Avis juridique important

|

32003L0048

Rådets direktiv 2003/48/EF af 3. juni 2003 om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger

EU-Tidende nr. L 157 af 26/06/2003 s. 0038 - 0048

Rådets direktiv 2003/48/EFaf 3. juni 2003om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalingerRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 94,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(3), ogud fra følgende betragtninger:(1) Kapitalens fri bevægelighed er sikret ved traktatens artikel 56 til 60.(2) Renteindtægter fra opsparing i fordringer udgør en skattepligtig indkomst for valutaindlændinge i samtlige medlemsstater.(3) I henhold til traktatens artikel 58, stk. 1, har medlemsstaterne ret til at anvende de relevante bestemmelser i deres skattelovgivning, som sondrer mellem skatteydere, hvis situation er forskellig med hensyn til deres bopælssted eller med hensyn til det sted, hvor deres kapital er investeret, og medlemsstaterne har ligeledes ret til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at hindre overtrædelser af deres nationale ret og forskrifter, især på skatte- og afgiftsområdet.(4) De bestemmelser i medlemsstaternes nationale skattelovgivning, som har til formål at hindre misbrug eller svig, bør i henhold til traktatens artikel 58, stk. 3, ikke udgøre et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af den frie bevægelighed for kapital og betalinger, som defineret i traktatens artikel 56.(5) Da der ikke er sket nogen samordning af de nationale ordninger for beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger, navnlig ikke med hensyn til behandlingen af rentebetalinger, der modtages af ikke-hjemmehørende personer, er det for øjeblikket ofte muligt for personer hjemmehørende i medlemsstaterne at unddrage sig enhver form for beskatning i deres bopælsland af rentebetalinger modtaget i en anden medlemsstat.(6) Denne situation fordrejer kapitalbevægelserne mellem medlemsstaterne, hvilket ikke er foreneligt med det indre marked.(7) Dette direktiv bygger på den konsensus, der blev opnået på Det Europæiske Råds møde den 19.-20. juni 2000 i Santa Maria da Feira og på de efterfølgende samlinger i Rådet (økonomi og finans) den 26.-27. november 2000, den 13. december 2001 og den 21. januar 2003.(8) Det endelige formål med dette direktiv er at muliggøre, at indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger, som udbetales i en medlemsstat til retmæssige ejere, der er fysiske personer, som er hjemmehørende i en anden medlemsstat, gøres til genstand for reel beskatning i overensstemmelse med den sidstnævnte medlemsstats lovgivning.(9) Formålet med dette direktiv kan bedst opfyldes ved at satse på rentebetalinger, der foretages eller sikres af økonomiske aktører etableret i medlemsstaterne til eller til fordel for retmæssige ejere, der er fysiske personer, som er hjemmehørende i en anden medlemsstat.(10) Målene for dette direktiv kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne som følge af mangel på samordning af de nationale ordninger til beskatning af indtægter fra opsparing og derfor bedre kan opfyldes på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.(11) Den betalende agent er den økonomiske aktør, der betaler renter til eller sikrer betaling af renter til umiddelbar fordel for den retmæssige ejer.(12) Ved fastlæggelsen af begrebet rentebetalinger og mekanismen med den betalende agent bør der om fornødent henvises til Rådets direktiv 85/611/EØF af 20. december 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter)(4).(13) Dette direktivs anvendelsesområde bør begrænses til beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger i forbindelse med fordringer, således at bl.a. spørgsmål vedrørende beskatning af pensions- og forsikringsydelser udelukkes.(14) Det endelige formål, som er at muliggøre en reel beskatning af rentebetalinger i den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, kan opfyldes ved hjælp af informationsudveksling om rentebetalinger mellem medlemsstaterne.(15) Rådets direktiv 77/799/EØF af 19. december 1977 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte og indirekte skatter(5) udgør allerede et grundlag for informationsudveksling i skattemæssigt øjemed mellem medlemsstaterne om de indtægter, der er omfattet af dette direktiv. Det bør fortsat finde anvendelse på denne form for informationsudveksling som et supplement til dette direktiv, i det omfang dette direktiv ikke fraviger det førstnævnte direktiv.(16) Den automatiske informationsudveksling mellem medlemsstaterne om rentebetalinger, der er omfattet af dette direktiv, åbner mulighed for en reel beskatning af disse betalinger i den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, og i overensstemmelse med denne medlemsstats lovgivning. Det er derfor nødvendigt at slå fast, at det ikke er tilladt medlemsstater, der udveksler information i henhold til dette direktiv, at henholde sig til de grænser for informationsudvekslingen, der er fastsat i artikel 8 i direktiv 77/799/EØF.(17) Som følge af strukturelle forskelle vil Belgien, Luxembourg og Østrig ikke kunne indføre automatisk udveksling af informationer samtidig med de øvrige medlemsstater. I en overgangsperiode bør disse medlemsstater opkræve kildeskat af de renteindtægter af opsparing, der er omfattet af dette direktiv, eftersom kildeskat kan sikre en reel minimumsbeskatning, ikke mindst ved en sats, der gradvis stiger til 35 %.(18) For at undgå forskelsbehandling bør det ikke kræves, at Belgien, Luxembourg og Østrig indfører automatisk udveksling af oplysninger, før Det Schweiziske Forbund, Fyrstendømmet Andorra, Fyrstendømmet Liechtenstein, Fyrstendømmet Monaco og Republikken San Marino har indført en effektiv udveksling af oplysninger om rentebetalinger på anmodning.(19) De pågældende medlemsstater bør overføre størstedelen af deres provenu af denne kildeskat til den retmæssige ejers bopælsland.(20) De pågældende medlemsstater bør følge en procedure, som gør det muligt for retmæssige ejere, der har deres skattemæssige bopæl i andre medlemsstater, at undgå opkrævningen af denne kildeskat ved at bemyndige deres betalende agent til at indberette rentebetalingerne eller ved at fremlægge en attest udstedt af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor de har deres skattemæssige bopæl.(21) Den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, bør sikre afskaffelsen af enhver dobbeltbeskatning af de rentebetalinger, der kan følge af opkrævningen af denne kildeskat efter de i dette direktiv fastsatte procedurer. Den bør gøre dette ved at give skattegodtgørelse for denne kildeskat op til det skattebeløb, der skal erlægges på dens område, og ved at tilbagebetale ethvert overskydende kildeskattebeløb til den retmæssige ejer. Den kan imidlertid i stedet for at anvende denne ordning med skattegodtgørelse indrømme tilbagebetaling af kildeskatten.(22) For at undgå markedsforstyrrelser bør dette direktiv i overgangsperioden ikke gælde for rentebetalinger i forbindelse med visse omsættelige værdipapirer.(23) Dette direktiv bør ikke forhindre medlemsstaterne i at opkræve andre typer kildeskat af renter indtjent på deres område end den, der er omhandlet i dette direktiv.(24) Så længe Amerikas Forenede Stater, Schweiz, Andorra, Liechtenstein, Monaco, San Marino og medlemsstaternes relevante afhængige eller associerede territorier ikke alle anvender de samme eller tilsvarende foranstaltninger som i dette direktiv, vil kapitalflugt til disse lande og territorier kunne hindre, at direktivets formål kan opfyldes. Det er derfor nødvendigt, at direktivet finder anvendelse fra den samme dato, hvor alle disse lande og territorier anvender sådanne foranstaltninger.(25) Kommissionen bør hvert tredje år aflægge rapport om, hvorledes dette direktiv fungerer, og forelægge Rådet forslag til eventuelle ændringer, der kan vise sig nødvendige for bedre at kunne sikre en reel beskatning af indtægter fra opsparing og afskaffe uønsket fordrejning af konkurrencen.(26) I dette direktiv overholdes de grundlæggende rettigheder og principper, som bl.a. Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkender -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:AFSNIT I INDLEDENDE BESTEMMELSERArtikel 1Formål1. Det endelige formål med dette direktiv er at muliggøre, at indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger, som udbetales i en medlemsstat til retmæssige ejere, der er fysiske personer med skattemæssig bopæl i en anden medlemsstat, gøres til genstand for reel beskatning i overensstemmelse med den sidstnævnte medlemsstats lovgivning.2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de opgaver, der er nødvendige til gennemførelse af dette direktiv, udføres af betalende agenter etableret på deres område, uanset hvor debitor for den fordring, der giver renten, er etableret.Artikel 2Definition af retmæssig ejer1. I dette direktiv forstås ved "retmæssig ejer" enhver fysisk person, der modtager en rentebetaling, eller enhver fysisk person, for hvem en rentebetaling er sikret, medmindre han fremlægger bevis for, at betalingen ikke er modtaget eller sikret til hans egen fordel, dvs.a) at han optræder som betalende agent i henhold til artikel 4, stk. 1, ellerb) at han optræder på vegne af en juridisk person, en enhed, der beskattes af sit overskud i henhold til de generelle ordninger for erhvervsbeskatning, et investeringsinstitut, der er godkendt i overensstemmelse med direktiv 85/611/EØF, eller en enhed, hvortil der er henvist i artikel 4, stk. 2, i nærværende direktiv, og i sidstnævnte tilfælde meddeler navn og adresse på den pågældende enhed til den økonomiske aktør, der foretager rentebetalingen, hvorefter den sidstnævnte indberetter disse oplysninger til sit etableringslands kompetente myndighed, ellerc) at han optræder på vegne af en anden fysisk person, der er den retmæssige ejer, og meddeler den betalende agent den retsmæssige ejers identitet i henhold til artikel 3, stk. 2.2. Hvis en betalende agent har oplysninger, der tyder på, at den fysiske person, der modtager en