title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF (EØS-relevant tekst)

text:
30.4.2004         DA             Den Europæiske Unions Tidende                            L 158/ 77
_______________________________________________________________________________
               EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2004/38/EF
                                          af 29. april 2004
                           om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret
                     til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område,
                               om ændring af forordning (EF) nr. 1612/68
   og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF,
                          75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF.
                                          (EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 12, 18, 40,
44 og 52,
under henvisning til forslag fra Kommissionen1,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg2,
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget3,
efter proceduren i traktatens artikel 2514, og
ud fra følgende betragtninger:
1
       EFT C 270 E af 25.9.2001, s. 150.
2
       EFT C 149 af 21.6.2002, s. 46.
3
       EFT C 192 af 12.8.2003, s. 17.
4
       Europa-Parlamentets udtalelse af 11.2.2003 (EUT C 43 E af 19.2.2004, s. 42), Rådets fælles
       holdning af 5.12.2003 (EUT C 54 E af 2.3.2004, s. 12) og Europa-Parlamentets holdning
       af 10.3.2004 (endnu ikke offentliggjort i EUT).
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA            Den Europæiske Unions Tidende                             L 158/ 78
_______________________________________________________________________________
(1)   Unionsborgerskabet giver med de begrænsninger og på de betingelser, der er fastsat i trakta-
      ten og i gennemførelsesbestemmelserne hertil, alle unionsborgere en primær og individuel ret
      til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område.
(2)   Den frie bevægelighed for personer er en af de grundlæggende friheder i det indre marked,
      der indebærer et område uden indre grænser, hvor denne frihed sikres i overensstemmelse
      med traktatens bestemmelser.
(3)   Unionsborgerskab bør være udgangspunktet for medlemsstaternes statsborgere, når de udøver
      deres ret til fri bevægelighed og ophold. Det er derfor nødvendigt at kodificere og foretage en
      gennemgang af eksisterende fællesskabsinstrumenter, der omhandler arbejdstagere, selvstæn-
      dige erhvervsdrivende, samt studerende og andre ikke-erhvervsaktive personer med henblik
      på at forenkle og styrke unionsborgernes ret til fri bevægelighed og ophold.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA            Den Europæiske Unions Tidende                              L 158/ 79
_______________________________________________________________________________
(4)   For at komme bort fra den sektoropdelte og fragmentariske tilgang til retten til at færdes og
      opholde sig frit og for at lette udøvelsen af denne ret bør der udarbejdes en samlet retsakt, der
      ændrer Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie be-
      vægelighed inden for Fællesskabet1, og ophæver følgende retsakter: Rådets direk-
      tiv 68/360/EØF af 15. oktober 1968 om afskaffelse af restriktioner om rejse og ophold inden
      for Fællesskabet for medlemsstaternes arbejdstagere og deres familiemedlemmer2, Rådets di-
      rektiv 73/148/EØF af 21. maj 1973 om ophævelse af rejse- og opholdsbegrænsninger inden
      for Fællesskabet for statsborgere i medlemsstaterne med hensyn til etablering og udveksling
      af tjenesteydelser3, Rådets direktiv 90/364/EØF af 28. juni 1990 om opholdsret4, Rådets di-
      rektiv 90/365/EØF af 28. juni 1990 om opholdsret for lønmodtagere og selvstændige, der er
      ophørt med erhvervsaktivitet5, og Rådets direktiv 93/96/EØF af 29. oktober 1993 om opholds-
      ret for studerende.6
(5)   For at unionsborgerne kan udøve deres ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstater-
      nes område på objektive betingelser, der sikrer frihed og værdighed, bør denne ret også ind-
      rømmes familiemedlemmer uanset nationalitet. Med henblik på dette direktiv bør definitionen
      af "familiemedlemmer" udvides, således at den også omfatter registrerede partnere, såfremt
      registreret partnerskab i henhold til værtslandets lovgivning betragtes som sidestillet med
      ægteskab.
1
      EFT L 257 af 19.10.1968, s. 2. Senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2434/92 (EFT L 245
      af 26.8.1992, s. 1).
2
      EFT L 257 af 19.10.1968, s. 13. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.
3
      EFT L 172 af 28.6.1973, s. 14.
4
      EFT L 180 af 13.7.1990, s. 26.
5
      EFT L 180 af 13.7.1990, s. 28.
6
      EFT L 317 af 18.12.1993, s. 59.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA            Den Europæiske Unions Tidende                                L 158/ 80
_______________________________________________________________________________
(6)   For at opretholde familien som en enhed i bredere betydning og uden at dette anfægter for-
      buddet mod forskelsbehandling på grund af nationalitet bør situationen for de personer, der
      ikke er omfattet af dette direktivs definition af familiemedlemmer, og som derfor ikke auto-
      matisk har ret til indrejse og ophold i værtslandet, behandles af værtsmedlemsstaten på
      grundlag af deres nationale lovgivning med henblik på at afgøre, om de kan få tilladelse til
      indrejse og ophold under hensyntagen til deres tilknytning til unionsborgeren eller andre om-
      stændigheder som f.eks. det, at de er økonomisk eller fysisk afhængige af unionsborgeren.
(7)   De formaliteter, der knytter sig til unionsborgeres frie bevægelighed på medlemsstaternes om-
      råde, bør nøje defineres, uden at dette berører de bestemmelser, der gælder for national græn-
      sekontrol.
(8)   Med henblik på at lette den frie bevægelighed for familiemedlemmer, der ikke er statsborgere
      i en medlemsstat, bør de, der allerede har fået opholdskort, fritages for kravet om indrejsevi-
      sum som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse
      af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af
      de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav1, el-
      ler i den nationale lovgivning, der finder anvendelse.
(9)   Unionsborgere bør have ret til ophold i indtil tre måneder i værtsmedlemsstaten, uden at der
      stilles andre betingelser eller kræves andre formaliteter end besiddelse af et gyldigt identitets-
      kort eller pas, og uden at dette i øvrigt berører den gunstigere behandling af arbejdssøgende
      som anerkendt i EF-Domstolens praksis.
1
      EFT L 81 af 21.3.2001, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 453/2003 (EUT L 69 af
      13.3.2003, s. 10).
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA           Den Europæiske Unions Tidende                                L 158/ 81
_______________________________________________________________________________
(10) Det bør imidlertid undgås, at personer, der gør brug af retten til ophold, bliver en urimelig
      byrde for værtsmedlemsstatens sociale system i den første opholdsperiode. Unionsborgeres og
      deres familiemedlemmers udøvelse af retten til ophold i perioder af mere end tre måneders
      varighed bør derfor underkastes betingelser.
(11) Unionsborgernes grundlæggende og personlige ret til at tage ophold i en anden medlemsstat
      følger direkte af traktaten og kræver ikke opfyldelse af administrative procedurer.
(12) For ophold af mere end tre måneders varighed bør medlemsstaterne have mulighed for at
      kræve, at unionsborgere registreres hos de kompetente myndigheder på opholdsstedet, godt-
      gjort ved et bevis for registrering, der er udstedt med henblik herpå.
(13) Kravet om opholdskort bør være begrænset til familiemedlemmer til en unionsborger, som
      ikke er statsborgere i en medlemsstat til ophold af mere end tre måneders varighed.
(14) De dokumenter, som de kompetente myndigheder kræver for at udstede et bevis for registre-
      ring eller et opholdskort, bør være klart defineret for at undgå forskellig administrativ praksis
      eller forskellige fortolkninger, der kan udgøre en urimelig hindring for unionsborgeres og de-
      res familiemedlemmers udøvelse af opholdsretten.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA           Den Europæiske Unions Tidende                              L 158/ 82
_______________________________________________________________________________
(15) Familiemedlemmer bør sikres retsbeskyttelse i tilfælde af unionsborgerens død, opløsning af
      ægteskab eller et registreret partnerskabs ophør. Af hensyn til familielivet og den menneske-
      lige værdighed, samt på visse betingelser for at undgå misbrug, er det derfor nødvendigt at
      træffe foranstaltninger for at sikre, at familiemedlemmer, der allerede opholder sig på værts-
      medlemsstatens område, i sådanne tilfælde bevarer deres opholdsret udelukkende på et per-
      sonligt grundlag.
