title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/148/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest (EØS-relevant tekst)

text:
               16.12.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 330/28

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/148/EF
   af 30. november 2009
   om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest
   (kodificeret udgave)
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 137, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter høring af Regionsudvalget,
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådets direktiv 83/477/EØF af 19. september 1983 om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest (andet særdirektiv i henhold til artikel 8 i direktiv 80/1107/EØF) (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.

               (2)

               Asbest er en særlig farlig agens, som kan forårsage alvorlige sygdomme, og som forekommer på mange arbejdspladser, og som derfor kan udgøre en sundhedsfare for mange arbejdstagere. Crocidolit anses for en særlig farlig form for asbest.

               (3)

               Der kan ikke på grundlag af de foreliggende videnskabelige oplysninger fastsættes et niveau, under hvilket der ikke længere er sundhedsfare, men mindsket eksponering for asbest vil nedsætte faren for udvikling af asbestforårsagede sygdomme. Det er derfor nødvendigt at fastsætte konkrete og harmoniserede foranstaltninger til beskyttelse af arbejdstagerne mod asbest. Dette direktiv indeholder minimumsforskrifter, som skal tages op til nyvurdering på grundlag af indvundne erfaringer og den tekniske udvikling på dette område.

               (4)

               Selv om optisk mikroskopi ikke muliggør en optælling af de mindste sundhedsfarlige fibre, er det dog den mest anvendte metode til regelmæssig måling af asbest.

               (5)

               Det er af betydning, at der træffes forebyggende foranstaltninger til beskyttelse af de arbejdstageres helbred, der udsættes for asbest, samt at det pålægges medlemsstaterne at føre tilsyn med disse arbejdstageres helbred.

               (6)

               For at sikre klare definitioner af fibrene bør disse defineres enten i henhold til mineralogisk terminologi eller på grundlag af deres CAS-nummer (Chemical Abstract Service).

               (7)

               Uden at andre fællesskabsbestemmelser vedrørende markedsføring og anvendelse af asbest derved tilsidesættes, vil en begrænsning af de aktiviteter, der indebærer en eksponering for asbest, være af særdeles stor betydning for forebyggelse af asbestrelaterede sygdomme.

               (8)

               Systemet med anmeldelse af aktiviteter, der indebærer en eksponering for asbest, bør tilpasses til de nye arbejdsvilkår.

               (9)

               Et forbud mod sprøjtning med asbest er ikke i sig selv tilstrækkeligt til at forhindre forekomst af asbestfibre i atmosfæren. Også andre aktiviteter, der udsætter arbejdstagerne for asbestfibre under udvinding af asbest, ved fremstilling og forarbejdning af asbestprodukter eller ved fremstilling og forarbejdning af produkter, der indeholder forsætligt tilsat asbest, bør forbydes, da de har et højt eksponeringsniveau, som det er vanskeligt at forebygge imod.

               (10)

               På grundlag af den nyeste tekniske viden bør det fastsættes, hvordan der skal udtages stikprøver til måling af luftens asbestindhold, og hvordan fibrene skal tælles.

               (11)

               Selv om man endnu ikke har kunnet fastslå en undergrænse for, hvornår eksponering for asbest indebærer en kræftrisiko, bør arbejdstageres erhvervsmæssige eksponering for asbest reduceres til et minimum.

               (12)

               Arbejdsgiverne bør have pligt til, inden fjernelsen af asbest påbegyndes, at påvise forekomst eller formodet forekomst af asbest i bygninger eller installationer og videregive disse oplysninger til andre, der kan risikere at blive udsat ved anvendelse, vedligeholdelse eller andre aktiviteter i eller ved bygningen.

               (13)

               Det er afgørende, at nedrivning eller fjernelse af asbest foretages af virksomheder, der har kendskab til alle forholdsregler, der skal træffes for at beskytte arbejdstagerne.

               (14)

               Arbejdstagere, der udsættes for eller kan blive udsat for asbest, bør modtage en særlig uddannelse for i væsentligt omfang at bidrage til at nedsætte de dermed forbundne risici.

               (15)

               Der bør fastsættes praktiske retningslinjer for den kliniske undersøgelse af de udsatte arbejdstagere på baggrund af den nyeste medicinske viden med henblik på at kunne påvise asbestrelaterede sygdomme på et tidligt tidspunkt.

               (16)

               Målene for dette direktiv, nemlig en forbedret beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (17)

               Bestemmelserne i dette direktiv udgør et konkret skridt i gennemførelsen af det indre markeds sociale dimension. Bestemmelserne begrænser sig til et minimum for ikke unødigt at hæmme etablering og udvikling af små og mellemstore virksomheder.

               (18)

               Nærværende direktiv berører ikke medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag II, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   1.   Dette direktiv har til formål at beskytte arbejdstagerne mod farer for deres sundhed, herunder at forebygge farer, som opstår eller kan opstå ved under arbejdet at være udsat for asbest.
   I direktivet er der fastsat en grænseværdi for at være udsat herfor såvel som andre særlige forskrifter.
   2.   Dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan anvende eller indføre love eller administrative bestemmelser, der giver arbejdstagerne en bedre beskyttelse, navnlig ved i stedet for asbest at bruge mindre farlige erstatningsstoffer og -materialer.
   Artikel 2
   I dette direktiv forstås ved »asbest« følgende silikater med fiberstruktur:

               a)

               actinolit, CAS-nr. 77536-66-4 (5)

               b)

               asbestgrunerit (amosit), CAS-nr. 12172-73-5 (5)

               c)

               anthophyllit, CAS-nr. 77536-67-5 (5)

               d)

               chrysotil, CAS-nr. 12001-29-5 (5)

               e)

               crocidolit, CAS-nr. 12001-28-4 (5)

               f)

               tremolit, CAS-nr. 77536-68-6 (5).

