakteristika ved de forskellige kraftvarmeteknologier.2. For så vidt det er hensigtsmæssigt i forbindelse med de nationale love og administrative bestemmelser, oplyser medlemsstaterne om de fremskridt, der er gjort navnlig for så vidt angår:a) samordning mellem de forskellige forvaltningsorganer med hensyn til frister, modtagelse og behandling af bevillingsansøgningerb) muligheden for særlige retningslinjer for de projekter, der er omhandlet i stk. 1, og gennemførligheden af en hurtig planlægningsordning for producenter af kraftvarme ogc) udpegelse af myndigheder, der skal optræde som mæglere i tvister mellem bevillingsmeddelende myndigheder og bevillingsansøgere.Artikel 10Medlemsstaternes rapporter1. Senest den 21. februar 2006 offentliggør medlemsstaterne en rapport, der indeholder resultaterne af den analyse og de vurderinger, der er foretaget i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, artikel 6, stk. 1, og artikel 9, stk. 1 og 2.2. Hvert fjerde år, første gang senest den 21. februar 2007, offentliggør medlemsstaterne på anmodning af Kommissionen senest seks måneder inden den pågældende frist en rapport med resultatet af den vurdering, som er omhandlet i artikel 6, stk. 3.3. Medlemsstaterne sender, første gang inden udgangen af december 2004 med data for året 2003 og derefter på årsbasis, Kommissionen statistikker over den nationale produktion af el og varme fra kraftvarmeproduktion, opgjort efter metoden i bilag II.De fremsender ligeledes årlige statistikker over kraftvarmekapaciteten og det anvendte brændsel. Medlemsstaterne kan også fremsende statistikker over primærenergibesparelser, der er opnået ved anvendelse af kraftvarmeproduktion, jf. metoden i bilag III.Artikel 11Kommissionens rapport1. På grundlag af de rapporter, der forelægges i medfør af artikel 10, gennemgår Kommissionen anvendelsen af direktivet, og forelægger hvert fjerde år, første gang senest den 21. februar 2008, en statusrapport om direktivets gennemførelse for Europa-Parlamentet og Rådet.Statusrapporten skal navnlig:a) gøre rede for, i hvor høj grad de nationale potentialer for højeffektiv kraftvarmeproduktion, som omhandlet i artikel 6, er udnyttetb) vurdere, i hvilket omfang de regler og procedurer, der udgør grundbetingelserne for kraftvarmeproduktionen i det indre energimarked, er fastsat på grundlag af objektive, gennemskuelige og ikke-diskriminerende kriterier, under hensyntagen til fordelene ved kraftvarmeproduktionc) gøre rede for erfaringerne med anvendelsen og sameksistensen af forskellige støtteordninger til fordel for kraftvarmeproduktiond) revurdere referenceværdierne for virkningsgraden for separat produktion af el og varme med udgangspunkt i den aktuelle teknologi.Kommissionen forelægger sammen med rapporten yderligere forslag for Europa-Parlamentet og Rådet, hvis det er hensigtsmæssigt.2. Ved evalueringen af fremskridt, jf. stk. 1, litra a), tager Kommissionen i betragtning, i hvor høj grad de nationale potentialer for højeffektiv kraftvarmeproduktion som omhandlet i artikel 6 er eller forventes at blive udnyttet under hensyntagen til nationale foranstaltninger, forhold, herunder klimaforhold, og konsekvenser af det indre energimarked og konsekvenser af andre EU-initiativer som f.eks. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF(19).Kommissionen forelægger yderligere forslag for Europa-Parlamentet og Rådet, hvis det er hensigtsmæssigt, navnlig med henblik på fastlæggelse af en handlingsplan for udviklingen af højeffektiv kraftvarmeproduktion i EU.3. Ved evalueringen af mulighederne for en yderligere harmonisering af beregningsmetoder som omhandlet i artikel 4, stk. 1, tager Kommissionen hensyn til konsekvenserne af alternative beregninger som omhandlet i artikel 12, bilag II og bilag III for det indre energimarked under hensyntagen til erfaringerne fra nationale støtteordninger.Kommissionen forelægger yderligere forslag for Europa-Parlamentet og Rådet, hvis det er hensigtsmæssigt, med henblik på en yderligere harmonisering af beregningsmetoderne.Artikel 12Alternative beregninger1. Indtil udgangen af 2010 og forudsat, at Kommissionens godkendelse indhentes forud, kan medlemsstaterne benytte andre metoder end den, der er anført i bilag II, litra b), til at fratrække eventuel elproduktion, der ikke stammer fra en kraftvarmeproces, fra de rapporterede tal. Med henblik på artikel 5, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, fastlægges