(16) Så længe personer med opholdsret ikke er en urimelig byrde for værtsmedlemsstatens sociale
      system, bør de ikke udsendes, og udsendelse bør derfor ikke være en automatisk følge af, at
      vedkommende benytter det sociale system. Værtsmedlemsstaten bør undersøge, om der er tale
      om midlertidige vanskeligheder, og tage hensyn til opholdets varighed, unionsborgerens per-
      sonlige forhold og størrelsen af den ydede støtte for at fastslå, om vedkommende er blevet en
      urimelig byrde for dens sociale system, så der må træffes foranstaltninger til udsendelse. Der
      bør under ingen omstændigheder træffes udsendelsesforanstaltninger vedrørende arbejdsta-
      gere, selvstændige erhvervsdrivende eller arbejdssøgende, således som disse er defineret af
      Domstolen, medmindre det sker af hensyn til den offentlige orden eller sikkerhed.
(17) Tidsubegrænset ophold for unionsborgere, der har valgt at slå sig varigt ned i værtsmedlems-
      staten, styrker følelsen af unionsborgerskab og er en afgørende faktor med hensyn til at frem-
      me den sociale samhørighed, der er et af Unionens grundlæggende mål. Alle unionsborgere
      og deres familiemedlemmer bør derfor sikres ret til tidsubegrænset ophold, når de har opholdt
      sig i værtsmedlemsstaten i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i dette direktiv
      i en uafbrudt periode på fem år, og der ikke er truffet nogen udsendelsesforanstaltning.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           DA           Den Europæiske Unions Tidende                            L 158/ 83
_______________________________________________________________________________
(18) For at være et egentligt middel til integration i samfundet i den værtsmedlemsstat, hvor uni-
      onsborgeren har taget ophold, bør retten til tidsubegrænset ophold, når den én gang er opnået,
      ikke være underkastet betingelser.
(19) Visse særlige fordele for unionsborgere, der er arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdri-
      vende og for deres familiemedlemmer, som tillader disse personer at opnå ret til tidsubegræn-
      set ophold, før de har opholdt sig fem år i værtsmedlemsstaten, bør bevares, da disse fordele
      udgør erhvervede rettigheder efter Kommissionens forordning (EØF) nr. 1251/70 af
      29. juni 1970 om arbejdstageres ret til at blive boende på en medlemsstats område efter at ha-
      ve haft beskæftigelse dér1 og Rådets direktiv 75/34/EØF af 17. december 1974 om retten for
      statsborgere i en medlemsstat til at blive boende på en anden medlemsstats område efter dér at
      have henholdsvis været arbejdstager og udøvet selvstændig erhvervsvirksomhed2.
(20) Forbuddet mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet indebærer, at unionsborgere og
      deres familiemedlemmer, der er bosat i en medlemsstat på grundlag af dette direktiv, i værts-
      medlemsstaten behandles på samme måde som medlemsstatens egne statsborgere på de områ-
      der, der er omfattet af traktaten, dog med forbehold for særlige bestemmelser, der udtrykkeligt
      er fastsat i traktaten og den afledte ret.
1
      EFT L 142 af 30.6.1970, s. 24.
2
      EFT L 14 af 20.1.1975, s. 10.
 ---pagebreak--- 30.4.2004         DA             Den Europæiske Unions Tidende                               L 158/ 84
_______________________________________________________________________________
(21) Værtsmedlemsstaten bør dog kunne bestemme, om den vil udbetale sociale ydelser i de første
      tre måneder af et ophold eller for arbejdssøgendes vedkommende i en længere periode, eller
      studiestøtte, herunder til erhvervsuddannelse, forud for erhvervelse af ret til tidsubegrænset
      ophold til andre unionsborgere end arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende eller perso-
      ner, der har bevaret denne status, og deres familiemedlemmer .
(22) Ifølge traktaten kan der indføres begrænsninger i udøvelsen af retten til fri bevægelighed og
      ophold af hensyn til den offentlige orden, sikkerhed eller sundhed. For at præcisere de betin-
      gelser og proceduremæssige garantier, der gælder for afgørelser om nægtelse af indrejse eller
      udsendelse af unionsborgere og deres familiemedlemmer, bør dette direktiv erstatte Rådets di-
      rektiv 64/221/EØF af 25. februar 1964 om samordning af de særlige foranstaltninger, som
      gælder for udlændinge med hensyn til indrejse og ophold, og som er begrundet i hensynet til
      den offentlige orden, sikkerhed og sundhed1.
(23) Udsendelse af unionsborgere og deres familiemedlemmer af hensyn til den offentlige orden
      eller sikkerhed er en foranstaltning, der kan være en alvorlig belastning for de personer, der
      har gjort brug af de traktatfæstede rettigheder og friheder, og som reelt er integreret i værts-
      medlemsstaten. Omfanget af sådanne foranstaltninger bør derfor begrænses i overensstem-
      melse med proportionalitetsprincippet og under hensyntagen til graden af de pågældende per-
      soners integration, varigheden af deres ophold i værtsmedlemsstaten, deres alder, helbredstil-
      stand, familiemæssige og økonomiske situation samt deres tilknytning til oprindelseslandet.
1
      EFT 56 af 4.4.1964, s. 850. Senest ændret ved direktiv 75/35/EØF (EFT L 14 af 20.1.1975,
      s. 14).
 ---pagebreak--- 30.4.2004         DA            Den Europæiske Unions Tidende                               L 158/ 85
_______________________________________________________________________________
(24) Følgelig gælder det, at jo stærkere unionsborgere og deres familiemedlemmer er integreret i
      værtsmedlemsstaten, desto stærkere bør beskyttelsen mod udsendelse være. Kun i ekstraordi-
      nære tilfælde, når det er bydende nødvendigt af hensyn til den offentlige sikkerhed, bør der
      kunne træffes foranstaltninger til udsendelse af unionsborgere, der har opholdt sig i mange år
      på værtsmedlemsstatens område, især hvis de er født og har opholdt sig der hele deres liv.
      Endvidere bør reglen om ekstraordinære tilfælde ligeledes gælde for foranstaltninger til ud-
      sendelse af mindreårige for at sikre deres tilknytning til deres familie i overensstemmelse med
      De Forenede Nationers konvention af 20. november 1989 om barnets rettigheder.
(25) Der bør ligeledes nøje fastlægges proceduremæssige garantier for at sikre et højt beskyttelses-
      niveau for unionsborgere og deres familiemedlemmer i tilfælde af nægtelse af indrejse og op-
      hold i en anden medlemsstat og for samtidig at sikre overholdelse af princippet om, at forvalt-
      ningsakter skal begrundes.
(26) Unionsborgere og deres familiemedlemmer bør under alle omstændigheder have mulighed for
      domstolsprøvelse i tilfælde af nægtelse af indrejse og ophold i en anden medlemsstat.
(27) Ifølge Domstolens praksis må medlemsstaterne ikke udstede livsvarige indrejseforbud for
      personer, der er omfattet af dette direktiv, hvorfor det bør bekræftes, at unionsborgere og de-
      res familiemedlemmer, der har fået indrejseforbud på en medlemsstats område, har ret til at
      indgive ny ansøgning efter udløbet af en rimelig frist og under alle omstændigheder tre år ef-
      ter at den endelige afgørelse om indrejseforbud er gennemført.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA             Den Europæiske Unions Tidende                                L 158/ 86
_______________________________________________________________________________
(28) For at hindre misbrug og svig, især proformaægteskaber og andre former for forhold, der ind-
      gås udelukkende for at kunne udøve retten til fri bevægelighed og til ophold, bør medlems-
      staterne have mulighed for at vedtage de nødvendige foranstaltninger.
(29) Nationale regler, der er gunstigere, bør ikke berøres af dette direktiv.
(30) Med henblik på at undersøge hvordan retten til fri bevægelighed og ophold yderligere kan
      lettes, bør Kommissionen udarbejde en rapport for at vurdere muligheden for at fremsætte
      forslag med henblik herpå, særligt hvad angår forlængelse af opholdsperioden uden betingel-
      ser.
(31) Dette direktiv respekterer de grundlæggende rettigheder og friheder og overholder de princip-
      per, som bl.a. anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. I
      overensstemmelse med det forbud med forskelsbehandling, som charteret indeholder, bør
      medlemsstaterne gennemføre dette direktiv uden at forskelsbehandle de omfattede personer
      på grund af køn, race, farve, etnisk eller social oprindelse, genetiske anlæg, sprog, religion
      eller tro, politiske eller andre anskuelser, tilhørsforhold til et etnisk mindretal, formueforhold,
      fødsel, handicap, alder eller seksuel orientering –
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA          Den Europæiske Unions Tidende                               L 158/ 87
_______________________________________________________________________________
                                                KAPITEL I
                                      Almindelige bestemmelser
                                                 Artikel 1
                                                  Område
I dette direktiv fastlægges:
a)     betingelserne for udøvelse af retten til fri bevægelighed og ophold i medlemsstaterne for uni-
       onsborgere og deres familiemedlemmer
b)     unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til tidsubegrænset ophold i medlemsstaterne
c)     begrænsningerne for udøvelse af rettighederne efter a) og b) af hensyn til den offentlige or-
       den, sikkerhed og sundhed.