         Artikel 3
   1.   Dette direktiv finder anvendelse på arbejdsområder, hvor arbejdstagerne under arbejdet er udsat for eller kan formodes at blive udsat for støv fra asbest eller asbestholdige materialer.
   2.   For ethvert arbejdsområde, hvor der er fare for at blive udsat for støv fra asbest eller asbestholdige materialer, skal denne fare vurderes på en sådan måde, at det fastslås, hvordan og i hvilket omfang arbejdstagerne udsættes for støv fra asbest eller asbestholdige materialer.
   3.   Såfremt der er tale om sporadisk eksponering af arbejdstagerne, og den er af svag intensitet, og hvis resultaterne af den i stk. 2 omhandlede risikovurdering klart viser, at grænseværdien for asbesteksponering ikke vil blive overskredet i luften i arbejdsområdet, kan man undlade at anvende artikel 4, 18 og 19, når det drejer sig om arbejde:

               a)

               med kortvarige, ikke-kontinuerlige vedligeholdelsesopgaver, under hvilke arbejdet kun omfatter materialer, der ikke er letsmuldrende

               b)

               med fjernelse af ubeskadiget materiale uden ødelæggelse heraf, hvor asbestfibrene er bundet tæt sammen i en matrice

               c)

               med indkapsling og indpakning af asbestholdigt materiale, som er i god stand

               d)

               med overvågning og kontrol af luften samt indsamling af prøver for at fastslå, om et givet materiale indeholder asbest.

         4.   Efter høring af arbejdsmarkedets parter i overensstemmelse med national lovgivning og praksis udarbejder medlemsstaterne praktiske retningslinjer for konstatering af sporadisk eksponering af svag intensitet, jf. stk. 3.
   5.   Arbejdstagerne og/eller disses repræsentanter i den pågældende virksomhed eller i det pågældende anlæg skal høres om den i stk. 2 omhandlede vurdering, som revideres, når der er grund til at antage, at den ikke er korrekt, eller at der sker en materiel ændring af arbejdsforholdene.
   Artikel 4
   1.   Med forbehold af artikel 3, stk. 3, træffes de i stk. 2-5 omhandlede forholdsregler.
   2.   De arbejdsområder, som er omhandlet i artikel 3, stk. 1, skal omfattes af en anmeldelsesordning, der forvaltes af medlemsstatens ansvarlige myndighed.
   3.   Arbejdsgiveren indgiver anmeldelse som omhandlet i stk. 2 til medlemsstatens ansvarlige myndighed i overensstemmelse med de ved lov eller administrativt fastsatte nationale bestemmelser, før arbejdet påbegyndes.
   Anmeldelsen skal mindst omfatte en kort beskrivelse af:

               a)

               arbejdsstedets beliggenhed

               b)

               den asbesttype og de asbestmængder, der arbejdes med

               c)

               arbejdsområderne og de anvendte metoder

               d)

               antallet af berørte arbejdstagere

               e)

               datoen for arbejdets påbegyndelse og varigheden af dette

               f)

               de foranstaltninger, der er truffet for at begrænse arbejdstagernes eksponering for asbest.

         4.   Arbejdstagerne og/eller disses repræsentanter i virksomheden eller anlægget har adgang til det dokument, der indeholder den i stk. 2 omhandlede anmeldelse vedrørende deres egen virksomhed eller deres eget anlæg i overensstemmelse med national lovgivning.
   5.   Hver gang der sker ændringer af arbejdsvilkårene, som kan medføre en væsentlig forøget eksponering for støv fra asbest eller asbestholdige materialer, skal der på ny indgives anmeldelse.
   Artikel 5
   Sprøjtning med asbest samt aktiviteter, der indebærer anvendelse af isolerende eller lyddæmpende materialer af ringe vægtfylde (under 1 g/cm3), som indeholder asbest, er forbudt.
   Med forbehold af gennemførelse af andre fællesskabsbestemmelser om markedsføring og anvendelse af asbest forbydes aktiviteter, der udsætter arbejdstagerne for asbestfibre under udvinding af asbest, ved fremstilling og forarbejdning af asbestprodukter eller ved fremstilling og forarbejdning af produkter, der indeholder forsætligt tilsat asbest, bortset fra behandling og deponering af produkter fra nedrivning eller fjernelse af asbest.
   Artikel 6
   For alle aktiviteter, som omhandles i artikel 3, stk. 1, skal arbejdstagernes eksponering for støv fra asbest eller asbestholdige materialer på arbejdsstedet nedsættes til et minimum og under alle omstændigheder til et niveau, der ligger under den grænseværdi, som er fastsat i artikel 8, idet der især træffes følgende foranstaltninger:

               a)

               Antallet af arbejdstagere, der udsættes for eller kan blive udsat for støv fra asbest eller asbestholdige materialer, skal begrænses mest muligt.

               b)

               Arbejdsprocesserne skal være udformet således, at de ikke forårsager frembringelse af asbeststøv, eller, hvis dette ikke viser sig muligt, således at der ikke forekommer udslip af asbeststøv i luften.

               c)

               Alle lokaler og alt udstyr, hvori eller hvormed bearbejdning af asbest finder sted, skal kunne rengøres og vedligeholdes effektivt og jævnligt.

               d)

               Asbest eller materialer, der indeholder eller afgiver asbestfibre, oplagres og transporteres i egnet lukket emballage.

               e)

               Affald skal hurtigst muligt samles og fjernes fra arbejdsstedet i egnet lukket emballage, der mærkes med oplysning om, at den indeholder asbest. Denne foranstaltning finder ikke anvendelse på udvindingsvirksomhed; dette affald behandles derpå i overensstemmelse med Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald (6).