elektricitetsmængden fra kraftvarmeproduktion imidlertid i overensstemmelse med bilag II.2. Medlemsstaterne kan beregne primærenergibesparelsen ved produktion af el og varme samt mekanisk energiproduktion i overensstemmelse med bilag III, litra c), uden at bilag II anvendes til at udelukke den separate produktion af kraft og varme inden for samme proces. En sådan produktion kan betragtes som højeffektiv kraftvarmeproduktion, forudsat at den opfylder effektivitetskriterierne i bilag III, litra a), og forudsat at den samlede virkningsgrad er over 70 %, når der er tale om kraftvarmeenheder med en elkapacitet på over 25 MW. Med henblik på udstedelse af en oprindelsesgaranti og til statistiske formål fastlægges elektricitetsmængden fra sådan kraftvarmeproduktion dog i overensstemmelse med bilag II.3. Indtil udgangen af 2010 kan medlemsstater, der anvender alternative metoder, definere kraftvarmeproduktion som højeffektiv kraftvarmeproduktion uden at undersøge, om kraftvarmeproduktionen opfylder kriterierne i bilag III, litra a), hvis det er anerkendt på nationalt plan, at den kraftvarmeproduktion, der defineres ved en sådan alternativ beregningsmetode, i gennemsnit opfylder kriterierne i bilag III, litra a). Hvis der er udstedt en oprindelsesgaranti for en sådan produktion, må effektiviteten af kraftvarmeproduktionen angivet på garantien ikke overskride tærskelværdierne for kriterierne i bilag III, litra a), medmindre beregninger udført i henhold til bilag III giver et andet resultat. Med henblik på udstedelse af en oprindelsesgaranti og til statistiske formål fastlægges elektricitetsmængden fra sådan kraftvarmeproduktion imidlertid i overensstemmelse med bilag II.Artikel 13Revision1. De tærskelværdier, der benyttes til beregning af elektricitetsmængden fra kraftvarmeproduktion, jf. bilag II, litra a), tilpasses til den tekniske udvikling efter proceduren i artikel 14, stk. 2.2. De tærskelværdier, der benyttes til beregning af effektiviteten ved kraftvarmeproduktion og primærenergibesparelser, jf. bilag III, litra a), tilpasses den tekniske udvikling efter proceduren i artikel 14, stk. 2.3. Retningslinjerne for bestemmelse af el/varmeforholdet som omhandlet i bilag II, litra d), tilpasses det tekniske fremskridt efter proceduren i artikel 14, stk. 2.Artikel 14Udvalgsprocedure1. Kommissionen bistås af et udvalg.2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.3. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.Artikel 15GennemførelseMedlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 21. februar 2006. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.Artikel 16Ændring af direktiv 92/42/EØFI artikel 3, stk. 1, i direktiv 92/42/EØF, tilføjes følgende led:"- kraftvarmeenheder som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/8/EF af om fremme af kraftvarmeproduktion på grundlag af en efterspørgsel efter nyttevarme på det indre energimarked(20)."Artikel 17IkrafttrædenDette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.Artikel 18AdressaterDette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Strasbourg, den 11. februar 2004.På Europa-Parlamentets vegneP. CoxFormandPå Rådets vegneM. McDowellFormand(1) EFT C 291 E af 26.11.2002, s. 182.(2) EUT C 95 af 23.4.2003, s. 12.(3) EUT C 244 af 10.10.2003, s. 1.(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 13.5.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT), Rådets fælles holdning af 8.9.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Europa-Parlamentets holdning af 18.12.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT).(5) EUT L 176 af 15.7.2003, s. 37.(6) EFT C 140 E af 13.6.2002, s. 543.(7) EFT C 273 E af 14.11.2003, s. 172.(8) EFT C 4 af 8.1.1998, s. 1.(9) EFT C 167 af 1.6.1998, s. 308.(10) EFT C 343 af 5.12.2001, s. 190.(11) EFT C 257 af 10.10.1996, s. 26.(12) EFT L 309 af 27.11.2001, s. 1.(13) EFT L 332 af 28.12.2000, s. 91.(14) EFT L 1 af 4.1.2003, s. 65.(15) EFT L 283 af 27.10.2001, s. 33.(16) EFT C 37 af 3.2.2001, s. 3.(17) EFT L 167 af 22.6.1992, s. 17. Senest ændret ved direktiv 93/68/EØF (EFT L 220 af 30.8.1993, s. 1).(18) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.(19) EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32.