                                                 Artikel 2
                                               Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
1)     "unionsborger": enhver person, der er statsborger i en medlemsstat.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           DA             Den Europæiske Unions Tidende                              L 158/ 88
_______________________________________________________________________________
2)    "familiemedlem":
      a)     ægtefælle
      b)     partner, med hvem en unionsborger har indgået et registreret partnerskab i medfør af en
             medlemsstats lovgivning, hvis lovgivningen i værtsmedlemsstaten sidestiller et registre-
             ret partnerskab med ægteskab, samt under overholdelse af betingelserne i værtsmed-
             lemsstatens relevante lovgivning
      c)     direkte efterkommere samt direkte efterkommere af ægtefællen eller partneren som de-
             fineret i litra b), som ikke er fyldt 21 år, eller som forsørges af unionsborgeren,
      d)     slægtninge i opstigende linje samt slægtninge i opstigende linje til ægtefællen eller part-
             neren som defineret i litra b), som forsørges af unionsborgeren.
3)    "værtsmedlemsstat": den medlemsstat, hvortil unionsborgeren rejser med henblik på at udøve
      retten til fri bevægelighed og ophold.
                                                   Artikel 3
                                            Berettigede personer
1.    Dette direktiv finder anvendelse på enhver unionsborger, der rejser til eller tager ophold i en
anden medlemsstat end den, hvor vedkommende er statsborger, samt familiemedlemmer som defi-
neret i artikel 2, nr. 2, der ledsager unionsborgeren eller slutter sig til denne.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA             Den Europæiske Unions Tidende                                L 158/ 89
_______________________________________________________________________________
2.    Uden at det berører de pågældendes personlige ret til fri bevægelighed og ophold og i over-
ensstemmelse med den nationale lovgivning skal værtsmedlemsstaten lette indrejse og ophold for
følgende personer:
a)    alle andre familiemedlemmer uanset nationalitet, der ikke er omfattet af bestemmelserne i ar-
      tikel 2, nr. 2, hvis disse i det land, de ankommer fra, forsørges af eller hører til den unionsbor-
      gers husstand, der er hovedindehaveren af retten til ophold, eller hvor alvorlige helbreds-
      mæssige grunde gør det absolut nødvendigt, at unionsborgeren personligt plejer familiemedlem-
      met
b)    den partner, med hvem unionsborgeren har en behørigt dokumenteret varig tilknytning.
Værtsmedlemsstaten foretager en grundig undersøgelse af de personlige omstændigheder og be-
grunder afslag på ansøgning om indrejse eller ophold over for de pågældende.
 ---pagebreak--- 30.4.2004            DA           Den Europæiske Unions Tidende                                L 158/ 90
_______________________________________________________________________________
                                                KAPITEL II
                                           Ret til ud- og indrejse
                                                  Artikel 4
                                               Ret til udrejse
1.    Uden at dette berører de bestemmelser for rejsedokumenter, der gælder ved national grænse-
kontrol, har alle unionsborgere, der er i besiddelse af et gyldigt identitetskort eller pas, samt deres
familiemedlemmer, der ikke er statsborgere i en medlemsstat, men som er i besiddelse af et gyldigt
pas, ret til at forlade en medlemsstats område for at rejse til en anden medlemsstat.
2.    Personer, der er omfattet af stk. 1, kan ikke pålægges visumpligt eller en lignende forpligtelse
ved udrejse.
3.    Medlemsstaterne udsteder og fornyer i overensstemmelse med deres nationale lovgivning
identitetskort eller pas til deres statsborgere, der udtrykkeligt angiver indehaverens statsborgerskab.
4.    Passet skal mindst være gyldigt i alle medlemsstater og i de lande, der er direkte transitlande
mellem disse. Foreskriver lovgivningen i en medlemsstat ikke udstedelse af identitetskort, skal gyl-
digheden af passet ved udstedelse eller fornyelse være på mindst fem år.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           DA            Den Europæiske Unions Tidende                              L 158/ 91
_______________________________________________________________________________
                                                Artikel 5
                                             Ret til indrejse
1.    Uden at dette berører de bestemmelser for rejsedokumenter, der gælder ved national grænse-
kontrol, giver medlemsstaterne unionsborgere, der er i besiddelse af et gyldigt identitetskort eller
pas, ret til at indrejse på deres område, og giver familiemedlemmer, der ikke er statsborgere i en
medlemsstat, ret til at indrejse på deres område, hvis de er i besiddelse af et gyldigt pas.
Unionsborgere kan ikke pålægges visumpligt eller en lignende forpligtelse ved indrejse.
2.    Familiemedlemmer, der ikke er statsborgere i en medlemsstat, kan kun pålægges pligt til at
være i besiddelse af et indrejsevisum i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 539/2001 eller i
givet fald den nationale lovgivning. Med henblik på dette direktiv medfører besiddelse af et gyldigt
opholdskort jf. artikel 10, at sådanne familiemedlemmer er fritaget for kravet om visum.
Medlemsstaterne bistår disse personer med henblik på udstedelsen af de nødvendige visa. Disse visa
udstedes så hurtigt så muligt efter en hasteprocedure og er gratis.
3.    Værtslandet påstempler ikke indrejse eller udrejse i pas, der tilhører et familiemedlem, der
ikke er statsborger i en medlemsstat, såfremt den pågældende person foreviser et opholdskort, jf.
artikel 10.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           DA           Den Europæiske Unions Tidende                                 L 158/ 92
_______________________________________________________________________________
4.     Hvis unionsborgeren eller et familiemedlem, som ikke er statsborger i en medlemsstat, ikke er
i besiddelse af de krævede rejsedokumenter eller de eventuelt krævede visa, giver den berørte med-
lemsstat disse personer enhver rimelig mulighed for inden for en rimelig frist at opnå eller frem-
skaffe de nødvendige dokumenter, eller få bekræftet eller på anden måde godtgjort, at de er omfattet
af retten til fri bevægelighed og ophold, inden der træffes afgørelse om tilbagesendelse.
5.     Den pågældende medlemsstat kan forpligte den berørte person til at anmelde sin tilstedevæ-
relse på dens område inden for en rimelig frist, der ikke er udtryk for forskelsbehandling. Ved mis-
ligholdelse af denne forpligtelse kan der pålægges sanktioner, der står i rimeligt forhold til overtræ-
delsen, og som ikke må indebære forskelsbehandling.
                                                KAPITEL III
                                               Ret til ophold
                                                  Artikel 6
                                     Ret til ophold i indtil tre måneder
1.     Unionsborgere har ret til frit at tage ophold på en anden medlemsstats område for en periode
på højst tre måneder uden andre betingelser eller formaliteter end kravet om at være i besiddelse af
et gyldigt identitetskort eller pas.
2.     Stk. 1 finder ligeledes anvendelse på familiemedlemmer, der ikke er statsborgere i en med-
lemsstat, og som ledsager eller slutter sig til en unionsborger, hvis de er i besiddelse af et gyldigt
pas.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA           Den Europæiske Unions Tidende                                L 158/ 93
_______________________________________________________________________________
                                                Artikel 7
                                Retten til ophold i mere end tre måneder
1.    Enhver unionsborger har ret til at opholde sig på en anden medlemsstats område i mere end
tre måneder, hvis den pågældende:
a)    er arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende i værtsmedlemsstaten, eller
b)    råder over tilstrækkelige midler til sig selv og sine familiemedlemmer, således at opholdet
      ikke bliver en byrde for værtsmedlemsstatens sociale system, og er omfattet af en sygeforsik-
      ring, der dækker samtlige risici i værtsmedlemsstaten, eller
c)    –     er indskrevet ved en privat eller offentlig institution, der er godkendt eller som finansie-
            res af værtsmedlemsstaten i medfør af dennes lovgivning eller administrative praksis,
            med henblik på dér som hovedaktivitet at følge en uddannelse, herunder en erhvervsud-
            dannelse, og
      –     er omfattet af en sygeforsikring, der dækker samtlige risici i værtsmedlemsstaten, og
            ved en erklæring eller på anden tilsvarende måde, efter den pågældende persons eget
            valg godtgør over for den relevante nationale myndighed, at vedkommende råder over
            tilstrækkelige midler til sig selv og sine familiemedlemmer, således at opholdet ikke
            bliver en byrde for værtsmedlemsstatens sociale system, eller
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA              Den Europæiske Unions Tidende                              L 158/ 94
_______________________________________________________________________________
d)    er et familiemedlem, der ledsager eller slutter sig til en unionsborger, der opfylder betingel-
      serne i litra a), b) eller c).