         Artikel 7
   1.   På grundlag af en indledende risikovurdering og for at sikre overholdelsen af den grænseværdi, der er fastsat i artikel 8, foretages der regelmæssigt måling af koncentrationen af asbestfibre i luften på arbejdsstedet.
   2.   Prøveudtagningen skal være repræsentativ for, i hvilket omfang arbejdstageren er udsat for støv fra asbest eller asbestholdige materialer.
   3.   Prøveudtagningen foretages efter samråd med arbejdstagerne og/eller disses repræsentanter i virksomheden eller anlægget.
   4.   Prøveudtagningen foretages af personale med de nødvendige kvalifikationer. Den efterfølgende analyse af prøverne i overensstemmelse med stk. 6 foretages i laboratorier, som er udstyret til optælling af fibre.
   5.   Prøveudtagningen skal være af en sådan varighed, at der kan konstateres en påvirkning, som efter at være blevet tidsmæssigt vægtet enten ved måling eller beregning er repræsentativ for en referenceperiode på otte timer (ét skift).
   6.   Optællingen af fibre skal så vidt muligt udføres ved hjælp af et fasekontrast-mikroskop (PCM) i overensstemmelse med den metode, som Verdenssundhedsorganisationen (WHO) anbefalede i 1997 (7), eller efter en anden metode, der giver tilsvarende resultater.
   Ved den i stk. 1 omhandlede måling af asbest i luften tages kun fibre, der er længere end fem mikrometer og tyndere end tre mikrometer, og hvor forholdet længde/tykkelse er større end 3:1, i betragtning.
   Artikel 8
   Arbejdsgiveren sikrer, at ingen arbejdstager udsættes for en koncentration af asbest i luften, der overstiger 0,1 fibre pr. cm3 udregnet i forhold til et tidsvægtet gennemsnit (TWA) på otte timer.
   Artikel 9
   De nødvendige ændringer i forbindelse med tilpasningen af bilag I til dette direktiv til den tekniske udvikling foretages efter fremgangsmåden i artikel 17 i Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (8).
   Artikel 10
   1.   Såfremt den i artikel 8 fastsatte grænseværdi overskrides, skal årsagerne til overskridelsen påvises, og der skal hurtigst muligt træffes foranstaltninger til afhjælpning af situationen.
   Arbejdet i det berørte område må kun fortsætte, hvis der træffes egnede foranstaltninger til beskyttelse af de pågældende arbejdstagere.
   2.   For at kontrollere effektiviteten af de i stk. 1, første afsnit, omhandlede foranstaltninger, foretages der straks en ny bestemmelse af asbestindholdet i luften.
   3.   Såfremt eksponeringen ikke kan nedbringes ved andre midler, og grænseværdien gør det nødvendigt at bære individuelt åndedrætsværn, må dette ikke skulle bæres konstant, og den enkelte arbejdstagers anvendelse af sådant værn skal begrænses til det strengt nødvendige. Under arbejde, hvor der skal bæres individuelt åndedrætsværn, skal der holdes hvilepauser, der fastsættes under hensyntagen til den fysiske og klimabetingede belastning og, hvor det er relevant, efter aftale med arbejdstagerne og/eller deres repræsentanter i virksomheden eller anlægget i overensstemmelse med national lovgivning og praksis.
   Artikel 11
   Inden nedrivnings- eller vedligeholdelsesarbejder påbegyndes, tager arbejdsgiverne, eventuelt ved at indhente oplysninger hos ejerne, de nødvendige skridt til at fastslå, hvilke materialer der kan formodes at indeholde asbest.
   Hvis der er den mindste mistanke om, at der forekommer asbest i et materiale eller en bygning, anvendes de relevante bestemmelser i dette direktiv.
   Artikel 12
   For så vidt angår aktiviteter som nedrivning, fjernelse af asbest, reparation og vedligeholdelse, hvor det kan forudses, at den grænseværdi, der er fastsat i artikel 8, kan forventes overskredet på trods af forebyggende tekniske foranstaltninger til begrænsning af indholdet af asbest i luften, skal arbejdsgiveren træffe foranstaltninger til sikring af, at arbejdstagerne beskyttes under udførelsen af dette arbejde, navnlig ved at:

               a)

               arbejdstagerne får udleveret egnede åndedrætsværn og andre personlige værnemidler, som de skal bære

               b)

               der opsættes advarselsskilte for at tilkendegive, at den grænseværdi, der er fastsat i artikel 8, kan forventes overskredet, og

               c)

               det undgås, at støv fra asbest eller asbestholdige materialer spredes uden for lokalerne/arbejdsområdet.

         Arbejdstagerne og/eller disses repræsentanter i virksomheden eller anlægget høres om disse foranstaltninger, inden sådant arbejde påbegyndes.
   Artikel 13
   1.   Inden påbegyndelse af nedrivningsarbejde eller af arbejde med at fjerne asbest og/eller asbestholdige materialer fra bygninger, strukturer, apparater og installationer samt skibe, udarbejdes en arbejdsplan.
   2.   Det skal fremgå af den i stk. 1 omhandlede arbejdsplan, hvilke foranstaltninger der er nødvendige for arbejdstagernes sikkerhed og sundhed på arbejdsstedet.
   Arbejdsplanen skal navnlig indeholde følgende regler:

               a)

               asbest og/eller asbestholdige materialer fjernes, inden nedrivningsteknikker bringes i anvendelse, medmindre dette ville medføre en større risiko for arbejdstagerne, end hvis asbesten og/eller de asbestholdige materialer var blevet efterladt på stedet

               b)

               personlige værnemidler, som omhandlet i artikel 12, første afsnit, litra a), skal om nødvendigt stilles til rådighed

               c)

               når nedrivningsarbejdet eller arbejdet med at fjerne asbesten er tilendebragt, må det i overensstemmelse med national lovgivning og praksis sikres, at der ikke er risici som følge af eksponering for asbest på arbejdspladsen.

         På de kompetente myndigheders anmodning skal planen indeholde oplysninger om følgende punkter:

               a)

               arbejdets art og forventede varighed

               b)

               stedet, hvor arbejdet udføres

               c)

               de anvendte metoder, når arbejdet indebærer håndtering af asbest eller asbestholdige materialer

               d)

               karakteristika for det benyttede udstyr med henblik på:

                           i)

                           beskyttelse og dekontaminering af det personale, der skal udføre arbejdet

                           ii)

                           beskyttelse af andre personer, der befinder sig på arbejdsstedet eller i nærheden af dette.

         3.   På de kompetente myndigheders anmodning skal den i stk. 1 omhandlede plan meddeles dem, inden det påtænkte arbejde påbegyndes.
   Artikel 14
   1.   Arbejdsgiveren skal sørge for et relevant uddannelsesprogram for alle arbejdstagere, der udsættes for eller kan blive udsat for støv fra asbest eller asbestholdige materialer. Uddannelsen skal udbydes regelmæssigt og uden udgifter for arbejdstageren.
   2.   Uddannelsens indhold skal være let forståeligt for arbejdstagerne. De skal herved sættes i stand til at erhverve sig de nødvendige kundskaber og færdigheder med hensyn til forebyggelse og sikkerhed, især for så vidt angår:

               a)

               asbests egenskaber og virkninger for sundheden, herunder også de synergiske virkninger af rygning

               b)

               produkttyper eller materialer, der kan formodes at indeholde asbest

               c)

               aktiviteter, der kan medføre asbesteksponering, og betydningen af forebyggende kontrolforanstaltninger for at formindske eksponeringen

               d)

               sikre arbejdsmetoder, kontrol og værnemidler

               e)

               formålet med og det rette valg af åndedrætsværn samt hermed forbundne begrænsninger og rigtig anvendelse

               f)

               nødforanstaltninger

               g)

               procedurer for dekontaminering

               h)

               bortskaffelse af affald

               i)

               krav om lægetilsyn.