(20) EUT L 52 af 21.2.2004, s. 50.BILAG IKraftvarmeteknologier, der er omfattet af dette direktiva) Combined cycle-gasturbine med varmegenvindingb) Dampturbine med modtryksdriftc) Dampturbine med kondensation og dampudtagd) Gasturbine med varmegenvindinge) Forbrændingsmotorf) Mikroturbinerg) Stirlingmotorh) Brændselscellei) Dampmaskinej) Rankine kredsproces med organisk mediumk) Anden teknologi eller kombination af teknologier, der falder inden for definitionen i artikel 3, litra a).BILAG IIBeregning af el produceret ved kraftvarmeDe værdier, der benyttes til beregning af elektricitetsmængden fra kraftvarmeproduktion, fastsættes på grundlag af den forventede eller faktiske drift af enheden ved normal brug. I forbindelse med mikrokraftvarmeproduktion kan beregningen baseres på certificerede værdier.a) El produceret ved kraftvarme ansættes til den samlede årlige elproduktion fra enheden målt ved hovedgeneratorernes afgangsklemmeri) i kraftvarmeenheder af type b), d), e), f), g) og h), jf. bilag I, med en af medlemsstaterne fastsat årlig samlet virkningsgrad på mindst 75 % ogii) i kraftvarmeenheder af type a) og c), jf. bilag I, med en af medlemsstaterne fastsat årlig samlet effektivitet på mindst 80 %.b) For kraftvarmeenheder med en årlig samlet virkningsgrad på mindre end værdien i litra a), nr. i), (kraftvarmeenheder af type b), d), e), f), g) og h), jf. bilag I) eller en årlig samlet virkningsgrad på mindre end værdien i litra a), nr. ii), (kraftvarmeenheder af type a) og c), jf. bilag I) beregnes kraftvarmeproduktionen efter følgende formel:E CHP = HCHP. Chvor:E CHP er elmængden fra kraftvarmeproduktionC er el/varmeforholdetHCHP er nyttevarmemængden fra kraftvarmeproduktion (i denne forbindelse beregnet som den samlede varmeproduktion minus al varme, der produceres i separate kedler eller ved udtag af fri damp fra dampgeneratoren før turbinen).Beregningen af el produceret ved kraftvarme skal baseres på det faktiske el/varmeforhold. Hvis det faktiske el/varmeforhold i en kraftvarmeenhed ikke er kendt, kan nedenstående standardværdier benyttes, navnlig i statistisk øjemed, for enheder af type a), b), c), d) og e), jf. bilag I, men den beregnede kraftvarme-el må ikke være større end enhedens samlede elproduktion:>TABELPOSITION>Hvis medlemsstaterne indfører standardværdier for el/varmeforholdet for enheder af type f), g), h), i), j) og k), jf. bilag I, skal de offentliggøre dem og give Kommissionen meddelelse herom.c) Hvis en del af energiindholdet i det brændsel, der benyttes til kraftvarmeproduktionen, kan genvindes i kemikalier og genanvendes, kan denne del fratrækkes brændselsforbruget, inden den samlede effektivitet i litra a) og b) beregnes.d) Medlemsstaterne kan bestemme el/varmeforholdet som forholdet mellem elektrisk energi og nyttevarme ved kraftvarmeproduktion ved lavere kapacitet på baggrund af driftsdata for den bestemte enhed.e) Kommissionen fastlægger efter proceduren i artikel 14, stk. 2, detaljerede retningslinjer for gennemførelsen og anvendelsen af bilag II, herunder for bestemmelse af el/varmeforholdet.f) Medlemsstaterne kan anvende andre indberetningsperioder end et år i forbindelse med beregningerne i henhold til litra a) og b).BILAG IIIMetode til bestemmelse af effektiviteten af kraftvarmeproduktionsprocessenDe værdier, der benyttes til beregning af effektiviteten ved kraftvarmeproduktion og primærenergibesparelser, fastsættes på grundlag af den forventede eller faktiske drift af enheden under normale forhold.a) Højeffektiv kraftvarmeproduktionMed henblik på dette direktiv skal højeffektiv kraftvarmeproduktion opfylde følgende kriterier:- Kraftvarmeproduktionen fra kraftvarmeenheder skal føre til primærenergibesparelser beregnet i overensstemmelse med litra b), på mindst 10 % i forhold til referenceværdien for separat produktion af el og varme.- Produktionen fra små kraftvarmeenheder og mikrokraftvarmeenheder, som giver primærenergibesparelser, kan betegnes som højeffektiv kraftvarmeproduktion.b) Beregning af primærenergibesparelserPrimærenergibesparelsen ved kraftvarmeproduktion som defineret i bilag II beregnes ved hjælp af nedenstående formel:>PIC FILE= "L_2004052DA.005902.TIF">hvor:PES er primærenergibesparelsen.CHP Hη er varmevirkningsgraden ved kraftvarmeproduktionen defineret som den årlige nyttevarmeproduktion divideret med det brændselsforbrug, der er medgået til at producere summen af nyttevarme og elektricitet produceret ved kraftvarme.Ref Hη er referenceværdien for effektiviteten ved separat varmeproduktion.CHP Eη er eleffektiviteten ved kraftvarmeproduktionen defineret