2.    Retten til ophold, jf. stk. 1, omfatter også familiemedlemmer til en unionsborger, der ikke er
statsborgere i en medlemsstat, når disse ledsager eller slutter sig til unionsborgeren i værtsmedlems-
staten, og unionsborgeren opfylder betingelserne i stk. 1, litra a), b) eller c).
3.    Med henblik på anvendelsen af stk. 1, litra a), bevarer en unionsborger, der ikke længere er
arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, sin status som arbejdstager eller selvstændig er-
hvervsdrivende, hvis den pågældende:
a)    er midlertidig uarbejdsdygtig som følge af sygdom eller ulykke
b)    er uforskyldt arbejdsløs efter at have haft lønnet beskæftigelse i mere end et år, og dette er
      behørigt konstateret, og vedkommende tilmelder sig arbejdsformidlingen som arbejdssøgende
c)    er uforskyldt arbejdsløs efter udløbet af en tidsbegrænset ansættelseskontrakt af mindre end et
      års varighed eller uforskyldt har mistet sit arbejde i løbet af de første tolv måneder, og dette er
      behørigt konstateret, og den pågældende tilmelder sig arbejdsformidlingen som arbejdssø-
      gende. I det tilfælde bevarer den pågældende sin status som arbejdstager i mindst seks måne-
      der
d)    påbegynder en erhvervsuddannelse. Medmindre personen er uforskyldt arbejdsløs, kan status
      som arbejdstager dog kun bevares, hvis der er en forbindelse mellem den tidligere erhvervs-
      mæssige beskæftigelse og den omhandlede uddannelse.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           DA              Den Europæiske Unions Tidende                                 L 158/ 95
_______________________________________________________________________________
4.     Uanset stk. 1, litra d) og stk. 2 har kun ægtefællen, den registrerede partner som omhandlet i
       artikel 2, stk. 2, litra b), og forsørgelsesberettigede børn ret til ophold som familiemedlemmer
       til en unionsborger, der opfylder betingelserne i stk. 1, litra c). Artikel 3, stk. 2, finder anven-
       delse på den pågældendes slægtninge i opstigende linje, samt slægtninge i opstigende linje til
       den pågældendes ægtefælle eller registrerede partner, når de forsørges af unionsborgeren.
                                                   Artikel 8
                                Administrative formaliteter for unionsborgere
1.     For ophold ud over tre måneder kan værtslandet kræve, at unionsborgere lader sig registrere
hos de kompetente myndigheder, jf. dog artikel 5, stk. 5.
2.     Fristen for registrering skal være på mindst tre måneder fra indrejsedatoen. Der udstedes
straks bevis for registrering. På beviset anføres den registrerede persons navn og adresse samt dato-
en for registreringen. Ved misligholdelse af forpligtelsen til at lade sig registrere kan der pålægges
sanktioner, der står i rimeligt forhold til overtrædelsen, og som ikke må indebære forskelsbehand-
ling.
3.     Med henblik på udstedelse af beviset for registrering kan medlemsstaterne udelukkende kræ-
ve, at
-      unionsborgere som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra a), foreviser et gyldigt identitetskort eller
       pas, en bekræftelse fra arbejdsgiveren for ansættelsen eller et ansættelsesbrev eller et bevis
       for, at vedkommende udøver selvstændig erhvervsvirksomhed
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA            Den Europæiske Unions Tidende                                L 158/ 96
_______________________________________________________________________________
–     unionsborgere som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra b), foreviser et gyldigt identitetskort eller
      pas samt dokumentation for, at de opfylder betingelserne i litra b)
-     unionsborgere som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra c), foreviser et gyldigt identitetskort eller
      pas og dokumentation for at være tilmeldt en anerkendt institution og være dækket af en syge-
      forsikring, der dækker samtlige risici, samt fremlægger den i artikel 7, stk. 1, litra c, omhand-
      lede erklæring eller tilsvarende dokumentation. Medlemsstaterne kan ikke kræve, at der i
      nævnte erklæring angives et bestemt beløb.
4.    Medlemsstaterne må ikke fastsætte et bestemt beløb, som de anser for at svare til "tilstrække-
lige midler", men de skal tage hensyn til den pågældendes personlige situation. Beløbet må under
ingen omstændigheder være højere end det niveau, der giver værtsmedlemsstatens egne statsborgere
mulighed for at modtage sociale ydelser, eller når dette kriterium ikke kan anvendes, end den lave-
ste sociale pension, der udbetales i værtslandet.
5.    Med henblik på udstedelse af beviset for registrering til unionsborgeres familiemedlemmer,
der selv er statsborgere i en medlemsstat, kan medlemsstaterne kræve forevisning af følgende do-
kumenter:
a)    et gyldigt identitetskort eller pas
b)    et dokument, der attesterer, at der består en familiemæssig tilknytning eller et registreret part-
      nerskab
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA           Den Europæiske Unions Tidende                                   L 158/ 97
_______________________________________________________________________________
c)    hvor det er relevant, bevis for registrering for den unionsborger, de ledsager eller slutter sig til
d)    i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 2, nr. 2, litra c) og d), dokumentation for, at de dér
      omhandlede betingelser er opfyldt
e)    i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a), et dokument udstedt af den kompe-
      tente myndighed i hjemlandet eller det land, de ankommer fra, der attesterer, at de forsørges
      af unionsborgeren eller er medlemmer af dennes husstand, eller dokumentation for, at der
      foreligger alvorlige helbredsmæssige grunde, der gør det absolut nødvendigt, at unionsborge-
      ren personligt plejer familiemedlemmet
f)    i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra b), dokumentation for, at der består en
      varig tilknytning til unionsborgeren.
                                                 Artikel 9
                           Administrative formaliteter for familiemedlemmer,
                               der ikke er statsborgere i en medlemsstat
1.    Medlemsstaterne udsteder opholdskort til unionsborgeres familiemedlemmer, der ikke er
statsborgere i en medlemsstat, hvis opholdet forventes at vare i mere end tre måneder.
2.    Fristen for at ansøge om opholdskort skal være på mindst tre måneder fra indrejsedatoen.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA             Den Europæiske Unions Tidende                              L 158/ 98
_______________________________________________________________________________
3.    Ved misligholdelse af forpligtelsen til at ansøge om opholdskort kan der pålægges sanktioner,
der står i rimeligt forhold til overtrædelsen og ikke indebærer forskelsbehandling.
                                                Artikel 10
                                        Udstedelse af opholdskort
1.    Retten til ophold for unionsborgeres familiemedlemmer, der ikke er statsborgere i en med-
lemsstat, fastslås ved udstedelse af et dokument "opholdskort for familiemedlem til en unionsbor-
ger" senest seks måneder efter indgivelse af ansøgning. Der udstedes straks kvittering for indgivelse
af ansøgning om opholdskort.
2.    Med henblik på udstedelse af opholdskort kræver medlemsstaterne forevisning af følgende
dokumenter:
a)    et gyldigt pas
b)    et dokument, der attesterer, at der består en familiemæssig tilknytning eller et registreret part-
      nerskab
c)    bevis for registrering, eller hvis der ikke findes nogen registreringsordning, enhver anden do-
      kumentation for ophold i værtsmedlemsstaten for den unionsborger, de ledsager eller slutter
      sig til
 ---pagebreak--- 30.4.2004           DA           Den Europæiske Unions Tidende                                   L 158/ 99
_______________________________________________________________________________
d)     i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 2, nr. 2, litra c) og d), dokumentation for, at de dér
       omhandlede betingelser er opfyldt
e)     i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a), et dokument udstedt af den kompe-
       tente myndighed i hjemlandet eller det land, de ankommer fra, der attesterer, at de forsørges
       af unionsborgeren eller er medlemmer af dennes husstand, eller dokumentation for, at der
       foreligger alvorlige helbredsmæssige grunde, der gør det absolut nødvendigt, at unionsborge-
       ren personligt plejer familiemedlemmet
f)     i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra b), dokumentation for, at der består en
       varig tilknytning til unionsborgeren.