rentebetaling, eller for hvem en rentebetaling er sikret, muligvis ikke er den retmæssige ejer, og hvis denne fysiske person hverken er omfattet af stk. 1, litra a), eller stk. 1, litra b), træffer han rimelige foranstaltninger til at fastslå den retmæssige ejers identitet i henhold til artikel 3, stk. 2. Hvis den betalende agent er ude af stand til at identificere den retmæssige ejer, behandler han den pågældende fysiske person som den retmæssige ejer.Artikel 3De retmæssige ejeres identitet og bopæl1. Hver medlemsstat skal på sit område fastlægge og sikre anvendelsen af de procedurer, der er nødvendige for at gøre det muligt for den betalende agent at identificere de retmæssige ejere og deres bopæl med henblik på artikel 8-12.Disse procedurer skal være i overensstemmelse med de i stk. 2 og 3 fastsatte minimumsstandarder.2. Den betalende agent fastlægger den retmæssige ejers identitet på grundlag af minimumsstandarder, der varierer efter, hvornår den betalende agent og modtageren af rentebetalingen har optaget forbindelser:a) For kontraktlige forbindelser optaget før den 1. januar 2004 fastlægger den betalende agent den retmæssige ejers identitet i form af hans navn og adresse ved hjælp af de oplysninger, han er i besiddelse af, navnlig i henhold til de gældende forskrifter i hans etableringsland og Rådets direktiv 91/308/EØF af 10. juni 1991 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge(6).b) For kontraktlige forbindelser, der er optaget, eller, hvis sådanne kontraktlige forbindelser ikke findes, for transaktioner, der er gennemført på eller efter den 1. januar 2004, fastlægger den betalende agent den retmæssige ejers identitet i form af navn, adresse og, hvis et sådant nummer findes, skattemæssigt identifikationsnummer, der er tildelt af den medlemsstat, hvor den pågældende har sin skattemæssige bopæl. Disse oplysninger fastlægges på grundlag af passet eller det officielle identitetskort, der forevises af den retmæssige ejer. Hvis adressen ikke er anført i passet eller i det officielle identitetskort, fastlægges den på grundlag af ethvert andet bevisdokument, der forevises af den retmæssige ejer. Hvis det skattemæssige identifikationsnummer ikke findes i passet, i det officielle identitetskort eller i et andet bevisdokument, der forelægges af den retmæssige ejer, herunder eventuelt den skattemæssige bopælsattest, suppleres identiteten med fødselsdato og fødested på grundlag af passet eller det officielle identitetskort.3. Den betalende agent fastlægger den retmæssige ejers bopæl på grundlag af minimumsstandarder, der varierer efter, hvornår den betalende agent og modtageren af rentebetalingen har optaget forbindelse. Med forbehold af nedenstående anses bopælen for at være i det land, hvor den retmæssige ejer har sin faste adresse:a) For kontraktlige forbindelser optaget før den 1. januar 2004 fastlægger den betalende agent den retmæssige ejers bopæl ved hjælp af de oplysninger, han er i besiddelse af, navnlig i henhold til de gældende forskrifter i hans etableringsland og direktiv 91/308/EØF.b) For kontraktlige forbindelser, der er optaget, eller, hvis sådanne kontraktlige forbindelser ikke findes, for transaktioner, der er gennemført på eller efter den 1. januar 2004, fastlægger den betalende agent på grundlag af den adresse, der er angivet i passet eller i det officielle identitetskort, eller om nødvendigt på grundlag af ethvert andet bevisdokument, der forevises af den retmæssige ejer, den retmæssige ejers bopæl efter følgende procedure: for fysiske personer, der fremviser et pas eller et officielt identitetskort udstedt af en medlemsstat og erklærer sig som hjemmehørende i et tredjeland, fastslås bopælen ved hjælp af en skattemæssig bopælsattest udstedt af den kompetente myndighed i det tredjeland, hvor den fysiske person hævder at være hjemmehørende. Hvis en sådan attest ikke kan fremvises, anses bopælen for at befinde sig i den medlemsstat, der har udstedt passet eller ethvert andet officielt identitetsdokument.Artikel 4Definition af betalende agent1. I dette direktiv forstås ved "betalende agent" enhver økonomisk aktør, der betaler renter til eller sikrer betalingen af renter til umiddelbar fordel for den retmæssige ejer, uanset om aktøren er debitor for den fordring, der giver renten, eller den aktør, som debitor eller den retmæssige ejer pålægger at betale renter eller at sikre betalingen af renter.2. Enhver enhed, der er etableret i en medlemsstat, og som renterne til den retmæssige ejer betales til eller sikres for, betragtes også som betalende agent efter en sådan betaling eller sikringen af en sådan betaling. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse, hvis den økonomiske aktør har grund til på grundlag af officielle bevisdokumenter, der forevises af enheden, at tro, at:a) denne er en juridisk person, bortset fra de i stk. 5 nævnte juridiske personer, ellerb) dens overskud beskattes i henhold til de generelle ordninger for erhvervsbeskatning, ellerc) den er et investeringsinstitut, der er godkendt i overensstemmelse med direktiv 85/611/EØF.En økonomisk aktør, som betaler renter til eller sikrer betaling af renter for en sådan enhed, der er etableret i en anden medlemsstat og betragtes som betalende agent i henhold til dette stykke, skal give sit etableringslands kompetente myndighed meddelelse om navn og adresse på enheden og det samlede rentebeløb, der er betalt til eller sikret for enheden, og etableringslandets kompetente myndighed skal videregive disse oplysninger til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor enheden er etableret.3. Den i stk. 2 omhandlede enhed skal imidlertid i henseende til dette direktiv have mulighed for at lade sig behandle som investeringsinstitut som omhandlet i stk. 2, litra c). Udnyttelsen af denne mulighed gøres til genstand for en attest, der udstedes af den medlemsstat, hvor enheden er etableret, og som denne enhed forelægger den økonomiske aktør.Medlemsstaterne fastsætter detaljerede regler for denne mulighed for de enheder, der er etableret på deres område.4. Hvis den økonomiske aktør og den i stk. 2 omhandlede enhed er etableret i samme medlemsstat, træffer den pågældende medlemsstat de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at enheden efterlever bestemmelserne i dette direktiv, når den optræder som betalende agent.5. Følgende juridiske personer er ikke omfattet af stk. 2, litra a):a) i Finland: avoin yhtiö (Ay) og kommandiittiyhtiö (Ky)/öppet bolag og kommanditbolagb) i Sverige: handelsbolag (HB) og kommanditbolag (KB).Artikel 5Definition af kompetent myndighedI dette direktiv forstås ved "kompetent myndighed":a) for medlemsstaternes vedkommende enhver af de myndigheder, som af medlemsstaterne er anmeldt til Kommissionen, ogb) for tredjelandes vedkommende den kompetente myndighed i henseende til bilaterale eller multilaterale skatteaftaler eller, dersom en sådan ikke findes, en anden myndighed, der er bemyndiget til at udstede bopælsattester til skattemæssige formål.Artikel 6Definition af "rentebetalinger"1. I dette direktiv forstås ved "rentebetalinger":a) renter betalt eller krediteret en konto vedrørende fordringer af enhver art med eller uden prioritetsgaranti eller klausuler om andel i debitors udbytte, navnlig indtægter fra statsgældsbeviser og indtægter fra obligationer eller forskrivninger, herunder præmier eller gevinster i tilknytning til sådanne gældsbeviser, obligationer eller forskrivninger; strafrenter for sen betaling betragtes ikke som rentebetalingerb) påløbne eller kapitaliserede renter i forbindelse med afståelse, indfrielse eller tilbagekøb af de i litra a) omhandlede fordringerc) indkomst afledt af rentebetalinger, enten direkte eller via en i artikel 4, stk. 2, omhandlet enhed udloddet afi) investeringsinstitutter, der er godkendt i overensstemmelse med direktiv 85/611/EØFii) enheder, der er omfattet af den i artikel 4, stk. 3, fastsatte mulighediii) institutter for kollektiv investering etableret uden for det i artikel 7 omhandlede områded) indkomst i forbindelse med afståelse, indfrielse eller tilbagekøb af andele eller enheder i følgende institutter og enheder, hvis de direkte eller indirekte via andre institutter for kollektiv investering eller enheder som omhandlet nedenfor investerer mere end 40 % af deres aktiver i fordringer omhandlet i litra a):i) investeringsinstitutter, der er godkendt i overensstemmelse med direktiv 85/611/EØFii) enheder, der er omfattet af den i artikel 4, stk. 3, fastsatte mulighediii) institutter for kollektiv investering etableret uden for det i artikel 7 omhandlede område.Medlemsstaterne har imidlertid mulighed for kun lade indkomst som omhandlet i litra d) indgå i definitionen af rentebetaling, for så vidt denne indkomst svarer til en indkomst, der direkte eller indirekte stammer fra rentebetalinger som defineret i litra a) og b).2. I henseende til stk. 1, litra c) og d), skal den samlede indkomst, dersom en betalende agent ikke ligger inde med oplysninger om, hvor stor en del af indkomsten der afledes af rentebetalinger, betragtes som rentebetaling.3. I henseende til stk. 1, litra d), skal procentsatsen, dersom en betalende agent ikke har nogen oplysninger om procentsatsen for de aktiver, der er investeret i fordringer eller i andele eller enheder i henhold til nævnte litra, anses for at være højere end 40 %. Hvis agenten ikke er i stand til at fastlægge beløbet for den indkomst, som den retmæssige ejer har realiseret, betragtes indkomsten som værende provenuet af afståelsen, indfrielsen eller tilbagekøbet af andelene eller enhederne.4. Hvis rente som defineret i stk. 1 betales til eller krediteres en konto, der indehaves af en i artikel 4, stk. 2, omhandlet enhed, idet denne enhed ikke er omfattet af den i artikel 4, stk. 3, fastsatte mulighed, skal den betragtes som rentebetaling fra en sådan enhed.5. I henseende til stk. 1, litra b) og d), skal medlemsstaterne have mulighed for at kræve, at betalende agenter på deres område beregner renterne på årsbasis i en periode, der ikke må overstige et år, og behandler sådanne på