         3.   Der skal på fællesskabsplan udarbejdes praktiske retningslinjer for uddannelse af arbejdstagere, der arbejder med fjernelse af asbest.
   Artikel 15
   Virksomhederne skal, før de udfører arbejde i form af nedrivning eller fjernelse af asbest, bevise, at de har kvalifikationer på dette område. Disse beviser udformes i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis.
   Artikel 16
   1.   I forbindelse med enhver form for arbejde, som omhandlet i artikel 3, stk. 1, og med forbehold af artikel 3, stk. 3, træffes der passende foranstaltninger med henblik på at sikre, at

               a)

               de områder, hvor det pågældende arbejde udføres

                           i)

                           er tydeligt afgrænset og angivet ved skiltning

                           ii)

                           ikke er tilgængelige for andre arbejdstagere end dem, der på grund af deres arbejde eller pligter, skal indfinde sig der

                           iii)

                           er områder, hvor rygning bør undgås

               b)

               der indrettes områder, hvor arbejdstagerne kan spise og drikke uden risiko for at optage asbeststøv

               c)

               egnet arbejds- eller beskyttelsestøj stilles til arbejdstagernes rådighed; dette arbejds- eller beskyttelsestøj kommer ikke uden for virksomheden; det kan dog vaskes i vaskerier, som er udstyret specielt til formålet, og som er beliggende uden for virksomheden, hvis denne ikke selv foretager vask af tøjet; i så fald skal transporten foregå i lukkede beholdere

               d)

               arbejds- eller beskyttelsestøjet anbringes adskilt fra gangtøjet

               e)

               egnede og tilstrækkelige sanitære installationer, herunder brusere, stilles til arbejdstagernes rådighed, hvis der udføres støvende arbejde

               f)

               beskyttelsesudstyret anbringes på et nærmere angivet sted og kontrolleres og rengøres efter hver brug; der træffes passende foranstaltninger med henblik på at reparere eller udskifte defekt udstyr, før det atter bruges.

         2.   Det må ikke pålægges arbejdstagerne at afholde omkostningerne ved foranstaltninger truffet i medfør af stk. 1.
   Artikel 17
   1.   I forbindelse med enhver form for arbejde, som omhandlet i artikel 3, stk. 1, træffes der passende foranstaltninger med henblik på fyldestgørende underretning af arbejdstagerne og disses repræsentanter i virksomheden eller anlægget om

               a)

               den potentielle sundhedsfare som følge af eksponering for støv fra asbest og asbestholdige materialer

               b)

               de foreskrevne grænseværdier og nødvendigheden af kontrol af luften

               c)

               forskrifter om sundhedsmæssige foranstaltninger, herunder nødvendigheden af at undlade at ryge

               d)

               de sikkerhedsforanstaltninger, der skal træffes for så vidt angår anvendelse af beskyttelsesudstyr og -tøj

               e)

               de særlige sikkerhedsforanstaltninger for at mindske eksponering for asbest mest muligt.

         2.   Ud over de foranstaltninger, som er omhandlet i stk. 1, og med forbehold af artikel 3, stk. 3, træffes der passende foranstaltninger med henblik på:

               a)

               at give arbejdstagerne og/eller disses repræsentanter i virksomheden eller anlægget adgang til resultaterne af målingerne af luftens asbestindhold, og på at forklare dem betydningen af disse resultater

               b)

               snarest muligt at underrette de pågældende arbejdstagere og disses repræsentanter i virksomheden eller anlægget, såfremt den grænseværdi, som er fastsat i artikel 8, overskrides, samt om årsagerne hertil, og høre arbejdstagerne og/eller disses repræsentanter i virksomheden eller anlægget om de foranstaltninger, der skal træffes, eller i hastende tilfælde underrette dem om, hvilke foranstaltninger der er truffet.

         Artikel 18
   1.   Med forbehold af artikel 3, stk. 3, træffes de i stk. 2-5 omhandlede foranstaltninger.
   2.   Inden en arbejdstager udsættes for støv fra asbest eller asbestholdige materialer på arbejdspladsen, skal han have adgang til en helbredsundersøgelse.
   Denne undersøgelse skal omfatte en særlig undersøgelse af thorax. Bilag I indeholder praktiske retningslinjer til brug for medlemsstaterne i forbindelse med den kliniske undersøgelse; disse retningslinjer tilpasses på baggrund af den tekniske udvikling efter fremgangsmåden i artikel 17 i direktiv 89/391/EØF.
   Der skal fortsat være adgang til en sådan undersøgelse mindst én gang hver tredje år, så længe eksponeringen varer.
   Der føres i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis en personlig helbredsjournal for hver enkelt arbejdstager.
   3.   På grundlag af den kliniske undersøgelse, som er omhandlet i stk. 2, andet afsnit, rådgiver den læge eller den myndighed, der er ansvarlig for lægetilsynet med arbejdstagerne, i overensstemmelse med national lovgivning, om hvilke individuelle beskyttelses- eller forebyggelsesforanstaltninger der eventuelt skal træffes, eller træffer afgørelse om sådanne foranstaltninger.
   Disse foranstaltninger kan i givet fald bestå i, at vedkommende arbejdstager ikke længere udsættes for asbest.
   4.   Arbejdstagerne skal have oplysninger og vejledning om enhver helbredsundersøgelse, som de kan underkaste sig, efter at de ikke længere udsættes for asbest.
   Den læge eller den myndighed, der er ansvarlig for lægetilsynet, kan erklære, at det er nødvendigt fortsat at føre tilsyn, efter at arbejdstagerne ikke længere udsættes for asbest, så længe den godkendte læge eller den berørte myndighed anser dette for nødvendigt for at beskytte de berørte personers helbred.
   Det fortsatte tilsyn finder sted i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis.
   5.   Den pågældende arbejdstager eller arbejdsgiveren kan anmode om, at den undersøgelse, som er omhandlet i stk. 3, tages op til revision i overensstemmelse med national lovgivning.
   Artikel 19
   1.   Med forbehold af artikel 3, stk. 3, træffes de i stk. 2-4 omhandlede foranstaltninger.
   2.   Arbejdsgiveren skal registrere de arbejdstagere, hvem det er pålagt at udføre det i artikel 3, stk. 1, omhandlede arbejde, i en protokol med angivelse af arten og varigheden af deres arbejde samt den eksponering, der er forbundet hermed. Den læge og/eller den myndighed, der har ansvaret for lægetilsynet, har adgang til denne protokol. Enhver berørt arbejdstager har adgang til sine egne personlige resultater i denne protokol. Arbejdstagerne og/eller disses repræsentanter inden for virksomheden eller anlægget har adgang til kollektive og anonyme oplysninger i denne protokol.
   3.   De i stk. 2 omhandlede protokoller og de personlige helbredsjournaler, som er omhandlet i artikel 18, stk. 2, fjerde afsnit, skal i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis opbevares i mindst 40 år efter, at der ikke længere finder eksponering sted.
   4.   De i stk. 3 omhandlede protokoller og helbredsjournaler stilles til rådighed for de ansvarlige myndigheder i de tilfælde, hvor virksomhedens aktiviteter ophører, i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis.
   Artikel 20
   Medlemsstaterne indfører hensigtsmæssige sanktioner i tilfælde af overtrædelse af den nationale lovgivning, der vedtages til gennemførelse af dette direktiv. Disse sanktioner skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
   Artikel 21
   Medlemsstaterne fører en fortegnelse over anerkendte tilfælde af asbestose og mesotheliom.
   Artikel 22
   Medlemsstaterne indsender hvert femte år en rapport til Kommissionen om den praktiske gennemførelse af dette direktiv i form af et særligt kapitel i den fælles rapport, der er omhandlet i artikel 17a, stk. 1, 2 og 3, i direktiv 89/391/EØF, og som danner grundlag for den evaluering, der skal foretages af Kommissionen i henhold til nævnte direktivs artikel 17a, stk. 4.
   Artikel 23
   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 24
   Direktiv 83/477/EØF, som ændret ved de direktiver, der er nævnt i bilag II, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag II, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne.
   Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag III.
   Artikel 25
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 26
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2009.