                                                 Artikel 11
                                        Opholdskortets gyldighed
1.     Det opholdskort, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, er gyldig i fem år efter udstedelsen eller
for unionsborgerens påtænkte opholdsperiode, hvis denne periode er mindre end fem år.
2.     Opholdskortets gyldighed berøres ikke af midlertidigt fravær af en varighed på højst seks må-
neder i et år eller fravær af længere varighed på grund af aftjening af værnepligt eller af ét fravær på
højst tolv på hinanden følgende måneder af vægtige grunde som graviditet og fødsel eller alvorlig
sygdom, studier eller erhvervsuddannelse eller udstationering på en anden medlemsstats område
eller i et tredjeland.
 ---pagebreak--- 30.4.2004            DA               Den Europæiske Unions Tidende                           L 158/ 100
_______________________________________________________________________________
                                                    Artikel 12
                                Bevarelse af familiemedlemmers ret til ophold
                                 i tilfælde af unionsborgerens død eller udrejse
1.    En unionsborgers død eller udrejse fra værtsmedlemsstaten berører ikke retten til ophold for
familiemedlemmer, der er statsborgere i en medlemsstat, jf. dog andet afsnit.
Før de pågældende personer opnår ret til tidsubegrænset ophold, skal de dog opfylde betingelserne i
artikel 7, stk. 1, litra a), b), c) eller d).
2.    Familiemedlemmer, der ikke er statsborgere i en medlemsstat, mister ikke deres ret til ophold,
hvis den unionsborger, de er knyttet til, afgår ved døden, for så vidt de har haft ophold i værtsmed-
lemsstaten som familiemedlemmer i mindst et år inden unionsborgerens død, jf. dog andet afsnit.
Før de pågældende personer opnår ret til tidsubegrænset ophold, er deres ret til ophold fortsat betin-
get af, at de kan godtgøre, at de er arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende, eller at de rå-
der over tilstrækkelige midler til sig selv og deres familiemedlemmer, således at deres ophold ikke
bliver en byrde for værtsmedlemsstatens sociale system, og at de har en sygeforsikring i værtsmed-
lemsstaten, der dækker alle risici, eller at de i værtsmedlemsstaten har status som familiemedlem til
en person, der opfylder disse krav. "Tilstrækkelige midler" er defineret i artikel 8, stk. 4.
 ---pagebreak--- 30.4.2004            DA              Den Europæiske Unions Tidende                            L 158/ 101
_______________________________________________________________________________
Sådanne familiemedlemmers ret til ophold bevares udelukkende på et personligt grundlag.
3.     Hvis en unionsborger udrejser fra værtsmedlemsstaten eller afgår ved døden, bevarer unions-
borgerens børn eller den person, som har den faktiske forældremyndighed, uanset nationalitet, ret-
ten til ophold, hvis børnene opholder sig i værtsmedlemsstaten og er tilmeldt en uddannelsesinstitu-
tion, indtil de har afsluttet deres studier.
                                                 Artikel 13
                  Bevarelse af familiemedlemmers ret til ophold i tilfælde af skilsmisse
                 eller omstødelse af ægteskabet eller det registrerede partnerskabs ophør
1.     Unionsborgeres skilsmisse, omstødelse af ægteskab, eller ophør af den pågældendes regi-
strerede partnerskab som omhandlet i artikel 2, nr. 2, litra b), berører ikke retten til ophold for fami-
liemedlemmer til unionsborgere, der er statsborgere i en medlemsstat, jf. dog andet afsnit.
Før de pågældende personer opnår ret til tidsubegrænset ophold, skal de dog opfylde betingelserne i
artikel 7, stk. 1, litra a), b), c) eller d).
 ---pagebreak--- 30.4.2004           DA             Den Europæiske Unions Tidende                              L 158/ 102
_______________________________________________________________________________
2.    Skilsmisse, omstødelse af ægteskabet eller ophør af det registrerede partnerskab som om-
handlet i artikel 2, nr. 2, litra b), betyder ikke, at familiemedlemmer til unionsborgere, der ikke er
statsborgere i en medlemsstat, mister deres ret til ophold, jf. dog andet afsnit:
a)    hvis ægteskabet eller det registrerede partnerskab ved begyndelsen af proceduren til skils-
      misse eller omstødelse eller ophør af det registrerede partnerskab som omhandlet i artikel 2,
      nr. 2, litra b), har varet i mindst tre år, heraf mindst ét år i værtsmedlemsstaten
b)    hvis forældremyndigheden til unionsborgerens børn er overdraget en ægtefælle eller en part-
      ner, der ikke er statsborger i en medlemsstat, efter aftale mellem ægtefællerne eller partnerne
      som omhandlet i artikel 2, nr. 2, litra b), eller ved en retsafgørelse
c)    hvis der foreligger en særlig vanskelig situation, og ægtefællen eller partneren f.eks. har været
      udsat for vold i hjemmet, mens ægteskabet eller det registrerede partnerskab stadig bestod,
      eller
d)    hvis den ægtefælle eller partner, der ikke er statsborger i en medlemsstat, efter aftale mellem
      ægtefællerne eller partnerne som omhandlet i artikel 2, nr. 2, litra b), eller ved en retsafgørelse
      er tilkendt ret til samvær med et mindreårigt barn, og retten har fundet, at samværet skal finde
      sted i medlemsstaten, så længe dette samvær skønnes at være nødvendigt.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA            Den Europæiske Unions Tidende                                L 158/ 103
_______________________________________________________________________________
Før de pågældende personer opnår ret til tidsubegrænset ophold, er deres ret til ophold fortsat betin-
get af, at de kan godtgøre, at de er arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende, eller at de rå-
der over tilstrækkelige midler til sig selv og deres familiemedlemmer, således at deres ophold ikke
bliver en byrde for værtsmedlemsstatens sociale system, og at de har en sygeforsikring i værtsmed-
lemsstaten, der dækker alle risici, eller at de i værtsmedlemsstaten har status som familiemedlem til
en person, der opfylder disse krav. "Tilstrækkelige midler" er defineret i artikel 8, stk. 4.
Sådanne familiemedlemmers ret til ophold bevares udelukkende på et personligt grundlag.
                                                 Artikel 14
                                      Bevarelse af retten til ophold
1.    Unionsborgere og deres familiemedlemmer, har ret til ophold som omhandlet i artikel 6, så
længe de ikke bliver en urimelig byrde for værtsmedlemsstatens sociale system.
2.    Unionsborgere og deres familiemedlemmer har ret til ophold som omhandlet i artikel 7, 12
og 13, såfremt de opfylder de i disse artikler opstillede betingelser.
Hvis der i særlige tilfælde er rimelig tvivl om, hvorvidt unionsborgeren eller dennes familiemed-
lemmer opfylder betingelserne i artikel 7, 12 og 13, kan medlemsstaterne undersøge, om disse be-
tingelser er opfyldt. En sådan undersøgelse foretages dog ikke systematisk.
 ---pagebreak--- 30.4.2004         DA            Den Europæiske Unions Tidende                              L 158/ 104
_______________________________________________________________________________
3.    Unionsborgeres og deres familiemedlemmers benyttelse af værtsmedlemsstatens sociale sy-
      stem må ikke automatisk medføre foranstaltninger til udsendelse af de pågældende personer.
4.    Uanset stk. 1 og 2 og med forbehold af kapitel VI må der under ingen omstændigheder iværk-
sættes foranstaltninger til udsendelse af unionsborgere eller deres familiemedlemmer, hvis:
a)    unionsborgerne er arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende, eller
b)    unionsborgerne er rejst ind på værtslandets område for at søge beskæftigelse. I så fald må
      unionsborgerne og deres familiemedlemmer ikke udsendes, så længe det kan dokumenteres, at
      unionsborgerne fortsat søger arbejde og har reelle muligheder for at blive ansat.
                                              Artikel 15
                                     Proceduremæssige garantier
1.    Procedurerne i artikel 30 og 31 finder tilsvarende anvendelse på alle afgørelser om begræns-
ning af bevægelsesfriheden for unionsborgere eller deres familiemedlemmer, som er begrundet i
andre hensyn end den offentlige orden, sikkerhed eller sundhed.
2.    Udløbet af gyldighedsperioden for det pas eller identitetskort, der har muliggjort indrejse i
værtsmedlemsstaten, og udstedelsen af bevis for registrering eller opholdskort kan ikke i sig selv
begrunde udsendelse fra værtsmedlemsstaten.