årsbasis beregnede renter som rentebetalinger, også selv om der ikke finder afståelse, indfrielse eller tilbagekøb sted i den pågældende periode.6. Uanset stk. 1, litra c) og d), skal det være muligt for medlemsstaterne at holde enhver i de pågældende bestemmelser omhandlet indkomst fra institutter eller enheder etableret på deres område uden for definitionen af rentebetalinger, hvis de pågældende enheders investeringer i fordringer omhandlet i stk. 1, litra a), ikke har oversteget 15 % af deres aktiver. Uanset stk. 4 kan medlemsstaterne ligeledes beslutte at holde renter, der udbetales til eller krediteres en konto tilhørende en enhed som omhandlet i artikel 4, stk. 2, der ikke er omfattet af muligheden i artikel 4, stk. 3, og som er etableret på deres område, uden for definitionen af rentebetaling, jf. stk. 1, hvis de pågældende enheders investeringer i fordringer omhandlet i stk. 1, litra a), ikke har oversteget 15 % af deres aktiver.En medlemsstats udnyttelse af en sådan mulighed skal være bindende for andre medlemsstater.7. Den i stk. 1, litra d), og stk. 3 omhandlede procentsats fastsættes fra den 1. januar 2011 til 25 %.8. De i stk. 1, litra d), og stk. 6 omhandlede procentsatser fastsættes under henvisning til investeringspolitikken som fastlagt i fondsbestemmelserne eller vedtægterne for de berørte institutter eller enheder og, hvis sådanne ikke findes, under henvisning til den faktiske sammensætning af de berørte institutters eller enheders aktiver.Artikel 7Geografisk anvendelsesområdeDette direktiv anvendes på renter betalt af en betalende agent etableret på det område, på hvilket traktaten finder anvendelse i henhold til traktatens artikel 299.AFSNIT II INFORMATIONSUDVEKSLINGArtikel 8Den betalende agents indgivelse af information1. Når den retmæssige ejer er hjemmehørende i en anden medlemsstat end den, hvor den betalende agent er etableret, omfatter den information, som den betalende agent skal indgive til sit etableringslands kompetente myndighed, som et minimum følgende:a) den retmæssige ejers identitet og bopæl fastlagt i henhold til artikel 3b) den betalende agents navn og adressec) den retmæssige ejers kontonummer eller, dersom et sådant ikke findes, identifikation af den fordring, der giver anledning til renten, ogd) oplysninger om rentebetalingen i henhold til stk. 2.2. Den information, som den betalende agent skal indgive vedrørende rentebetaling, skal som et minimum indeholde en differentiering mellem rentebetalinger efter nedenstående kategorier og angive følgende:a) hvis der er tale om en rentebetaling i henhold til artikel 6, stk. 1, litra a): den betalte eller krediterede rentes beløbb) hvis der er tale om en rentebetaling i henhold til artikel 6, stk. 1, litra b) eller d): enten det rente- eller indkomstbeløb, der er omhandlet i de nævnte litraer, eller det fulde beløb af provenuet af afståelsen, indfrielsen eller tilbagekøbetc) hvis der er tale om en rentebetaling i henhold til artikel 6, stk. 1, litra c): enten det indkomstbeløb, der er omhandlet i nævnte litra, eller udlodningens fulde beløbd) hvis der er tale om en rentebetaling i henhold til artikel 6, stk. 4: det rentebeløb, der tilskrives hvert af medlemmerne af den enhed, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2, og som opfylder betingelserne i artikel 1, stk. 1, og artikel 2, stk. 1e) hvis en medlemsstat udnytter muligheden i artikel 6, stk. 5: rentebeløbet på årsbasis.Medlemsstaterne kan dog begrænse minimumsindholdet af den information, som den betalende agent skal indgive vedrørende rentebetaling, til det samlede rente- eller indkomstbeløb og det fulde beløb af provenuet af afståelsen, indfrielsen eller tilbagekøbet.Artikel 9Automatisk informationsudveksling1. Den kompetente myndighed i den betalende agents medlemsstat afgiver de i artikel 8 omhandlede oplysninger til den kompetente myndighed i den retmæssige ejers bopælsland.2. Indberetningen af information skal være automatisk og finde sted mindst en gang om året inden for seks måneder efter udgangen af skatteåret for den betalende agents medlemsstat for alle rentebetalinger i det pågældende år.3. Bestemmelserne i direktiv 77/799/EØF finder anvendelse på informationsudvekslingen i medfør af dette direktiv, forudsat at der ikke er fastsat undtagelse heri. Artikel 8 i direktiv 77/799/EØF finder dog ikke anvendelse på de oplysninger, der skal afgives i henhold til dette kapitel.AFSNIT III OVERGANGSBESTEMMELSERArtikel 10Overgangsperiode1. I en overgangsperiode regnet fra den dato, der er fastsat i artikel 17, stk. 2 og 3, har Belgien, Luxembourg og Østrig ikke pligt til at anvende bestemmelserne i afsnit II, jf. dog artikel 13, stk. 1.De har imidlertid ret til at modtage oplysninger fra de øvrige medlemsstater i henhold til afsnit II.I overgangsperioden har dette direktiv til formål at sikre en reel minimumsbeskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger, som udbetales i en medlemsstat til retmæssige ejere, der er fysiske personer med skattemæssig bopæl i en anden medlemsstat.2. Overgangsperioden slutter ved udgangen af det første fulde skatteår efter den af følgende to datoer, der kommer sidst:- datoen for ikrafttrædelsen af en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab, i henhold til en enstemmig afgørelse truffet af Rådet, og det sidste af landene: Det Schweiziske Forbund, Fyrstendømmet Liechtenstein, Republikken San Marino, Fyrstendømmet Monaco og Fyrstendømmet Andorra om udveksling af oplysninger på anmodning som fastlagt i OECD-modelaftalen om udveksling af oplysninger i skattesager, der blev offentliggjort den 18. april 2002 (i det følgende benævnt "OECD-modelaftalen"), vedrørende rentebetalinger, som defineret i dette direktiv, som udbetales af betalende agenter etableret på deres respektive områder til retmæssige ejere, der er hjemmehørende i det område, hvor direktivet finder anvendelse, idet samme lande samtidig opkræver kildeskat af sådanne betalinger med den sats, der er fastlagt for de tilsvarende perioder, der er nævnt i artikel 11, stk. 1- den dato, hvor Rådet enstemmigt konstaterer, at USA har forpligtet sig til at udveksle oplysninger på anmodning som fastlagt i OECD-modelaftalen med hensyn til rentebetalinger som defineret i dette direktiv, der udbetales af betalende agenter etableret på dets område til retmæssige ejere, der er hjemmehørende i det område, hvor direktivet finder anvendelse.3. Ved overgangsperiodens udgang skal Belgien, Luxembourg og Østrig anvende bestemmelserne i kapitel II og ophøre med at opkræve kildeskat og at foretage deling af provenu i henhold til artikel 11 og 12. Hvis Belgien, Luxembourg og Østrig vælger at anvende bestemmelserne i kapitel II i overgangsperioden, ophører de med at opkræve kildeskat og at foretage deling af provenu i henhold til artikel 11 og 12.Artikel 11Kildeskat1. I den i artikel 10 omhandlede overgangsperiode opkræver Belgien, Luxembourg og Østrig, når den retmæssige ejer er hjemmehørende i en anden medlemsstat end den, hvor den betalende agent er etableret, en kildeskat på 15 % i overgangsperiodens tre første år, på 20 % i de følgende tre år og derefter på 35 %.2. Den betalende agent opkræver kildeskat på følgende måde:a) hvis der er tale om en rentebetaling i henhold til artikel 6, stk. 1, litra a): af det betalte eller krediterede rentebeløbb) hvis der er tale om en rentebetaling i henhold til artikel 6, stk. 1, litra b) eller d): af det rente- eller indkomstbeløb, der er omhandlet i de nævnte litraer, eller ved hjælp af en skat med tilsvarende virkning, som skal bæres af modtageren af det fulde beløb af provenuet af afståelsen, indfrielsen eller tilbagekøbetc) hvis der er tale om en rentebetaling i henhold til artikel 6, stk. 1, litra c): af det indkomstbeløb, der er omhandlet i nævnte litrad) hvis der er tale om en rentebetaling i henhold til artikel 6, stk. 4: af det rentebeløb, der tilskrives hvert af medlemmerne af den enhed, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2, og som opfylder betingelserne i artikel 1, stk. 1, og artikel 2, stk. 1e) hvis en medlemsstat udnytter muligheden i artikel 6, stk. 5: af rentebeløbet på årsbasis.3. For så vidt angår stk. 2, litra a) og b), opkræves kildeskatten i et omfang svarende til den periode, hvori den retmæssige ejer har besiddet fordringen. Hvis den betalende agent ikke kan fastlægge besiddelsesperioden på grundlag af de oplysninger, han er i besiddelse af, skal han behandle den retmæssige ejer som besidder af fordringen i hele den periode, hvor den har været gældende, medmindre han fremlægger bevis for datoen for erhvervelsen deraf.4. Den kildeskat, som den betalende agents medlemsstat opkræver, forhindrer ikke den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, i at beskatte indkomsten i overensstemmelse med sin nationale lovgivning, forudsat at traktatens bestemmelser overholdes.5. I overgangsperioden kan de medlemsstater, der opkræver kildeskat, fastsætte, at en økonomisk aktør, der betaler renter til eller sikrer renter for en enhed som omhandlet i artikel 4, stk. 2, der er etableret i en anden medlemsstat, skal betragtes som betalende agent i stedet for enheden og skal opkræve kildeskat af disse renter, medmindre enheden formelt har accepteret, at dens navn og adresse samt det samlede rentebeløb, der er betalt til eller sikret for den, meddeles i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, sidste afsnit.Artikel 12Deling af provenu1. Medlemsstater, der opkræver kildeskat i henhold til artikel 11, stk. 1, beholder 25 % af deres provenu og overfører 75 % af provenuet til den retmæssige ejers bopælsland.2. Medlemsstater, der opkræver kildeskat i henhold til artikel 11, stk. 5, beholder 25 % af deres provenu og overfører 75 % af provenuet til de andre medlemsstater i samme forhold som de overførsler, der foretages i medfør af stk. 1.3. Disse overførsler finder senest sted inden for en periode på seks måneder efter afslutningen af skatteåret for den betalende agents medlemsstat i forbindelse med stk. 1 eller for den erhvervsdrivendes medlemsstat i forbindelse med stk. 