som den årlige kraftvarmeproducerede elektricitet divideret med det brændselsforbrug, der er medgået til at producere summen af nyttevarme og elektricitet produceret ved kraftvarme. Hvis en kraftvarmeenhed producerer mekanisk energi, kan den årlige elektricitetsmængde fra kraftvarmeproduktion forøges med et supplerende element, der udgøres af den mængde elektricitet, der svarer til mængden af mekanisk energi. Et sådant supplerende element giver ikke ret til at udstede oprindelsesgarantier i henhold til artikel 5.Ref Eη er referenceværdien for effektiviteten ved separat elproduktion.c) Beregning af energibesparelser efter alternative metoder i henhold til artikel 12, stk. 2Hvis primærenergibesparelserne for en proces beregnes i henhold til artikel 12, stk. 2, beregnes primærenergibesparelserne efter formlen i litra b) i dette bilag, idet:"CHP Hη" ændres til "Hη" og"CHP Eη" ændres til "Eη",hvor:Hη er varmeeffektiviteten ved processen defineret som den årlige varmeproduktion divideret med det brændselsforbrug, der er medgået til at producere summen af varme og elektricitetEη er eleffektiviteten ved processen defineret som den årlige elproduktion divideret med det brændselsforbrug, der er medgået til at producere summen af varme og elektricitet. Hvis en kraftvarmeenhed producerer mekanisk energi, kan den årlige elektricitetsmængde fra kraftvarmeproduktion forøges med et supplerende element, der udgøres af den mængde elektricitet, der svarer til mængden af mekanisk energi. Et sådant supplerende element giver ikke ret til at udstede oprindelsesgarantier i henhold til artikel 5.d) Medlemsstaterne kan anvende andre indberetningsperioder end et år i forbindelse med beregningerne i henhold til litra b) og c) i dette bilag.e) For mikrokraftvarmeenheder kan beregningen af primærenergibesparelserne baseres på certificerede data.f) Referenceværdier for effektiviteten ved separat produktion af el og varmeEffektiviteten ved den separate produktion af el og varme, som kraftvarmeproduktionen skal erstatte, fastsættes efter principperne for fastsættelse af referenceværdierne for separat produktion af el og varme, jf. artikel 4, stk. 1, og formlen i litra b).Referenceværdierne for effektiviteten fastsættes efter følgende principper:1) For kraftvarmeenheder, jf. definitionen i artikel 3, tages der ved sammenligningen med separat elproduktion udgangspunkt i princippet om sammenligning inden for samme brændselskategori.2) Hver kraftvarmeenhed sammenlignes med den bedste tilgængelige og økonomisk begrundede teknologi for separat produktion af el og varme på markedet i det år, hvor kraftvarmeenheden blev bygget.3) Referenceværdierne for effektiviteten af kraftvarmeenheder, der er over 10 år gamle, fastsættes på grundlag af referenceværdierne for enheder, der er 10 år gamle.4) Referenceværdierne for effektiviteten af separat produktion af el og varme afspejler de klimatiske forskelle mellem medlemsstaterne.BILAG IVKriterier for analysen af nationale potentialer for højeffektiv kraftvarmeproduktiona) Analysen af de nationale potentialer i artikel 6 skal omhandle:- hvilken brændselstype der sandsynligvis skal benyttes til at udnytte potentialet for kraftvarmeproduktion, herunder overvejelser om mulighederne for at øge brugen af vedvarende energikilder på de nationale varmemarkeder via kraftvarmeproduktion- hvilken type kraftvarmeteknologi, jf. bilag I, der sandsynligvis vil blive benyttet til at udnytte det nationale potentiale- hvilken type separat produktion af el og varme eller, hvor det er muligt, produktion af mekanisk energi, der forventes afløst af højeffektiv kraftvarmeproduktion- hvordan potentialet fordeles mellem modernisering af eksisterende kapacitet og opførelse af ny kapacitet.b) Analysen skal indeholde passende mekanismer til vurdering af omkostningseffektiviteten - målt ved primærenergibesparelser - ved at øge den højeffektive kraftvarmeproduktions andel af den nationale energiproduktion. I analysen af omkostningseffektiviteten skal der ligeledes tages højde for de nationale forpligtelser, de enkelte medlemsstater har påtaget sig inden for rammerne af de klimapolitiske forpligtelser, der er accepteret af Fællesskabet i henhold til Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer.c) I analysen af det nationale kraftvarmepotentiale anføres potentialet frem til hhv. 2010, 2015 og 2020, hvor det er muligt med respektive omkostningsskøn.