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BUZEK

            Formand

            På Rådets vegne

         B. ASK

            Formand

      (1)  Udtalelse af 10.6.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 20.10.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 26.11.2009.

      (3)  EFT L 263 af 24.9.1983, s. 25.

      (4)  Jf. bilag II, del A.

      (5)  Nummer i Chemical Abstract Service (CAS).

      (6)  EFT L 377 af 31.12.1991, s. 20.

      (7)  Bestemmelse af fiberkoncentrationen i luften. Anbefalet metode: optisk mikroskopi med fasekontrast (membranfiltermetoden). ISBN 92 4 154496 1, WHO, Genève, 1997.

      (8)  EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.

      BILAG I

         Praktiske retningslinjer for den i artikel 18, stk. 2, andet afsnit, omhandlede kliniske undersøgelse af arbejdstagerne

                  1.

                  Ifølge den nuværende viden kan det fastslås, at eksponering for frie asbestfibre kan fremkalde følgende lidelser:

                              —

                              asbestose

                              —

                              mesotheliom

                              —

                              lungekræft

                              —

                              mave- og tarmkræft.

                  2.

                  Den læge og/eller myndighed, der er ansvarlig for lægetilsynet med arbejdstagere, som er udsat for asbest, skal have kendskab til de forhold eller særlige omstændigheder, hvorunder den enkelte arbejdstager er blevet udsat for påvirkning.

                  3.

                  Helbredsundersøgelser af arbejdstagerne gennemføres i overensstemmelse med arbejdsmedicinske principper og praksis og bør i det mindste omfatte følgende:

                              —

                              udarbejdelse af en journal vedrørende arbejdstagerens helbreds- og arbejdsforhold

                              —

                              personlig samtale

                              —

                              almindelig klinisk undersøgelse og især af thorax

                              —

                              undersøgelse af åndedrætsfunktionen (spirometri og flow-volumenkurve).

                        Lægen og/eller den ansvarlige myndighed for sundhedsovervågningen træffer afgørelse om yderligere undersøgelser, såsom undersøgelser af ekspektoratets cytologi, en røntgenundersøgelse af thorax eller tomografi, på baggrund af den nyeste arbejdsmedicinske viden.

      BILAG II
      DEL A

         Ophævet direktiv med oversigt over ændringer

         (jf. artikel 24)

                  Rådets direktiv 83/477/EØF
                  (EFT L 263 af 24.9.1983, s. 25)

                  Rådets direktiv 91/382/EØF
                  (EFT L 206 af 29.7.1991, s. 16)

                  Rådets direktiv 98/24/EF
                  (EFT L 131 af 5.5.1998, s. 11)

                  udelukkende artikel 13, stk. 2

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/18/EF
                  (EUT L 97 af 15.4.2003, s. 48)

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/30/EF
                  (EFT L 165 af 27.6.2007, s. 21)

                  udelukkende artikel 2, stk. 1

            DEL B

         Liste over frister for gennemførelse i national ret

         (jf. artikel 24)

                  Direktiv

                  Gennemførelsesfrist

                  83/477/EØF

                  31. december 1986 (1)

                  91/382/EØF

                  1. januar 1993 (2)

                  98/24/EF

                  5. maj 2001

                  2003/18/EF

                  14. april 2006

                  2007/30/EF

                  31. december 2012

         (1)  Denne dato ændres til den 31. december 1989 for så vidt angår aktiviteter i forbindelse med udvinding af asbest.

         (2)  For Den Hellenske Republik er gennemførelsesfristen for direktivet den 1. januar 1996. Dog er datoen for gennemførelsen af bestemmelserne i forbindelse med udvinding af asbest den 1. januar 1996 for alle medlemsstaterne og den 1. januar 1999 for Den Hellenske Republik.