2.4. Medlemsstater, der opkræver kildeskat, skal træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at ordningen for deling af provenuet fungerer hensigtsmæssigt.Artikel 13Undtagelser fra kildeskatteproceduren1. Medlemsstater, der opkræver kildeskat i henhold til artikel 11, følger en af eller begge følgende procedurer for at sikre, at de retmæssige ejere kan kræve, at der ikke tilbageholdes nogen skat:a) en procedure, som gør det muligt for den retmæssige ejer udtrykkeligt at bemyndige den betalende agent til at indberette oplysninger i henhold til afsnit II, idet en sådan bemyndigelse dækker alle renter, som den betalende agent betaler til den retmæssige ejer; i dette tilfælde finder bestemmelserne i artikel 9 anvendelseb) en procedure, som sikrer, at der ikke opkræves kildeskat, hvis den retmæssige ejer forelægger sin betalende agent en attest, som er udstedt i hans navn af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, i henhold til stk. 2.2. På begæring af den retmæssige ejer udsteder den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den pågældende har sin skattemæssige bopæl, en attest, som angiver:a) den retmæssige ejers navn, adresse og skattemæssige identifikationsnummer eller, dersom et sådant nummer ikke findes, fødselsdato og fødestedb) den betalende agents navn og adressec) den retmæssige ejers kontonummer eller, dersom et sådant ikke findes, identifikationen af værdipapiret.En sådan attest skal være gyldig i en periode af højst tre års varighed. Den skal udstedes til enhver retmæssige ejer, der har anmodet derom, inden for to måneder efter fremsættelsen af denne anmodning.Artikel 14Afskaffelse af dobbeltbeskatning1. Den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, skal sikre afskaffelsen af enhver dobbeltbeskatning, som kunne følge af opkrævningen af den i artikel 11 omhandlede kildeskat, i henhold til bestemmelserne i stk. 2 og 3.2. Hvis renter modtaget af en retmæssige ejer har været gjort til genstand for en sådan kildeskat i den betalende agents medlemsstat, indrømmer den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, ham en skattegodtgørelse svarende til den tilbageholdte skats beløb i henhold til landets nationale lovgivning. Hvis dette beløb er højere end beløbet for den skat, der skal erlægges i henhold til landets nationale lovgivning, skal den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, tilbagebetale den overskydende tilbageholdte skats beløb til vedkommende.3. Hvis renter modtaget af en retmæssige ejer ud over den i artikel 11 omhandlede kildeskat har været gjort til genstand for nogen anden type kildeskat, og den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, indrømmer en skattegodtgørelse for en sådan kildeskat i henhold til sin nationale lovgivning eller dobbeltbeskatningsaftaler, krediteres denne anden kildeskat, før proceduren i stk. 2 tages i anvendelse.4. Den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, kan i stedet for den ordning med skattegodtgørelse, der er omhandlet i stk. 2 og 3, foretage tilbagebetaling af den kildeskat, der er omhandlet i artikel 11.Artikel 15Omsættelige værdipapirer1. I den i artikel 10 omhandlede overgangsperiode, dog senest indtil den 31. december 2010, betragtes nationale og internationale obligationer og andre omsættelige værdipapirer, som første gang er emitteret før den 1. marts 2001, eller for hvis vedkommende det oprindelige emissionsprospekt før denne dato blev godkendt af de kompetente myndigheder i henhold til Rådets direktiv 80/390/EØF(7) eller af de ansvarlige myndigheder i tredjelande, ikke som fordringer i henhold til artikel 6, stk. 1, litra a), forudsat at der ikke foretages nogen yderligere emissioner af sådanne omsættelige værdipapirer den 1. marts 2002 eller derefter. Hvis den i artikel 10 omhandlede overgangsperiode fortsætter efter den 31. december 2010, finder bestemmelserne i denne artikel dog kun fortsat anvendelse for omsættelige værdipapirer- der indeholder en klausul om "gross-up" og førtidig indfrielse, og- hvor den betalende agent som defineret i artikel 4 er etableret i en medlemsstat, der opkræver den i artikel 11 omhandlede kildeskat, og denne betalende agent betaler renter til eller sikrer betaling af renter til umiddelbar fordel for en retmæssig ejer, der er hjemmehørende i en anden medlemsstat.Hvis der den 1. marts 2002 eller derefter foretages en yderligere emission af et ovenfor nævnt omsætteligt værdipapir emitteret af en regering eller en dermed beslægtet enhed, der handler i egenskab af offentlig myndighed, eller hvis rolle er anerkendt ved en international traktat, jf. bilaget, betragtes hele emissionen af dette værdipapir bestående af den oprindelige emission og enhver yderligere emission som en fordring i henhold til artikel 6, stk. 1, litra a).Hvis der den 1. marts 2002 eller derefter foretages en yderligere emission af et ovenfor nævnt omsætteligt værdipapir emitteret af enhver anden emittent, der ikke er omfattet af ovennævnte stykke, betragtes en sådan yderligere emission som en fordring i henhold til artikel 6, stk. 1, litra a).2. Intet i denne artikel forhindrer medlemsstaterne i at beskatte indkomsten af de i stk. 1 omhandlede omsættelige værdipapirer i overensstemmelse med deres nationale love.AFSNIT IV DIVERSE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSERArtikel 16Andre typer kildeskatDette direktiv forhindrer ikke medlemsstaterne i at opkræve andre typer kildeskat end den i artikel 11 omhandlede i overensstemmelse med deres nationale lovgivning eller dobbeltbeskatningsaftaler.Artikel 17Gennemførelse1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 1. januar 2004 de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.2. Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra den 1. januar 2005, forudsati) at Det Schweiziske Forbund, Fyrstendømmet Liechtenstein, Republikken San Marino, Fyrstendømmet Monaco og Fyrstendømmet Andorra fra samme dato anvender foranstaltninger svarende til foranstaltningerne i dette direktiv i overensstemmelse med aftaler, som de har indgået med Det Europæiske Fællesskab efter enstemmig afgørelse i Rådet, ogii) at alle aftaler eller andre ordninger er indgået med alle de relevante afhængige eller associerede territorier (Kanaløerne, Isle of Man og de afhængige eller associerede territorier i Caribien) om, at de fra samme dato indfører automatisk udveksling af oplysninger på samme måde som beskrevet i kapitel II i dette direktiv (eller i løbet af den i artikel 10 omhandlede overgangsperiode indeholder kildeskat på samme vilkår som beskrevet i artikel 11 og 12).3. Mindst seks måneder inden den 1. januar 2005 træffer Rådet med enstemmighed beslutning om, hvorvidt betingelsen i stk. 2 vil være opfyldt under hensyn til ikrafttrædelsesdatoerne for de relevante foranstaltninger i de pågældende tredjelande og afhængige eller associerede territorier. Træffer Rådet ikke beslutning om, at betingelsen vil blive opfyldt, skal det med enstemmighed og på forslag af Kommissionen fastsætte en ny dato i stedet for datoen i stk. 2.4. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.5. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen derom og meddeler Kommissionen de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv, samt en sammenligningstabel over bestemmelserne i dette direktiv og de tilsvarende bestemmelser i den vedtagne nationale lovgivning.Artikel 18RevisionKommissionen aflægger hvert tredje år rapport til Rådet om, hvorledes dette direktiv virker. Kommissionen foreslår på baggrund af disse rapporter i påkommende tilfælde Rådet de ændringer af direktivet, som måtte være nødvendige for bedre at sikre en reel beskatning af indtægter fra opsparing og fjerne uønskede konkurrencefordrejninger.Artikel 19IkrafttrædenDette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.Artikel 20AdressaterDette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 3. juni 2003.På Rådets vegneN. ChristodoulakisFormand(1) EFT C 270 E af 25.9.2001, s. 259.(2) EUT C 47 E af 27.2.2003, s. 553.(3) EFT C 48 af 21.2.2002, s. 55.(4) EFT L 375 af 31.12.1985, s. 3. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/108/EF (EFT L 41 af 13.2.2002, s. 35).(5) EFT L 326 af 27.12.1977, s. 15. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.(6) EFT L 166 af 28.6.1991, s. 77. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/97/EF (EFT L 344 af 28.12.2001, s. 76).(7) EFT L 100 af 17.4.1980, s. 1. Ophævet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/34/EF (EFT L 184 af 6.7.2001, s. 1).BILAGLISTE OVER BESLÆGTEDE ENHEDER, JF. ARTIKEL 15I forbindelse med artikel 15 skal følgende enheder betragtes som en "dermed beslægtet enhed, der handler i egenskab af offentlig myndighed, eller hvis rolle er anerkendt ved en international traktat":- enheder i Den Europæiske Union:>TABELPOSITION>- internationale enheder:Den Europæiske Bank for Genopbygning og UdviklingDen Europæiske InvesteringsbankDen Asiatiske UdviklingsbankDen Afrikanske UdviklingsbankVerdensbanken/IBRD/IMFDen Internationale FinansieringsinstitutionDen Interamerikanske UdviklingsbankEuroparådets SocialudviklingsfondEuratomDet Europæiske FællesskabDen Andinske Udviklingsfond (CAF)EurofimaDet Europæiske Kul- og StålfællesskabDen Nordiske InvesteringsbankDen Caribiske Udviklingsbank.Bestemmelserne i artikel 15 gælder med forbehold af internationale forpligtelser, som medlemsstaterne måtte have indgået over for ovennævnte internationale enheder- enheder i tredjelande:De enheder, der opfylder følgende kriterier:1) Enheden betragtes helt klart som en offentlig enhed efter de nationale kriterier.2) Den offentlige enhed er en ikke-kommerciel producent, der administrerer og finansierer en gruppe aktiviteter og især leverer ikke-kommercielle varer og tjenester, der skal være til gavn for samfundet, og som reelt styres af det offentlige.3) Den offentlige enhed er en stor og regelmæssig emittent af værdipapirer.4) Den pågældende stat kan garantere, at den offentlige enhed ikke vil foretage førtidig indfrielse, hvis der findes "gross-up"-klausuler.