3.    Værtsmedlemsstaten må ikke lade den i stk. 1 omhandlede udsendelsesafgørelse ledsage af et
indrejseforbud.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA            Den Europæiske Unions Tidende                             L 158/ 105
_______________________________________________________________________________
                                               KAPITEL IV
                                     Ret til tidsubegrænset ophold
                                                  Afsnit I
                                 Adgang til ret til tidsubegrænset ophold
                                                Artikel 16
                    Generelle regler for unionsborgere og deres familiemedlemmer
1.     Unionsborgere, der lovligt har haft ophold fem år i træk i værtsmedlemsstaten, har ret til tids-
ubegrænset ophold på dets område. Denne ret er ikke underlagt betingelserne i kapitel III.
2.     Stk. 1 finder ligeledes anvendelse på familiemedlemmer, der ikke er statsborgere i en med-
lemsstat, men som i fem år i træk lovligt har boet sammen med unionsborgeren.
3.     Opholdets uafbrudte karakter berøres ikke af midlertidige fravær, der ikke tilsammen oversti-
ger seks måneder om året, og heller ikke af fravær af længere varighed på grund af værnepligt, eller
af ét fravær på højst tolv på hinanden følgende måneder af vægtige grunde som f.eks. graviditet og
fødsel, alvorlig sygdom, studier eller erhvervsuddannelse eller udstationering på en anden med-
lemsstats område eller i et tredjeland.
 ---pagebreak--- 30.4.2004         DA             Den Europæiske Unions Tidende                             L 158/ 106
_______________________________________________________________________________
4.    Når der er opnået ret til tidsubegrænset ophold, mistes denne ret kun ved fravær fra værts-
medlemsstaten af en varighed på to på hinanden følgende år.
                                              Artikel 17
            Undtagelser for personer, der ikke længere har erhvervsmæssig beskæftigelse
                      i værtsmedlemsstaten, herunder deres familiemedlemmer
1.    Som en undtagelse fra artikel 16 har følgende personer ret til tidsubegrænset ophold i værts-
medlemsstaten, selv om de ikke har haft fast ophold der i fem år i træk:
a)    arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende, der, når de ophører med at være er-
      hvervsaktive, har nået den alder, som er fastsat i værtsmedlemsstatens lovgivning for ret til
      alderspension, eller som ophører med at være arbejdstagere og går på førtidspension, når de
      mindst har været erhvervsmæssigt beskæftiget i værtsmedlemsstaten i de foregående tolv må-
      neder og har haft fast ophold i den pågældende medlemsstat i mere end tre år i træk.
      Hvis lovgivningen i værtsmedlemsstaten ikke giver visse kategorier af selvstændige ret til al-
      derspension, betragtes aldersbetingelsen som opfyldt, når de pågældende personer er fyldt
      60 år.
b)    arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende, der efter at have haft fast ophold i værts-
      medlemsstaten i mere end to år i træk, ophører med at være erhvervsaktive som følge af ved-
      varende uarbejdsdygtighed.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           DA           Den Europæiske Unions Tidende                                  L 158/ 107
_______________________________________________________________________________
       Hvis denne uarbejdsdygtighed er en følge af en arbejdsulykke eller en erhvervssygdom, der
       giver den pågældende ret til en ydelse, som helt eller delvis betales af en myndighed i værts-
       medlemsstaten, stilles der ingen krav om opholdets varighed.
c)     arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende, der efter tre års uafbrudt erhvervsaktivitet
       og fast ophold i værtsmedlemsstaten, er beskæftiget som arbejdstagere eller selvstændige er-
       hvervsdrivende i en anden medlemsstat, og samtidig beholder deres ophold i den første
       værtsmedlemsstat, som de pågældende personer i princippet vender tilbage til hver dag eller
       mindst en gang om ugen.
       Med henblik på erhvervelse af de rettigheder, der er omhandlet i litra a) og b), betragtes peri-
       oder med erhvervsaktivitet på den medlemsstats område, hvor den pågældende er erhvervsak-
       tiv, som tilbagelagt på værtsmedlemsstatens område.
Perioder med uforskyldt arbejdsløshed, der er behørigt bekræftet af den kompetente arbejdsformid-
ling, eller perioder uden arbejde, som den pågældende person ikke har indflydelse på, samt fravær
fra arbejde eller ophør på grund af sygdom eller ulykke, betragtes som perioder med beskæftigelse.
2.     Betingelserne vedrørende opholdets og beskæftigelsens varighed i stk. 1, litra a), og betingel-
serne vedrørende opholdets varighed i stk. 1, litra b), gælder ikke, hvis arbejdstagerens eller den
selvstændige erhvervsdrivendes ægtefælle eller partner, jf. artikel 2, nr. 2, litra b), er statsborger i
værtsmedlemsstaten eller har mistet sit statsborgerskab i værtsmedlemsstaten som følge af ægteska-
bet med den pågældende person.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA            Den Europæiske Unions Tidende                            L 158/ 108
_______________________________________________________________________________
3.    Familiemedlemmer til en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, der har fast ophold
hos denne i værtsmedlemsstaten, har uanset nationalitet ret til tidsubegrænset ophold i værtsmed-
lemsstaten, hvis den pågældende arbejdstager eller selvstændige erhvervsdrivende selv har erhver-
vet ret til tidsubegrænset ophold dér på grundlag af stk. 1.
4.    Hvis en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende afgår ved døden, mens vedkommen-
de er erhvervsaktiv, men endnu ikke har erhvervet ret til tidsubegrænset ophold i værtsmed-
lemsstaten efter stk. 1, har den pågældendes familiemedlemmer, som opholder sig hos ham på
værtsmedlemsstatens område, ret til tidsubegrænset ophold i værtsmedlemsstaten, hvis:
a)    arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende har haft fast ophold i værtsmedlems-
      staten i to år i træk på datoen for dødsfaldet
b)    dødsfaldet skyldes en arbejdsulykke eller en erhvervssygdom, eller
c)    den efterlevende ægtefælle har mistet sit statsborgerskab i værtsmedlemsstaten som følge af
      ægteskab med den pågældende arbejdstager eller selvstændige erhvervsdrivende.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA            Den Europæiske Unions Tidende                                 L 158/ 109
_______________________________________________________________________________
                                                    Artikel 18
              Erhvervelse af ret til tidsubegrænset ophold for visse familiemedlemmer,
                                der ikke er statsborgere i en medlemsstat
Når familiemedlemmer til unionsborgere som omhandlet i artikel 12, stk. 2 og artikel 13, stk. 2, op-
fylder de deri fastsatte betingelser, opnår de ret til tidsubegrænset ophold efter lovligt at have haft
ophold i fem år i træk i værtsmedlemsstaten, jf. dog artikel 17.
                                                  Afsnit II
                                        Administrative formaliteter
                                                 Artikel 19
                        Bevis for ret til tidsubegrænset ophold for unionsborgere
1.    Medlemsstaterne udsteder efter ansøgning fra unionsborgere, der har erhvervet ret til tidsube-
grænset ophold, et bevis herfor efter at have kontrolleret varigheden af vedkommendes ophold.
2.    Bevis for ret til tidsubegrænset ophold udstedes så hurtigt som muligt.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           DA            Den Europæiske Unions Tidende                              L 158/ 110
_______________________________________________________________________________
                                                  Artikel 20
                           Tidsubegrænset opholdskort for familiemedlemmer,
                                 der ikke er statsborgere i en medlemsstat
1.     Medlemsstaterne udsteder inden for en frist på seks måneder efter indgivelse af ansøgning et
tidsubegrænset opholdskort til familiemedlemmer, der ikke er statsborgere i en medlemsstat, når de
har ret til tidsubegrænset ophold. Det tidsubegrænsede opholdskort fornyes automatisk hvert tien-
de år.
2.     Ansøgningen om tidsubegrænset opholdskort skal indgives, før opholdskortet udløber. Ved
misligholdelse af forpligtelsen til at ansøge om tidsubegrænset opholdskort kan der pålægges sank-
tioner, der står i rimeligt forhold til overtrædelsen og ikke indebærer forskelsbehandling.
3.     Afbrydelser af opholdet, der ikke overstiger to år i træk, berører ikke det tidsubegrænsede op-
holdskorts gyldighed.
                                                  Artikel 21
                                        Opholdets uafbrudte karakter
1.     Opholdets uafbrudte karakter kan med henblik på dette direktiv godtgøres med ethvert bevis-
middel, der anvendes i værtsmedlemsstaten. Opholdets uafbrudte karakter afbrydes af enhver behø-
rigt gennemført udsendelsesafgørelse vedrørende den pågældende.