      BILAG III

         Sammenligningstabel

                  Direktiv 83/477/EØF

                  Nærværende direktiv

                  Artikel 1, stk. 1

                  Artikel 1, stk. 1

                  Artikel 1, stk. 2

                  —

                  Artikel 1, stk. 3

                  Artikel 1, stk. 2

                  Artikel 2, første til sjette led

                  Artikel 2, litra a) til f)

                  Artikel 3, stk. 1-3

                  Artikel 3, stk. 1-3

                  Artikel 3, stk. 3a

                  Artikel 3, stk. 4

                  Artikel 3, stk. 4

                  Artikel 3, stk. 5

                  Artikel 4, indledning

                  Artikel 4, stk. 1

                  Artikel 4, stk. 1

                  Artikel 4, stk. 2

                  Artikel 4, stk. 2

                  Artikel 4, stk. 3

                  Artikel 4, stk. 3

                  Artikel 4, stk. 4

                  Artikel 4, stk. 4

                  Artikel 4, stk. 5

                  Artikel 5

                  Artikel 5

                  Artikel 6, nr. 1 til 5

                  Artikel 6, litra a) til e)

                  Artikel 7-8

                  Artikel 7-8

                  Artikel 9, stk. 2

                  Artikel 9

                  Artikel 10

                  Artikel 10

                  Artikel 10a

                  Artikel 11

                  Artikel 11, stk. 1 og 2

                  Artikel 12, første og andet afsnit

                  Artikel 12, stk. 1

                  Artikel 13, stk. 1

                  Artikel 12, stk. 2, første afsnit

                  Artikel 13, stk. 2, første afsnit

                  Artikel 12, stk. 2, andet afsnit, første led

                  Artikel 13, stk. 2, andet afsnit, litra a)

                  Artikel 12, stk. 2, andet afsnit, andet led

                  Artikel 13, stk. 2, andet afsnit, litra b)

                  Artikel 12, stk. 2, andet afsnit, tredje led

                  Artikel 13, stk. 2, andet afsnit, litra c)

                  Artikel 12, stk. 2, tredje afsnit, første led

                  Artikel 13, stk. 2, tredje afsnit, litra a)

                  Artikel 12, stk. 2, tredje afsnit, andet led

                  Artikel 13, stk. 2, tredje afsnit, litra b)

                  Artikel 12, stk. 2, tredje afsnit, tredje led

                  Artikel 13, stk. 2, tredje afsnit, litra c)

                  Artikel 12, stk. 2, tredje afsnit, fjerde led

                  Artikel 13, stk. 2, tredje afsnit, litra d)

                  Artikel 12, stk. 2, tredje afsnit, fjerde led, første underled

                  Artikel 13, stk. 2, tredje afsnit, litra d), nr. i)

                  Artikel 12, stk. 2, tredje afsnit, fjerde led, andet underled

                  Artikel 13, stk. 2, tredje afsnit, litra d), nr. ii)

                  Artikel 12, stk. 3

                  Artikel 13, stk. 3

                  Artikel 12a

                  Artikel 14

                  Artikel 12b

                  Artikel 15

                  Artikel 13, stk. 1, litra a)

                  Artikel 16, stk. 1, litra a)

                  Artikel 13, stk. 1, litra b)

                  Artikel 16, stk. 1, litra b)

                  Artikel 13, stk. 1, litra c), nr. i) og ii)

                  Artikel 16, stk. 1, litra c)

                  Artikel 13, stk. 1, litra c), nr. iii)

                  Artikel 16, stk. 1, litra d)

                  Artikel 13, stk. 1, litra c), nr. iv)

                  Artikel 16, stk. 1, litra e)

                  Artikel 13, stk. 1, litra c), nr. v)

                  Artikel 16, stk. 1, litra f)

                  Artikel 13, stk. 2

                  Artikel 16, stk. 2

                  Artikel 14, stk. 1, indledende afsnit

                  Artikel 17, stk. 1, indledende sætning

                  Artikel 14, stk. 1, første til femte led

                  Artikel 17, stk. 1, litra a) til e)

                  Artikel 14, stk. 2

                  Artikel 17, stk. 2

                  Artikel 15, indledning

                  Artikel 18, stk. 1

                  Artikel 15, stk. 1-4

                  Artikel 18, stk. 2-5

                  Artikel 16, indledning

                  Artikel 19, stk. 1

                  Artikel 16, stk. 1-3

                  Artikel 19, stk. 2-4

                  Artikel 16a

                  Artikel 20

                  Artikel 17

                  Artikel 21

                  Artikel 17a

                  Artikel 22

                  Artikel 18, stk. 1

                  —

                  Artikel 18, stk. 2

                  Artikel 23

                  —

                  Artikel 24

                  —

                  Artikel 25

                  Artikel 19

                  Artikel 26

                  Bilag II

                  Bilag I

                  —

                  Bilag II

                  —

                  Bilag III


Avis juridique important

|

31997L0005

Europa-Parlamentets og Rådets Direktiv 97/5/EF af 27. januar 1997 om grænseoverskridende pengeoverførsler