title: Kommissionens direktiv 2006/9/EF af  23. januar 2006  om ændring af Rådets direktiv 90/642/EØF for så vidt angår de deri fastsatte maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af diquat   (EØS-relevant tekst)

text:
               26.1.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 22/24

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2006/9/EF
   af 23. januar 2006
   om ændring af Rådets direktiv 90/642/EØF for så vidt angår de deri fastsatte maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af diquat
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager (1), særlig artikel 7,
   under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (2), særlig artikel 4, stk. 1, litra f), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til direktiv 91/414/EØF hører det under medlemsstaternes ansvarsområde at godkende plantebeskyttelsesmidler til anvendelse på specifikke afgrøder. Sådanne godkendelser skal bygge på en vurdering af virkningerne på menneskers og dyrs sundhed og miljøpåvirkningen. Ved vurderingerne skal der tages hensyn til elementer som sprøjteførerens og tilstedeværendes eksponering og virkninger på jord-, vand- og luftmiljøet samt virkningerne på mennesker og dyr via indtag af restkoncentrationer på behandlede afgrøder.

               (2)

               Maksimalgrænseværdierne afspejler anvendelsen af de minimumsmængder af pesticider, der skal til for at opnå effektiv plantebeskyttelse, anvendt på en sådan måde, at der opnås den lavest mulige toksikologisk acceptable restkoncentration, især med hensyn til forbrugernes skønnede indtagelse gennem føden.

               (3)

               Der bør løbende holdes øje med maksimalgrænseværdierne for pesticider. De kan ændres under hensyntagen til nye anvendelser og nye oplysninger.

               (4)

               Maksimalgrænseværdierne sættes til bestemmelsesgrænseværdien, hvis anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler til godkendte anvendelsesformål ikke medfører påviselige pesticidrester i eller på fødevaren, eller hvis der ikke er nogen godkendte anvendelsesformål, eller hvis de anvendelsesformål, der er godkendt af medlemsstaterne, ikke er blevet underbygget med de nødvendige data, eller hvis anvendelsesformål i tredjelande, der medfører restkoncentrationer i eller på fødevarer, som kan blive bragt i omsætning på EF's marked, ikke er blevet underbygget med de nødvendige data.

               (5)

               Kommissionen har modtaget oplysninger om nye eller ændrede anvendelser af diquat, der er omfattet af direktiv 90/642/EØF.

               (6)

               Forbrugernes livslange eksponering for disse pesticider via fødevarer, der kan indeholde restkoncentrationer heraf, er blevet vurderet efter de procedurer og den praksis, der følges i EF, under hensyntagen til de retningslinjer, der er offentliggjort af Verdenssundhedsorganisationen (3). Beregningerne viser, at de pågældende maksimalgrænseværdier sikrer, at det acceptable daglige indtag ikke overskrides.

               (7)

               En vurdering af de disponible oplysninger har vist, at der ikke er behov for en ArfD (akutreferencedosier), og at det derfor ikke er nødvendigt med en vurdering af virkningerne på kort sigt.

               (8)

               Der bør derfor fastsættes nye maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af diquat.

               (9)

               Fastsættelse eller ændring af midlertidige EF-maksimalgrænseværdier er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan fastsætte midlertidige maksimalgrænseværdier for diquat i henhold til artikel 4, stk. 1, litra f), i direktiv 91/414/EØF og i henhold til dets bilag VI. Fire år anses for at være en tilstrækkelig lang periode til at tillade yderligere anvendelsesformål for diquat. Derefter bør de midlertidige EF-maksimalgrænseværdier gå over til at være definitive.

               (10)

               Direktiv 90/642/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (11)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Bilag I til direktiv 90/642/EØF ændres således: I gruppe »4. OLIEFRØ« indsættes »Hampefrø« mellem »Bomuldsfrø« og »Andre«.
   Artikel 2
   Del A i bilag II til direktiv 90/642/EØF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv.
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 26. juli 2006 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser fra den 27. juli 2006.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 4
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 5
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. januar 2006.

            På Kommissionens vegne

         Markos KYPRIANOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 350 af 14.12.1990, s. 71. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2005/76/EF (EUT L 293 af 9.11.2005, s. 14).

      (2)  EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2005/72/EF (EUT L 279 af 22.10.2005, s. 63).

      (3)  Guidelines for predicting dietary intake of pesticide residues (revised), prepared by the GEMS/Food Programme in collaboration with the Codex Committee on Pesticide Residues, offentliggjort af Verdenssundhedsorganisationen i 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).

      BILAG
      I del A i bilag II til direktiv 90/642/EØF affattes oplysningerne om diquat således:

                     Pesticidrester og maksimalgrænseværdier (mg/kg)

                     Grupper af og eksempler på individuelle produkter, for hvilke der gælder maksimalgrænseværdier

                     Diquat

                                 »1.

                                 Frugter, friske, tørrede eller ubehandlede, konserveret ved frysning, ikke tilsat sukker; nødder

                     0,05 (1)
                         (2)

                                 i)

                                 CITRUSFRUGTER

                     Grapefrugter

                     Citroner

                     Limefrugter

                     Mandariner (herunder klementiner og lignende krydsninger)

                     Appelsiner

                     Pompelmus

                     Andre

                                 ii)

                                 TRÆNØDDER, også afskallede

                     Mandler

                     Paranødder

                     Cashewnødder

                     Kastanjer

                     Kokosnødder

                     Hasselnødder

                     Macadamia

                     Pekannødder

                     Pinjekerner

                     Pistacienødder

                     Valnødder

                     Andre

                                 iii)

                                 KERNEFRUGTER

                     Æbler

                     Pærer

                     Kvæder

                     Andre

                                 iv)

                                 STENFRUGTER

                     Abrikoser

                     Kirsebær

                     Ferskner (herunder nektariner og lignende krydsninger)

                     Blommer

                     Andre

                                 v)

                                 BÆR OG SMÅFRUGTER

                                 a)

                                 Spisedruer og druer til vinfremstilling

                     Spisedruer

                     Druer til vinfremstilling

                                 b)

                                 Jordbær (undtagen vildtvoksende)

                                 c)

                                 Stængelfrugter (undtagen vildtvoksende)

                     Brombær

                     Korbær

                     Loganbær

                     Hindbær

                     Andre

                                 d)

                                 Andre små frugter og bær (undtagen vildtvoksende)

                     Blåbær

                     Tranebær

                     Solbær og ribs (røde, hvide)

                     Stikkelsbær

                     Andre

                                 e)

                                 Vildtvoksende bær og frugter

                                 vi)

                                 DIVERSE FRUGTER

                     Avocadoer

                     Bananer

                     Dadler

                     Figner

                     Kiwifrugter

                     Kumquats

                     Litchiblommer

                     Mangofrugter

                     Oliven

                     Papaja

                     Passionsfrugter

                     Ananas

                     Granatæbler

                     Andre

                                 2.

                                 Grøntsager, friske eller ubehandlede, frosne eller tørrede

                     0,05 (1)
                         (2)

                                 i)

                                 ROD- OG KNOLDGRØNTSAGER

                     Rødbeder

                     Gulerødder

                     Maniok

                     Knoldselleri

                     Peberrod

                     Jordskokker

                     Pastinakker

                     Persillerod

                     Radiser

                     Skorzonerrod

                     Batater

                     Kålroer

                     Majroer

                     Yams

                     Andre

                                 ii)

                                 LØG

                     Hvidløg

                     Løg, alm.

                     Skalotteløg

                     Forårsløg

                     Andre

                                 iii)

                                 FRUGTGRØNTSAGER

                                 a)

                                 Solanacea

                     Tomater

                     Peberfrugter

                     Auberginer

                     Andre

                                 b)

                                 Cucurbitae — spiselig skræl

                     Agurker

                     Drueagurker

                     Courgetter

                     Andre

                                 c)

                                 Cucurbitae — ikke spiselig skræl

                     Meloner

                     Græskar

                     Vandmeloner

                     Andre

                                 d)

                                 Sukkermajs

                                 iv)

                                 KÅL

                                 a)

                                 Blomsterkål

                     Broccoli (herunder calabrese)

                     Blomkål

                     Andre

                                 b)

                                 Hovedkål

                     Rosenkål

                     Hvid- og rødkål

                     Andre

                                 c)

                                 Bladkål

                     Kinakål

                     Grønkål

                     Andre

                                 d)

                                 Kålrabi

                                 v)

                                 BLADGRØNTSAGER OG FRISKE URTER

                                 a)

                                 Salat og lignende

                     Karse

                     Vårsalat

                     Hoved- og pluksalat

                     Endivie, bredbladet

                     Andre

                                 b)

                                 Spinat og lignende

                     Spinat

                     Bladbeder

                     Andre

                                 c)

                                 Brøndkarse

                                 d)

                                 Julesalat

                                 e)

                                 Urter

                     Kørvel

                     Purløg

                     Persille

                     Selleriblade

                     Andre

                                 vi)

                                 BÆLGFRUGTER (friske)

                     Bønner (med bælg)

                     Bønner (uden bælg)

                     Ærter (med bælg)

                     Ærter (uden bælg)

                     Andre

                                 vii)

                                 STÆNGELGRØNTSAGER (friske)

                     Asparges

                     Kardoner

                     Selleri

                     Fennikel

                     Artiskokker

                     Porrer

                     Rabarber

                     Andre

                                 viii)

                                 SVAMPE

                                 a)

                                 Svampe, dyrkede

                                 b)

                                 Svampe, vildtvoksende

                                 3.