 ---pagebreak--- 30.4.2004         DA             Den Europæiske Unions Tidende                               L 158/ 111
_______________________________________________________________________________
                                                KAPITEL V
                                  Fælles bestemmelser for ret til ophold
                                     og ret til tidsubegrænset ophold
                                                  Artikel 22
                                     Geografisk anvendelsesområde
Retten til ophold og retten til tidsubegrænset ophold gælder på hele værtsmedlemsstatens område.
Medlemsstaterne må kun indføre geografiske begrænsninger for retten til ophold og retten til tids-
ubegrænset ophold, hvis der også gælder sådanne begrænsninger for medlemsstatens egne statsbor-
gere.
                                                  Artikel 23
                                         Tilknyttede rettigheder
Unionsborgeres familiemedlemmer, som har ret til ophold eller ret til tidsubegrænset ophold i en
medlemsstat, har uanset nationalitet ret til dér at tage arbejde eller nedsætte sig som selvstændige
erhvervsdrivende.
 ---pagebreak--- 30.4.2004            DA              Den Europæiske Unions Tidende                                L 158/ 112
_______________________________________________________________________________
                                                   Artikel 24
                                                Ligebehandling
1.     Med forbehold af specifikke bestemmelser, der udtrykkeligt fremgår af traktaten og den af-
ledte ret, anvendes traktatens bestemmelser uden forskelsbehandling på alle unionsborgere, der i
henhold til dette direktiv opholder sig i værtsmedlemsstaten, og på værtsmedlemsstatens egne stats-
borgere. Denne ligebehandling gælder også familiemedlemmer, der ikke er statsborgere i en med-
lemsstat, men som har ret til ophold eller ret til tidsubegrænset ophold.
2.     Uanset stk. 1 er værtsmedlemsstaten ikke forpligtet til at tillægge ret til sociale ydelser i de
første tre måneder af et ophold eller eventuelt i den længere periode, der er omhandlet i artikel 14,
stk. 4, litra b), eller til, forud for erhvervelse af ret til tidsubegrænset ophold, at yde studiestøtte,
herunder støtte til erhvervsuddannelse, i form af stipendier eller lån, til andre personer end arbejds-
tagere, selvstændige erhvervsdrivende og personer, der har bevaret denne status, samt deres fami-
liemedlemmer.
                                                   Artikel 25
                                Generelle bestemmelser om opholdsdokumenter
1.     Besiddelse af et bevis for registrering, jf. artikel 8, et bevis for ret til tidsubegrænset ophold, et
bevis for indgivelse af ansøgning om opholdskort for familiemedlemmer, et opholdskort eller et
tidsubegrænset opholdskort kan under ingen omstændigheder stilles som betingelse for udøvelse af
en rettighed eller gennemførelse af en administrativ handling, idet den pågældende med en hvilken
som helst anden type dokumentation kan godtgøre at være omfattet af de pågældende rettigheder.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           DA           Den Europæiske Unions Tidende                                 L 158/ 113
_______________________________________________________________________________
2.      De dokumenter, der er nævnt i stk. 1, udstedes gratis eller mod betaling af et beløb, der ikke
er højere end de gebyrer og afgifter, som værtslandets egne statsborgere betaler for udstedelse af
lignende dokumenter.
                                                 Artikel 26
                                                   Kontrol
Medlemsstaterne kan kontrollere, om en eventuel forpligtelse for udlændinge i henhold til national
ret til altid at kunne forevise bevis for registrering eller opholdskort, overholdes, for så vidt samme
forpligtelse gælder over for deres egne statsborgere med hensyn til forevisning af identitetskort.
Hvis denne forpligtelse misligholdes, kan medlemsstaterne anvende de samme sanktioner som dem,
de anvender for deres egne statsborgere, når forpligtelsen til at kunne forevise identitetskort ikke
overholdes.
                                               KAPITEL VI
                        Begrænsninger i retten til indrejse og ophold af hensyn til
                              den offentlige orden, sikkerhed eller sundhed
                                                 Artikel 27
                                            Generelle principper
1.      Med forbehold af bestemmelserne i dette kapitel kan medlemsstaterne begrænse den frie be-
vægelighed og ophold for en unionsborger eller et familiemedlem uanset nationalitet af hensyn til
den offentlige orden, sikkerhed eller sundhed. Der må ikke lægges økonomiske betragtninger til
grund.
 ---pagebreak--- 30.4.2004            DA             Den Europæiske Unions Tidende                             L 158/ 114
_______________________________________________________________________________
2.      Foranstaltninger truffet af hensyn til den offentlige orden eller sikkerhed skal være i overens-
stemmelse med proportionalitetsprincippet og kan udelukkende begrundes i vedkommendes per-
sonlige adfærd. En tidligere straffedom kan ikke i sig selv begrunde anvendelsen af sådanne foran-
staltninger.
Den personlige adfærd skal udgøre en reel, umiddelbar og tilstrækkelig alvorlig trussel, der berører
en grundlæggende samfundsinteresse. Begrundelser, der ikke vedrører den individuelle sag, eller
som har generel præventiv karakter, må ikke anvendes.
3.      For at undersøge, om den pågældende udgør en risiko for den offentlige orden eller sikkerhed,
kan værtsmedlemsstaten, når den skønner det påkrævet, i forbindelse med udstedelsen af bevis for
registrering eller, hvor der ikke findes nogen registreringsordning, senest tre måneder efter indrejsen
på dets område eller fra den dato, hvor den pågældende har anmeldt sin tilstedeværelse på området,
jf. artikel 5, stk. 5, eller i forbindelse med udstedelsen af opholdskort anmode oprindelsesmedlems-
staten og eventuelt andre medlemsstater om oplysninger om den pågældendes eventuelle tidligere
straffe. Sådanne forespørgsler må ikke antage systematisk karakter. Den adspurgte medlemsstat skal
besvare forespørgslen inden for en frist på to måneder.
4.      Den medlemsstat, der har udstedt passet eller identitetskortet, skal uden særlige formaliteter
lade indehaveren, der er blevet udsendt fra en anden medlemsstat af hensyn til den offentlige orden,
sikkerhed eller sundhed, indrejse på sit område, selv om dokumentet måtte være udløbet, eller inde-
haverens statsborgerskab anfægtes.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA           Den Europæiske Unions Tidende                             L 158/ 115
_______________________________________________________________________________
                                               Artikel 28
                                       Beskyttelse mod udsendelse
1.     Værtsmedlemsstaten skal, før den træffer afgørelse om udsendelse med begrundelse i den of-
fentlige orden eller sikkerhed, bl.a. tage hensyn til varigheden af den pågældendes ophold på
værtsmedlemsstatens område, den pågældendes alder, helbredstilstand, familiemæssige og økono-
miske situation, samt sociale og kulturelle integration i værtsmedlemsstaten og tilknytning til
hjemlandet.
2.     Værtsmedlemsstaten må ikke træffe en udsendelsesafgørelse vedrørende en unionsborger eller
dennes familiemedlemmer, uanset nationalitet, når de har opnået ret til tidsubegrænset ophold på
værtsmedlemsstatens område, medmindre det skyldes alvorlige hensyn til den offentlige orden eller
sikkerhed.
3.     Der må ikke træffes en udsendelsesafgørelse i forhold til en unionsborger, medmindre afgø-
relsen er bydende nødvendig af hensyn til den offentlige sikkerhed som fastlagt af medlemsstaten,
hvis de:
a)     har haft ophold i værtsmedlemsstaten i de ti forudgående år, eller
b)     er mindreårige, medmindre udsendelsen er nødvendig af hensyn til barnets tarv som fastlagt i
       De Forenede Nationers konvention af 20. november 1989 om barnets rettigheder.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA            Den Europæiske Unions Tidende                               L 158/ 116
_______________________________________________________________________________
                                                Artikel 29
                                            Offentlig sundhed
1.     De eneste sygdomme, der kan begrunde foranstaltninger, der begrænser den frie bevægelig-
hed, er de sygdomme, der er potentielt epidemiske ifølge relevante instrumenter fra Verdenssund-
hedsorganisationen, samt andre smitsomme infektionssygdomme eller parasitære sygdomme, for så
vidt værtsmedlemsstaten har truffet beskyttelsesforanstaltninger mod dem for egne statsborgere.
2.     Sygdomme, der opstår efter de første tre måneder efter ankomstdatoen, kan ikke begrunde en
udsendelse af landet.