                                 Bælgplanter

                        0,2 (2)

                     Bønner

                     Linser

                     Ærter

                     Andre

               4.   Oliefrø

                     Hørfrø

                     5 (2)

                     Jordnødder

                     0,1 (1)
                         (2)

                     Valmuefrø

                     0,1 (1)
                         (2)

                     Sesamfrø

                     0,1 (1)
                         (2)

                     Solsikkefrø

                        1 (2)

                     Rapsfrø

                        2 (2)

                     Sojabønner

                        0,2 (2)

                     Sennepsfrø

                     0,5 (2)

                     Bomuldsfrø

                     0,1 (1)
                         (2)

                     Hampefrø

                        0,5 (2)

                     Andre

                     0,1 (1)
                         (2)

                                 5.

                                 Kartofler

                     0,05 (1)
                         (2)

                     Tidlige kartofler

                     Spisekartofler

                                 6.

                                    Te (tørrede blade og stilke, også gærede, af Camellia sinensis))

                     0,1 (1)
                         (2)

                                 7.

                                 Humle (tørret), også humlepellets og ikke koncentreret pulver

                     0,1 (1)
                         (2)

         (1)  Angiver bestemmelsesgrænseværdien.

         (2)  Angiver den midlertidige maksimalgrænseværdi, der er fastsat i henhold til artikel 4, stk. 1, litra f), i direktiv 91/414/EØF.«


Avis juridique important

|

31974L0013

Kommissionens direktiv 74/13/EØF af 4. december 1973 om ændring af bilag 3 til Rådets direktiv af 30. marts 1971 om normer for den ydre beskaffenhed af forstligt formeringsmateriale

EF-Tidende nr. L 015 af 18/01/1974 s. 0035 - 0035 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 5 s. 0193  den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 10 s. 0119  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 5 s. 0193  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 7 s. 0148  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 7 s. 0148

++++  KOMMISSIONENS DIREKTIV  af 4 . december 1973  om aendring af bilag 3 til Raadets direktiv af 30 . marts 1971 om normer for den ydre beskaffenhed af forstligt formeringsmateriale   ( 74/13/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets direktiv af 30 . marts 1971 om normerne for den ydre beskaffenhed af forstligt formeringsmateriale ( 1 ) , saerlig artikel 9 , og  ud fra foelgende betragtninger :  I det naevnte direktiv er det forudsat , at bilagenes indhold til stadighed skal tilpasses fremgangsmaaderne i produktion og handel ;  til skovplantning paa hoejtliggende arealer er det noedvendigt med plantemateriale , der er opvokset under tilsvarende oekologiske vilkaar . Dette plantemateriale skal have en slank form ;  da der endnu ikke er fastsat nogen normer for denne form , for saa vidt angaar Pinus nigra ( andere end austriaca ) maa saadanne normer indfoejes i direktivet ;  derudover er det noedvendigt at tillade en hoejere alder for slankt plantemateriale af Picea abies af hoejden 20  - 30 cm ;  de foranstaltninger , der er fastsat i dette direktiv , er i overensstemmelse med udtalelse fra Den staaende Komité for froe og plantemateriale henhoerende under landbrug , havebrug og skovbrug ;  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Bilag 3 i Raadets direktiv af 30 . marts 1971 om normerne for den ydre beskaffenhed af forstligt formeringsmateriale aendres saaledes :  1 . I punkt 3.2.1.2 . erstattes for arten Picea abies i anden linie under " slankt plantemateriale " kolonne  " Hoejeste alder " tallet " 4 " med tallet " 5 " .  2 . I punkt 3.2.1.2 . indfoejes for arten Pinus nigra  ( andre en austriaca ) foelgende normer for " slankt plantemateriale " :   " Kolonne Hoejestealder * Kolonne Hoejde * Kolonne Rodhalsmindstediameter *  3 * 10 - 15 * 4 *  4 * 15 - 30 * 5 *  4 * 30 - 40 * 6 *  4 * 40 - 50 * 7 *  4 * 50 og + * 8 " *  Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de noedvendige ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser i kraft for senest den 1 . juli 1974 af efterkomme bestemmelserne i dette direktiv . De underretter straks Kommissionen herom .  Artikel 3  Dette direktiv er rettet til alle medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 4 . december 1973 .  Paa Kommissionens vegne  François-Xavier ORTOLI  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 87 af 17 . 4 . 1971 , s . 14 .


title: Kommissionens direktiv 2006/4/EF af  26. januar 2006  om ændring af bilagene til Rådets direktiv 86/362/EØF og 90/642/EØF for så vidt angår maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af carbofuran   (EØS-relevant tekst)

text:
               27.1.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 23/69

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2006/4/EF
   af 26. januar 2006
   om ændring af bilagene til Rådets direktiv 86/362/EØF og 90/642/EØF for så vidt angår maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af carbofuran
   (EØS-relevant tekst)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 86/362/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn (1), særlig artikel 10,
   under henvisning til Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager (2), særlig artikel 7, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               For korn og produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager, afspejler grænseværdierne anvendelsen af de minimumsmængder af pesticider, der skal til for at opnå effektiv plantebeskyttelse, anvendt på en sådan måde, at der opnås den lavest mulige toksikologisk acceptable restkoncentration, især med hensyn til miljøbeskyttelse og forbrugernes skønnede indtagelse gennem føden. EF-maksimalgrænseværdierne repræsenterer den øvre grænse for, hvor stor mængde der kan forventes at være af sådanne restkoncentrationer i produkter, hvis der er anvendt god landbrugspraksis.

               (2)

               Der holdes løbende øje med maksimalgrænseværdierne for pesticider, og disse værdier ændres under hensyntagen til nye oplysninger og data. Maksimalgrænseværdierne sættes til bestemmelsesgrænseværdien, hvis anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler til godkendte anvendelsesformål ikke medfører påviselige pesticidrester i eller på fødevaren, eller hvis der ikke er nogen godkendte anvendelsesformål, eller hvis de anvendelsesformål, der er godkendt af medlemsstaterne, ikke er blevet underbygget med de nødvendige data, eller hvis anvendelsesformål i tredjelande, der medfører restkoncentrationer i eller på fødevarer, som kan blive bragt i omsætning på EF's marked, ikke er blevet underbygget med de nødvendige data.

               (3)

               En række medlemsstater har underrettet Kommissionen om deres ønske om at revidere de nationale maksimalgrænseværdier i henhold til artikel 8 i direktiv 90/642/EØF af bekymring for forbrugernes indtagelse af dette stof. Forslag til revision af EF-maksimalgrænseværdierne er blevet forelagt Kommissionen.

               (4)

               Forbrugernes livslange og kortfristede eksponering for de pesticider, som er omhandlet i dette direktiv, via fødevarer er blevet omvurderet efter EF's procedurer og praksis under hensyntagen til de retningslinjer, der er offentliggjort af Verdenssundhedsorganisationen (3). Der bør på dette grundlag fastsættes nye maksimalgrænseværdier, der sikrer, at der ikke sker en uacceptabel eksponering af forbrugerne.

               (5)

               Hvor det er relevant, er den akutte eksponering af forbrugerne for disse pesticider via hver af de fødevarer, der kan indeholde restkoncentrationer, blevet vurderet efter EF's procedurer og praksis under hensyntagen til de retningslinjer, der er offentliggjort af Verdenssundhedsorganisationen. Det konkluderes, at tilstedeværelse af pesticidrester på niveau med eller under de nye maksimalgrænseværdier ikke vil give anledning til akutte toksiske virkninger.

               (6)

               EF's handelspartnere er blevet konsulteret om de nye maksimalgrænseværdier via Verdenshandelsorganisationen, og der er taget hensyn til deres kommentarer til disse grænseværdier.

               (7)

               Bilagene til direktiv 86/362/EØF og 90/642/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (8)

               Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Del A i bilag II til direktiv 86/362/EØF ændres som angivet i bilag I til nærværende direktiv.
   Artikel 2
   Del A i bilag II til direktiv 90/642/EØF ændres som angivet i bilag II til nærværende direktiv.
   Artikel 3
   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 27. juli 2006 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
   De anvender disse bestemmelser senest fra den 27. juli 2006.
   Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 4
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 5
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 26. januar 2006.

            På Kommissionens vegne

         Markos KYPRIANOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 221 af 7.8.1986, s. 37. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2005/76/EF (EUT L 293 af 9.11.2005, s. 14).

      (2)  EFT L 350 af 14.12.1990, s. 71. Senest ændret ved direktiv 2005/76/EF.

      (3)  Guidelines for predicting dietary intake of pesticide residues (revised), prepared by the GEMS/Food Programme in collaboration with the Codex Committee on Pesticide Residues, offentliggjort af Verdenssundhedsorganisationen i 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).

      BILAG I
      I del A i bilag II til direktiv 86/362/EØF affattes oplysningerne om carbofuran således:

                     »Pesticidrester

                     Maksimalgrænseværdi i mg/kg

                     Carbofuran (summen af carbofuran og 3-hydroxy-carbofuran, udtrykt som carbofuran)

                     0,02 (1) korn

         (1)  Angiver bestemmelsesgrænseværdien.«

      BILAG II
      I del A i bilag II til direktiv 90/642/EØF affattes oplysningerne om carbofuran således:

                     Pesticidrester og maksimalgrænseværdier (mg/kg)

                     Grupper af og eksempler på individuelle produkter, for hvilke der gælder maksimalgrænseværdier

                     Carbofuran (summen af carbofuran og 3-hydroxy-carbofuran, udtrykt som carbofuran)

               »1.   Frugter, friske, tørrede eller ubehandlede, konserveret ved frysning, ikke tilsat sukker; nødder

                                 i)

                                 CITRUSFRUGTER

                     0,3

                     Grapefrugter

                     Citroner

                     Limefrugter

                     Mandariner (herunder klementiner og lignende krydsninger)

                     Appelsiner

                     Pompelmus

                     Andre

                                 ii)

                                 TRÆNØDDER (også afskallede)

                     0,02 (1)

                     Mandler

                     Paranødder

                     Cashewnødder

                     Kastanjer

                     Kokosnødder

                     Hasselnødder

                     Macadamia

                     Pekannødder

                     Pinjekerner

                     Pistacienødder

                     Valnødder

                     Andre

                                 iii)

                                 KERNEFRUGTER

                     0,02 (1)

                     Æbler

                     Pærer

                     Kvæder

                     Andre

                                 iv)

                                 STENFRUGTER

                     0,02 (1)

                     Abrikoser

                     Kirsebær

                     Ferskner (herunder nektariner og lignende krydsninger)

                     Blommer

                     Andre

                                 v)

                                 BÆR OG SMÅFRUGTER

                     0,02 (1)

                                 a)

                                 Spisedruer og druer til vinfremstilling

                     Spisedruer

                     Druer til vinfremstilling

                                 b)

                                 Jordbær (undtagen vildtvoksende)

                                 c)

                                 Stængelfrugter (undtagen vildtvoksende)

                     Brombær

                     Korbær

                     Loganbær

                     Hindbær

                     Andre

                                 d)

                                 Andre små frugter og bær (undtagen vildtvoksende)

                     Blåbær

                     Tranebær

                     Solbær og ribs (røde, hvide)

                     Stikkelsbær

                     Andre

                                 e)

                                 Vildtvoksende bær og frugter

                                 vi)

                                 DIVERSE FRUGTER

                     0,02 (1)

                     Avocadoer

                     Bananer

                     Dadler

                     Figner

                     Kiwifrugter

                     Kumquats

                     Litchiblommer

                     Mangofrugter

                                 a)

                                 Oliven

                     spiseoliven

                     oliven (oliefremstilling)

                     Passionsfrugter

                     Ananas

                     Papaja

                     Andre

                                 2.

                                 Grøntsager, friske eller ubehandlede, frosne eller tørrede

                     0,02 (1)

                                 i)

                                 ROD- OG KNOLDGRØNTSAGER

                     Rødbeder

                     Gulerødder

                     Knoldselleri

                     Peberrod

                     Jordskokker

                     Pastinakker

                     Persillerod

                     Radiser

                     Skorzonerrod

                     Batater

                     Kålroer

                     Majroer

                     Yams

                     Andre

                                 ii)

                                 LØG

                     Hvidløg

                     Løg, alm.

                     Skalotteløg

                     Forårsløg

                     Andre

                                 iii)

                                 FRUGTGRØNTSAGER

                                 a)

                                 Solanacea

                     Tomater

                     Peberfrugter

                     Auberginer

                     Andre

                                 b)

                                 Cucurbitae — spiselig skræl

                     Agurker

                     Drueagurker

                     Courgetter

                     Andre

                                 c)

                                 Cucurbitae — ikke spiselig skræl

                     Meloner

                     Græskar

                     Vandmeloner

                     Andre

                                 d)

                                 Sukkermajs

                                 iv)

                                 KÅL

                                 a)

                                 Blomsterkål

                     Broccoli

                     Blomkål

                     Andre

                                 b)

                                 Hovedkål

                     Rosenkål

                     Hvid- og rødkål

                     Andre

                                 c)

                                 Bladkål

                     Kinakål

                     Grønkål

                     Andre

                                 d)

                                 Kålrabi

                                 v)

                                 BLADGRØNTSAGER OG FRISKE URTER

                                 a)

                                 Salat og lignende

                     Karse

                     Vårsalat

                     Hoved- og pluksalat

                     Endivie, bredbladet

                     Andre

                                 b)

                                 Spinat og lignende

                     Spinat

                     Bladbeder

                     Andre

                                 c)

                                 Brøndkarse

                                 d)

                                 Julesalat

                                 e)

                                 Urter

                     Kørvel

                     Purløg

                     Persille

                     Selleriblade

                     Andre

                                 vi)

                                 BÆLGFRUGTER (friske)

                     Bønner (med bælg)

                     Bønner (uden bælg)

                     Ærter (med bælg)

                     Ærter (uden bælg)

                     Andre

                                 vii)

                                 STÆNGELGRØNTSAGER (friske)

                     Asparges

                     Kardoner

                     Selleri

                     Fennikel

                     Artiskokker

                     Porrer

                     Rabarber

                     Andre

                                 viii)

                                 SVAMPE

                                 a)

                                 Svampe, dyrkede

                                 b)

                                 Svampe, vildtvoksende

                                 3.

                                 Bælgplanter

                     0,02 (1)

                     Bønner

                     Linser

                     Ærter

                     Andre

                                 4.

                                 Oliefrø

                     0,1

                     Hørfrø

                     Jordnødder

                     Valmuefrø

                     Sesamfrø

                     Solsikkefrø

                     Rapsfrø

                     Sojabønner

                     Sennepsfrø

                     Bomuldsfrø

                     Andre

                                 5.

                                 Kartofler

                     0,02 (1)

                     Tidlige kartofler

                     Spisekartofler

                                 6.

                                 Te (tørrede blade og stilke, også gærede, af Camellia sinensis)

                     0,05 (1)

                                 7.

                                 Humle (tørret), også humlepellets og ikke koncentreret pulver

                     0,05 (1)

         (1)  Angiver bestemmelsesgrænseværdien.«


Avis juridique important

|

31998L0080

Rådets direktiv 98/80/EF af 12. oktober 1998 om tilføjelse til det fælles merværdiafgiftssystem og om ændring af direktiv 77/388/EØF - særlig ordning for investeringsguld