3.     Værtsmedlemsstaten kan, hvis der foreligger begrundet formodning, inden for de første tre
måneder efter ankomstdatoen, kræve at personer, der har ret til ophold, underkastes en gratis læge-
undersøgelse for at fastslå, at de ikke lider af de sygdomme, der er omhandlet i stk. 1. Sådanne læ-
geundersøgelser må dog ikke gennemføres systematisk.
                                                Artikel 30
                                         Meddelelse af afgørelser
1.     Alle afgørelser, der træffes i henhold til artikel 27, stk. 1, meddeles de pågældende personer
skriftligt på en måde, der giver dem mulighed for at forstå afgørelsens indhold og virkning.
2.     De præcise og fuldstændige oplysninger om hensynet til den offentlige orden, sikkerhed eller
sundhed, der danner grundlaget for en sådan afgørelse, meddeles de pågældende personer, medmin-
dre hensynet til statens sikkerhed er til hinder herfor.
 ---pagebreak--- 30.4.2004         DA            Den Europæiske Unions Tidende                              L 158/ 117
_______________________________________________________________________________
3.    I meddelelsen angives det, til hvilken rets- eller forvaltningsmyndighed der kan indgives kla-
ge, samt fristen herfor og i givet fald fristen for at forlade medlemsstaten. Medmindre der er tale om
behørigt begrundede hastetilfælde, skal fristen for at forlade medlemsstaten være på mindst en må-
ned regnet fra datoen for meddelelsen.
                                                 Artikel 31
                                       Proceduremæssige garantier
1.    Når der vedrørende en person træffes en hvilken som helst afgørelse begrundet i hensynet til
den offentlige orden, sikkerhed eller sundhed, har den pågældende adgang til domstolsprøvelse og i
givet fald administrativ prøvelse af afgørelsen i værtsmedlemsstaten.
2.    Hvis den administrative klage over en udsendelsesafgørelse eller anmodningen om domstols-
prøvelse ledsages af en anmodning om en midlertidig afgørelse om at udsætte afgørelsens gennem-
førelse, må den faktiske udsendelse fra medlemsstaten ikke finde sted, før der er truffet beslutning
om den midlertidige afgørelse, medmindre
-     udsendelsesafgørelsen bygger på en tidligere retsafgørelse
 ---pagebreak--- 30.4.2004           DA           Den Europæiske Unions Tidende                                 L 158/ 118
_______________________________________________________________________________
-      de pågældende personer tidligere har haft adgang til domstolsprøvelse, eller
-      udsendelsesafgørelsen er bydende nødvendig af hensyn til den offentlige sikkerhed, jf. arti-
       kel 28, stk. 3.
3.     I forbindelse med prøvelsen undersøges det, om afgørelsen er lovligt truffet, og der tages stil-
ling til de faktiske forhold og omstændigheder, der begrunder den påtænkte foranstaltning. Det sik-
res herved, at afgørelsen står i rimeligt forhold navnlig til de krav, der følger af artikel 28.
4.     Medlemsstaterne kan beslutte, at den pågældende person ikke må opholde sig i landet, så
længe sagen prøves, men de må ikke forbyde den pågældende person at føre sit forsvar personligt,
medmindre hans fremmøde kan skabe alvorlige forstyrrelser for den offentlige orden eller sikker-
hed, eller sagen vedrører afslag på en anmodning om indrejse i medlemsstaten.
                                                Artikel 32
                                    Varigheden af et indrejseforbud
1.     Personer, der af hensyn til den offentlige orden eller sikkerhed bliver nægtet adgang til en
medlemsstats område, kan indgive en ansøgning om ophævelse af indrejseforbuddet efter udløbet af
en rimelig frist afhængig af omstændighederne, dog under alle omstændigheder efter tre år regnet
fra gennemførelsen af den endelige afgørelse om indrejseforbud, der er gyldigt truffet i overens-
stemmelse med fællesskabsretten, under påberåbelse af enhver ændring af de forhold, der begrun-
dede udstedelsen af indrejseforbuddet.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA           Den Europæiske Unions Tidende                               L 158/ 119
_______________________________________________________________________________
Den pågældende medlemsstat skal tage stilling til denne ansøgning inden for en frist på seks måne-
der regnet fra indgivelsen.
2.     Personer, der er omfattet af stk. 1, må ikke rejse ind i medlemsstaten, så længe ansøgningen
behandles.
                                                Artikel 33
                            Udsendelse som straf eller retlig følgevirkning
1.     Værtsmedlemsstaten kan kun træffe udsendelsesafgørelse som straf eller som retlig følgevirk-
ning til en fængselsstraf, hvis betingelserne i artikel 27, 28 og 29 er opfyldt.
2.     Hvis en udsendelsesafgørelse i henhold til stk. 1 gennemføres mere end to år efter, at den blev
truffet, skal den berørte medlemsstat efterprøve, om den pågældende fortsat udgør en reel trussel for
den offentlige orden eller sikkerhed, og den skal vurdere, om forholdene har ændret sig siden den
oprindelige udsendelsesafgørelse blev truffet.
 ---pagebreak--- 30.4.2004         DA             Den Europæiske Unions Tidende                                L 158/ 120
_______________________________________________________________________________
                                              KAPITEL VII
                                        Afsluttende bestemmelser
                                                Artikel 34
                                                Oplysning
Medlemsstaterne informerer om unionsborgernes og deres familiemedlemmers rettigheder og plig-
ter på de områder, som dette direktiv omfatter, især ved hjælp af informationskampagner gennem
nationale og lokale medier og andre kommunikationsmidler.
                                                Artikel 35
                                          Misbrug af rettigheder
Medlemsstaterne kan træffe de nødvendige foranstaltninger til at nægte, ophæve eller tilbagekalde
rettigheder i henhold til dette direktiv, når der er tale om misbrug af rettigheder eller om svig, som
f.eks. proformaægteskab. Sådanne foranstaltninger skal stå i rimeligt forhold til misbruget og være
omfattet af de proceduremæssige garantier i artikel 30 og 31.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA            Den Europæiske Unions Tidende                               L 158/ 121
_______________________________________________________________________________
                                                 Artikel 36
                                                Sanktioner
Medlemsstaterne fastlægger de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af de natio-
nale bestemmelser, som vedtages til gennemførelse af dette direktiv, og træffer enhver fornøden
foranstaltning til at sikre deres iværksættelse. Sanktionerne skal være effektive og stå i rimeligt for-
hold til overtrædelsen. Medlemsstaterne giver senest den ...* Kommissionen meddelelse om disse
bestemmelser og enhver senere ændring meddeles snarest muligt.
                                                 Artikel 37
                                    Gunstigere nationale bestemmelser
Dette direktiv berører ikke love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne, der er gunstige-
re for de personer, der er omfattet af dette direktiv.
                                                 Artikel 38
                                                Ophævelse
1.     Artikel 10 og 11 i forordning (EØF) nr. 1612/68 ophæves med virkning fra ...*.
2.     Direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF,
90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF ophæves med virkning fra ....*
*
       To år efter dette direktivs ikrafttræden.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          DA            Den Europæiske Unions Tidende                             L 158/ 122
_______________________________________________________________________________
3.    Henvisninger til de ophævede bestemmelser betragtes som henvisninger til dette direktiv.
                                                Artikel 39
                                                  Rapport
Kommissionen forelægger senest den ...*, Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen
af dette direktiv, eventuelt ledsaget af nødvendige forslag, særlig om muligheden for at forlænge
den periode i hvilken unionsborgere og deres familiemedlemmer kan tage ophold i værtsmedlems-
staten uden betingelser. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de oplysninger, der er nødven-
dige for udarbejdelsen af denne rapport.
                                                Artikel 40
                                              Gennemførelse
1.    Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at ef-
terkomme dette direktiv inden den ...**.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller
skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen
fastsættes af medlemsstaterne.
*
      Fire år efter dette direktivs ikrafttræden.
**
      To år efter dette direktivs ikrafttræden.
 ---pagebreak--- 30.4.2004         DA             Den Europæiske Unions Tidende                           L 158/ 123
_______________________________________________________________________________
2.    Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de ud-
steder på det område, der er omfattet af dette direktiv, samt en sammenligningstabel over bestem-
melserne i dette direktiv og de tilsvarende bestemmelser i den vedtagne nationale lovgivning.
                                               Artikel 41
                                              Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
                                               Artikel 42
                                               Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 2004.
På Europa-Parlamentets vegne                                        På Rådets vegne
                       P. COX                                           M. McDOWELL
                      Formand                                           Formand