EF-Tidende nr. L 281 af 17/10/1998 s. 0031 - 0034

RÅDETS DIREKTIV 98/80/EF af 12. oktober 1998 om tilføjelse til det fælles merværdiafgiftssystem og om ændring af direktiv 77/388/EØF - særlig ordning for investeringsguld RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 99,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3), ogud fra følgende betragtninger:I henhold til Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977, om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgigtssystem: ensartet beregningsgrundlag (4), skal transaktioner med guld i princippet belægges med afgift, men på grundlag af overgangsbestemmelsen i artikel 28, stk. 3, sammenholdt med nr. 26 i bilag F i omhandlede direktiv, har medlemsstaterne mulighed for at opretholde fritagelse for guld, med undtagelse af guld til industrielt brug; visse medlemsstaters anvendelse af denne overgangsbestemmelse har medført en vis konkurrenceforvridning;guld anvendes ikke kun som råmateriale til produktion, men anskaffes også til investeringsformål; de almindelige beskatningsregler er en betydelig hindring for anvendelsen af guld til finansielle investeringsformål, hvilket retfærdiggør anvendelsen af guld til finansielle investeringsformål, hvilket retfærdiggør anvendelsen af en særlig afgiftsordning for investeringsguld; ordningen har også til formål at forbedre Fællesskabets guldmarkeds internationale konkurrenceevne;levering af guld til investeringsformål adskiller sig ikke fra andre finansielle investeringsformer, der ofte er undtaget fra afgift i henhold til de gældende bestemmelser i sjette direktiv; derfor synes det mest hensigtsmæssigt at undtage leverancer af investeringsguld fra afgift;definitionen af »investeringsguld« bør kun omfatte guld i en form og af en vægt, der er af meget høj lødighed, og som handles på varemarkederne, samt guldmønter, hvis værdi først og fremmest afspejler guldværdien; af hensyn til gennemsigtigheden vil der til sikkerhed for operatørerne på området hvert år blive udfærdiget en liste over, hvilke guldmønter der opfylder betingelserne; operatørerne må af hensyn til deres retssikkerhed have vished for, at guldmønterne på listen anses for at opfylde dette direktivs kriterier for undtagelsen i hele det år, som listen vedrører; listen forhindrer ikke, at guldmønter, herunder nyslåede mønter, som ikke figurerer på listen, men som opfylder betingelserne i dette direktiv, kan undtages på grundlag af en afgørelse i det enkelte tilfælde;afgiftsfritagelse omfatter principielt ikke fradrag i indgående moms, men da afgifter på guldværdien kan opkræves på tidligere transaktioner, bør fradrag i indgående moms tillades for at sikre særordningens fordele og undgå konkurrenceforvridninger i forhold til importeret investeringsguld;eftersom guld kan anvendes både i industrien og til investeringsformål, bør operatørerne have mulighed for at vælge normal beskatning, når de fremstiller eller omdanner investeringsguld, eller i forbindelse med engroshandel med sådant guld, når de leverer guld til industrielt brug som led i deres almindelige handel;dobbelt anvendelse af guld åbner nye muligheder for skattesvig og skatteunddragelse, som vil kræve, at medlemsstaterne træffer effektive kontrolforanstaltninger; det er derfor ønskværdigt med en fælles standard for operatørernes minimumsforpligtelser hvad angår bogføring og dokumentation, men hvor disse oplysninger allerede registreres i medfør af anden fællesskabslovgivning, kan medlemsstaterne imidlertid anse kravet for opfyldt;eftersom erfaringen har vist, at »reserve charge«-proceduren i forbindelse med de fleste leverancer af guld af høj lødighed kan medvirke til at forhindre skattesvig, samtidig med at den mindsker de økonomiske omkostninger ved transaktionen, bør medlemsstaterne kunne anvende en sådan procedure; det er desuden i henhold til artikel 23 i sjette direktiv på tilsvarende vis muligt at importere guld uden at betale afgifter ved selve indførslen, forudsat at det angives i overensstemmelse med artikel 22, stk. 4, i samme direktiv;eftersom de mange og hurtige transaktioner på de af medlemsstaterne regulerede guldmarkeder kræver en yderligere forenkling af beskatningen, kan medlemsstaterne vælge at undlade at anvende særordningen, som består i at afgiftsopkrævningen suspenderes, og at der dispenseres fra registreringskravene;den nye afgiftsordning erstatter de eksisterende bestemmelser i artikel 12, stk. 3, litra e), og punkt 26 i bilag F til sjette direktiv, som derfor kan udgå -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 Følgende nye artikel 26b indsættes i direktiv 77/388/EØF:»Artikel 26bSærordning for investeringsguldA. DefinitionerI dette direktiv og med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser forstås ved »investeringsguld«:i) Guld i form af en barre eller plade af en vægt, der er godkendt af guldmarkederne og af en lødighed på 995 ‰ eller derover, eventuelt repræsenteret ved værdipapirer. Medlemsstaterne kan undtage små barrer og plader med en vægt på 1 g eller derunder fra ordningen.ii) Guldmønter, der- er af en lødighed på 900 ‰ eller derover- er slået efter år 1800- er eller har været lovligt betalingsmiddel i oprindelseslandet, og- sædvanligvis sælges til en pris, der ikke overstiger den normale markedsværdi af møntens guldindhold med mere end 80 %.Med henblik på anvendelsen af dette direktiv anses sådanne guldmønter ikke for at blive solgt på grund af deres numismatiske interesse.Alle medlemsstater giver inden den 1. juli hvert år og første gang i 1999 Kommissionen meddelelse om, hvilke mønter der opfylder disse kriterier og handles i den pågældende medlemsstat. Kommissionen offentliggør en fuldstændig liste over disse mønter i C-udgaven af De Europæiske Fællesskabers Tidende inden den 1. december hvert år. Mønter, der er medtaget på den offentliggjorte liste, anses for at opfylde disse kriterier i hele det år, den offentliggjorte liste vedrører.B. Særarrangementer for transaktioner med investeringsguldMedlemsstaterne fritager levering, erhvervelse inden for Fællesskabet samt indførsel af investeringsguld, herunder investeringsguld, der er repræsenteret af certifikater for allokeret eller ikke-uallokeret guld, eller som er handlet på guldkonti, herunder navnlig guldlån og swaps, som repræsenterer en ejendomsret til eller et tilgodehavende i investeringsguld, samt transaktioner med investeringsguld i form af futures og terminskontrakter, som indebærer overdragelse af en ejendomsret eller et tilgodehavende med hensyn til investeringsguld for merværdiafgift.Medlemsstaterne fritager endvidere tjenesteydelser udført af agenter, der handler på en anden persons vegne og for dennes regning, når de pågældende deltager i leveringen af investeringsguld på vegne af den hovedforpligtede.C. Mulighed for beskatningMedlemsstaterne giver afgiftspligtige personer, der fremstiller investeringsguld eller omdanner guld af enhver art til investeringsguld som defineret under punkt A, mulighed for at vælge at blive beskattet af levering af investeringsguld til en anden afgiftspligtig person, som ellers ville være fritaget i henhold til punkt B.Medlemsstaterne kan tillade afgiftspligtige personer, der i forbindelse med deres handel sædvanligvis leverer guld til industrielt formål, mulighed for at vælge at blive beskattet af deres levering af investeringsguld som defineret under punkt A, nr. i), til en anden afgiftspligtig person, som ellers ville være fritaget i henhold til punkt B. Medlemsstaterne kan begrænse omfanget af denne valgmulighed.Når leverandøren har benyttet en valgmulighed med hensyn til beskatning i henhold til første eller andet afsnit, giver medlemsstaterne agenten mulighed for at vælge at blive beskattet med hensyn til de i punkt B, andet afsnit, nævnte tjenesteydelser.Medlemsstaterne fastlægger de nærmere vilkår for udøvelsen af disse valgmuligheder og underretter Kommission om gennemførelsesbestemmelserne herfor i den pågældende medlemsstat.D. Fradragsret1. Afgiftspligtige personer er berettiget til at fradrage:a) afgift, som skyldes eller er erlagt i forbindelse med investeringsguld, som de har fået leveret af en person, der har gjort brug af den i punkt C omhandlede valgmulighed, eller som de har fået leveret under den i punkt G omhandlede procedureb) afgift, som skyldes eller er erlagt i forbindelse med levering til de pågældende, erhvervelse inden for Fællesskabet eller indførsel, foretaget af disse personer, af andet guld end investeringsguld, som efterfølgende af dem eller på deres vegne er omdannet til investeringsguldc) afgift, som skyldes eller er erlagt i forbindelse med modtagne tjenesteydelser i form af ændring af form, vægt eller lødighed af guld, herunder investeringsguldsåfremt deres efterfølgende levering af det pågældende guld er fritaget for afgift ifølge denne artikel.2. Afgiftspligtige personer, der fremstiller investeringsguld eller omdanner guld af enhver art til investeringsguld, er berettiget til at fradrage afgift, som de skylder eller har erlagt i forbindelse med levering, erhvervelse inden for Fællesskabet eller indførsel af varer eller tjenesteydelser, der er knyttet til at en efterfølgende levering af det guld, der er fritaget for afgift ifølge denne artikel, var blevet pålagt afgift.E. Særlige forpligtelser for investeringsguldhandlereMedlemsstaterne skal som et minimum drage omsorg for, at investeringsguldhandlere fører regnskab for alle væsentlige transaktioner med investeringsguld og opbevarer dokumentation, der giver mulighed for at fastslå kundens identitet i forbindelse med disse transaktioner.Handlerne skal opbevare disse oplysninger i mindst fem år.Medlemsstaterne kan acceptere tilsvarende forpligtelser i henhold til foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til anden EF-lovgivning, som f.eks. Rådets direktiv 91/308/EØF af 10. juni 1991 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge(*), med henblik på at opfylde kravene i første afsnit.Medlemsstaterne kan fastsætte strengere forpligtelser, navnlig om særlige former for regnskab eller særlige bogføringskrav.F. »Reverse charge«-procedureUanset artikel 21, nr. 1, litra a), som ændret ved artikel 28g, kan medlemsstaterne i tilfælde af levering af guld som råmetal eller som halvforarbejdede produkter, af en lødighed på 325 ‰ eller derover, eller levering af investeringsguld, såfremt en af de i punkt C i denne artikel omhandlede valgmuligheder er blevet udnyttet i henhold til procedurer og betingelser, som de selv fastsætter, udpege erhververen som den person, der hæfter for betaling af af afgiften. Hvis medlemsstaterne benytter sig af denne mulighed, træffer de de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den afgiftspligtige person opfylder forpligtelserne med hensyn til afgivelse af erklæring og betaling af afgift i henhold til artikel 22.G. Procedure for transaktioner på et reguleret guldmarked1. En medlemsstat kan, med forbehold af samråd i henhold til artikel 29, undlade at lade fritagelsen for investeringsguld ifølge denne særlige ordning gælde i forbindelse med specifikke transaktioner - undtagen levering inden for Fællesskabet eller eksport - vedrørende investeringsguld, der finder sted i den pågældende medlemsstat:a) mellem afgiftspligtige personer, der er medlemmer af et guldmarked, der er reguleret af den pågældende medlemsstat, ogb) hvis transaktionen finder sted mellem et medlem af et internationalt anerkendt og reguleret guldmarked og en anden afgiftspligtig person, der ikke er medlem af dette marked.I så tilfælde er disse transaktioner afgiftspligtige, og nedenstående gælder.2.a) For transaktioner, der er omfattet af stk. 1, litra a), tillader medlemsstaten af forenklingshensyn suspension af den afgift, der skal opkræves, samt dispensation fra momsregistreringskravene,b) For transaktioner, der er omfattet af stk. 1, litra b), finder »reverse charge«-proceduren under punkt F anvendelse. Hvis et ikke-medlem af guldmarkedet imidlertid kun er momsregistreringspligtig for disse og ikke for andre transaktioner i den pågældende medlemsstat, opfylder medlemmet afgiftspligten på ikke-medlemmets vegne i henhold til den pågældende medlemsstats bestemmelser.(*) EFT L 166 af 28. 6. 1991, s. 77.«Artikel 2 Artikel 12, stk. 3, litra e), og nr. 26 i bilag F i direktiv 77/388/EØF udgår.Artikel 3 1. Medlemsstaterne sætter de love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv den 1. januar 2000. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 4 Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 5 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Luxembourg, den 12. oktober 1998.På Rådets vegneR. EDLINGERFormand(1) EFT C 302 af 19. 11. 1992, s. 9.(2) EFT C 91 af 28. 3. 1994, s. 91.(3) EFT C 161 af 14. 6. 1993, s. 25.(4) EFT L 145 af 13. 5. 1977, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 96/95/EF (EFT L 338 af 28. 12. 1996, s. 89).