EF-Tidende nr. L 043 af 14/02/1997 s. 0025 - 0030

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 97/5/EF af 27. januar 1997 om grænseoverskridende pengeoverførsler EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Monetære Institut,i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 22. november 1996 ogud fra følgende betragtninger:(1) Antallet af grænseoverskridende betalinger vokser støt, efterhånden som etableringen af det indre marked og udviklingen hen imod en fuldstændig økonomisk og monetær union fører til øget samhandel og større bevægelighed for personer inden for Fællesskabet; pengeoverførsler tegner sig mængde- og beløbsmæssigt for en betragtelig del af de grænseoverskridende betalinger;(2) det er af afgørende betydning for privatpersoner og virksomheder, især små og mellemstore virksomheder, at pengeoverførsler kan effektueres hurtigt, pålideligt og billigt fra en del af Fællesskabet til en anden; som anført i Kommissionens meddelelse om anvendelse af EF's konkurrenceregler på grænseoverskridende pengeoverførsler (4) skulle øget konkurrence på markedet for pengeoverførsler føre til bedre service og lavere priser;(3) formålet med dette direktiv er at fortsætte de fremskridt, der er gjort i forbindelse med etableringen af det indre marked, især med hensyn til liberalisering af kapitalbevægelserne, og med henblik på gennemførelse af Den Økonomiske og Monetære Union; direktivets bestemmelser bør finde anvendelse på pengeoverførsler i medlemsstaternes valutaer og ecu;(4) Europa-Parlamentet anmodede i sin beslutning af 12. februar 1993 (5) om, at der udarbejdes et rådsdirektiv om regler for grænseoverskridende betalingers gennemsigtighed og effektivitet;(5) de spørgsmål, der er omfattet af dette direktiv, bør behandles adskilt fra de systembetingede spørgsmål, der fortsat er under overvejelse i Kommissionen; det kan blive nødvendigt at fremsætte endnu et forslag, der skal omfatte disse systembetingede spørgsmål, især problemet vedrørende endelig afregning (settlement finality);(6) det foreliggende direktiv har til formål at forbedre de grænseoverskridende pengeoverførsler og dermed bistå Det Europæiske Monetære Institut (EMI) med at effektivisere disse pengeoverførsler som led i forberedelsen af Den Økonomiske og Monetære Unions tredje fase;(7) det foreliggende direktiv bør i forlængelse af de mål, der er omhandlet i anden betragtning, finde anvendelse på alle pengeoverførsler af beløb på under 50 000 ECU;(8) i overensstemmelse med traktatens artikel 3 B, stk. 3, og med henblik på at sikre gennemsigtigheden indeholder dette direktiv de minimumskrav, der er nødvendige for at sikre en tilstrækkelig kundeinformation både før og efter effektueringen af en grænseoverskridende pengeoverførsel; til disse krav hører oplysning om kundernes klage- og ankemuligheder og om de nærmere bestemmelser om adgangen hertil; dette direktiv indeholder visse - navnlig kvalitetsmæssige - minimumskrav til effektueringen, som de institutter, der foretager grænseoverskridende pengeoverførsler, skal overholde, herunder forpligtelsen til at effektuere den grænseoverskridende pengeoverførsel i henhold til kundens instrukser; dette direktiv er i overensstemmelse med principperne i Kommissionens henstilling 90/109/EØF af 14. februar 1990 om gennemsigtighed med hensyn til bankvilkår for gennemførelsen af grænseoverskridende finansielle transaktioner (6); dette direktiv berører ikke Rådets direktiv 91/308/EØF af 10. juni 1991 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge (7);(9) dette direktiv bør bidrage til at afkorte maksimumsfristen for effektuering af grænseoverskridende pengeoverførsler og tilskynde de institutter, der allerede arbejder med meget korte frister, til at fortsætte hermed;(10) Kommissionen bør i den rapport, som den senest to år efter gennemførelsen af dette direktiv skal forelægge Europa-Parlamentet og Rådet, navnlig redegøre for spørgsmålet om, hvilken frist der under hensyntagen til såvel den tekniske udvikling som situationen i hver af medlemsstaterne skal gælde, når der ikke er aftalt nogen frist mellem ordregiveren og dennes institut;(11) institutterne bør have tilbagebetalingspligt i tilfælde af, at pengeoverførslen ikke gennemføres; tilbagebetalingspligt kan medføre et ansvar for institutterne, som, hvis det ikke var begrænset, kunne få konsekvenser for deres evne til at opfylde solvenskravet; tilbagebetalingspligten bør derfor gælde for beløb på op til 12 500 ECU;(12) artikel 8 berører ikke den nationale lovgivnings generelle bestemmelser om, at et institut er ansvarligt over for ordregiveren, hvis en grænseoverskridende pengeoverførsel ikke er blevet fuldt gennemført som følge af en fejl fra det pågældende instituts side;(13) blandt de forhold, som institutter, der medvirker ved effektueringen af en grænseoverskridende pengeoverførsel, kan komme ud for, herunder forhold i forbindelse med insolvens, skal navnlig fremhæves forhold, der skyldes force majeure, idet definitionen af force majeure i artikel 4, stk. 6, i Rådets direktiv 90/314/EØF af 13. juni 1990 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure (8) lægges til grund;(14) der bør findes fyldestgørende og effektive klage- og ankeprocedurer i medlemsstaterne til bilæggelse af eventuelle tvister mellem kunder og institutter, så vidt muligt på grundlag af eksisterende procedurer -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:AFDELING I ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER Artikel 1 Anvendelsesområde Dette direktiv finder anvendelse på grænseoverskridende pengeoverførsler i medlemsstaternes valutaer og ecu op til modværdien af 50 000 ECU, som effektueres af kreditinstitutter og andre institutter efter ordre fra andre personer end dem, der er omhandlet i artikel 2, litra a), b) og c).Artikel 2 Definitioner I dette direktiv forstås ved:a) »kreditinstitut«: et institut som defineret i artikel 1 i direktiv 77/780/EØF (9), samt en filial, som defineret i artikel 1, tredje led, i nævnte direktiv og beliggende i Fællesskabet, af et kreditinstitut, hvis hovedsæde er beliggende uden for Fællesskabet, og som udfører grænseoverskridende pengeoverførsler som led i sin erhvervsvirksomhedb) »andet institut«: enhver fysisk eller juridisk person - bortset fra et kreditinstitut - der som led i sin erhvervsvirksomhed udfører grænseoverskridende pengeoverførslerc) »finansiel institution«: en institution som defineret i artikel 4, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 3604/93 af 13. december 1993 om fastlæggelse af definitioner med henblik på gennemførelse af forbuddet mod privilegeret adgang i henhold til traktatens artikel 104 A (10)d) »institut«: et kreditinstitut eller institut; med henblik på artikel 6, 7 og 8 betragtes filialer af samme kreditinstitut i forskellige medlemsstater som særskilte institutter, når de medvirker ved effektueringen af en grænseoverskridende pengeoverførsele) »formidlende institut«: et institut, der hverken er ordregiverens eller modtagerens institut, og som medvirker ved effektueringen af en grænseoverskridende pengeoverførself) »grænseoverskridende pengeoverførsel«: en transaktion, som effektueres på en ordregivers initiativ via et institut eller en filial af et institut i en medlemsstat, med henblik på at stille en sum penge til rådighed for en modtager i et institut eller en filial af et institut i en anden medlemsstat; ordregiver og modtager kan være én og samme persong) »ordre om grænseoverskridende pengeoverførsel«: enhver form for ubetinget instruks fra en ordregiver direkte til et institut om at effektuere en grænseoverskridende pengeoverførselh) »ordregiver«: en fysisk eller juridisk person, der giver ordre om effektuering af en grænseoverskridende pengeoverførsel til fordel for en modtageri) »modtager«: den endelige modtager af en grænseoverskridende pengeoverførsel, som får det overførte beløb stillet til rådighed på en konto, som han kan disponere overj) »kunde«: ordregiver eller modtager, alt efter tilfældetk) »referencerentesats«: en rentesats, som anvendes ved beregning af kompensation, og som fastsættes efter reglerne i den medlemsstat, hvor det institut, der skal betale kunden kompensation, er beliggendel) »acceptdato«: den dato, hvor alle et instituts krav om tilstrækkelig finansiel dækning og nødvendige oplysninger for at effektuere en ordre om grænseoverskridende pengeoverførsel er opfyldt.AFDELING II GENNEMSIGTIGHED I VILKÅRENE FOR GRÆNSEOVERSKRIDENDE PENGEOVERFØRSLER Artikel 3 Forhåndsoplysninger om vilkårene for grænseoverskridende pengeoverførsler Institutterne stiller skriftlige oplysninger om vilkårene for grænseoverskridende pengeoverførsler til rådighed for deres faktiske og potentielle kunder i en let forståelig form, eventuelt ad elektronisk vej. Oplysningerne skal mindst omfatte følgende:- angivelse af, hvor lang tid der går ved instituttets effektuering af en ordre om grænseoverskridende pengeoverførsel, før beløbet krediteres modtagerens instituts konto. Starttidspunktet for beregningen af tidsfristen skal være klart angivet- angivelse af, hvor lang tid der går ved modtagelse af en grænseoverskridende pengeoverførsel, før det beløb, som krediteres instituttets konto, krediteres modtagerens konto- de nærmere bestemmelser for beregning af alle provisioner og gebyrer, som kunden skal betale instituttet, i givet fald med angivelse af beregningssats- den valørdato, som instituttet i givet fald anvender- angivelse af kundens klage- og ankemuligheder, og hvorledes disse kan udnyttes- angivelse af de anvendte referencevekselkurser.Artikel 4 Oplysninger efter en grænseoverskridende pengeoverførsel Institutterne giver efter effektuering eller modtagelse af en grænseoverskridende pengeoverførsel deres kunder klare, skriftlige oplysninger i en let forståelig form, eventuelt ad elektronisk vej, medmindre kunderne udtrykkeligt giver afkald herpå. Oplysningerne skal mindst omfatte følgende:- en reference, der gør det muligt for kunden at identificere den grænseoverskridende pengeoverførsel- overførselsbeløbets oprindelige størrelse- summen af alle de gebyrer og provisioner, som kunden skal betale- den valørdato, som instituttet i givet fald anvender.Hvis ordregiveren har præciseret, at omkostningerne i forbindelse med den grænseoverskridende pengeoverførsel helt eller delvis skal afholdes af modtageren, skal modtagerens institut meddele modtageren dette.I tilfælde af valutaomregning skal det institut, der har foretaget omregningen, oplyse sin kunde om den anvendte vekselkurs.AFDELING III INSTITUTTERNES MINIMUMSFORPLIGTELSER I FORBINDELSE MED GRÆNSEOVERSKRIDENDE PENGEOVERFØRSLER Artikel 5 Instituttets særlige forpligtelser I forbindelse med en grænseoverskridende pengeoverførsel, hvis nærmere omstændigheder er præciseret, skal et institut på kundens anmodning - medmindre det ikke ønsker at indgå i forretningsforbindelse med den pågældende kunde - forpligte sig med hensyn til tidsfristen for overførslen samt provisioner og gebyrer i tilknytning hertil med undtagelse af dem, der afhænger af den anvendte vekselkurs.Artikel 6 Forpligtelser i forbindelse med overførselstiden 1. Ordregiverens institut skal effektuere den grænseoverskridende pengeoverførsel inden for den tidsfrist, der er aftalt med ordregiveren.Hvis den aftalte tidsfrist ikke overholdes, eller - såfremt der ikke er aftalt nogen frist - beløbet ikke er krediteret modtagerens instituts konto inden slutningen af den femte bankdag efter acceptdatoen for ordren om en grænseoverskridende pengeoverførsel, skal ordregiverens institut yde ordregiveren kompensation.Kompensationen består i betaling af en rente, der på grundlag af referencerentesatsen beregnes af overførselsbeløbet for perioden mellem:- udløbet af den aftalte frist eller, såfremt der ikke er aftalt nogen frist, slutningen af den femte bankdag efter acceptdatoen for ordren om en grænseoverskridende pengeoverførsel, og- den dato, hvor beløbet krediteres modtagerens instituts konto.På samme måde skal et formidlende institut yde kompensation til ordregiverens institut, hvis det formidlende institut er årsag til, at en ordre om grænseoverskridende pengeoverførsel ikke er blevet effektueret inden for den aftalte tidsfrist eller, såfremt der ikke er aftalt nogen frist, inden slutningen af den femte bankdag efter acceptdatoen for ordren om en grænseoverskridende pengeoverførsel.2. Modtagerens institut skal stille det overførte beløb til rådighed for modtageren inden for den tidsfrist, der er aftalt med denne.Hvis den aftalte tidsfrist ikke overholdes, eller - såfremt der ikke er aftalt nogen frist - beløbet ikke er krediteret modtagerens konto ved slutningen af den bankdag, der følger efter den dag, hvor beløbet er blevet krediteret modtagerens instituts konto, skal modtagerens institut yde modtageren kompensation.Kompensationen består i betaling af en rente, der på grundlag af referencerentesatsen beregnes af overførselsbeløbet for perioden mellem- udløbet af den aftalte frist eller, såfremt der ikke er aftalt nogen frist, slutningen af den bankdag, der følger efter den dag, hvor beløbet er blevet krediteret modtagerens instituts konto, og- den dato, hvor beløbet krediteres modtagerens konto.3. Der ydes ingen kompensation i henhold til stk. 1 og 2, når ordregiverens henholdsvis modtagerens institut kan godtgøre, at forsinkelsen skyldes ordregiveren henholdsvis modtageren.4. Stk. 1, 2 og 3 berører på ingen måde de rettigheder, som kunder og institutter, der har medvirket ved effektueringen af ordren om grænseoverskridende pengeoverførsel, i øvrigt har.Artikel 7 Pligt til at effektuere den grænseoverskridende pengeoverførsel i overensstemmelse med instrukserne 1. Fra den dato, hvor ordregiverens institut, eventuelle formidlende institutter og modtagerens institut har accepteret en ordre om grænseoverskridende pengeoverførsel, er de hver især forpligtede til at effektuere den pågældende pengeoverførsel med det fulde beløb, medmindre ordregiveren har præciseret, at omkostningerne i forbindelse med den grænseoverskridende pengeoverførsel helt eller delvis skal afholdes af modtageren.Første afsnit berører ikke modtagerens kreditinstituts mulighed for at opkræve et gebyr hos modtageren for forvaltning af dennes konto i overensstemmelse med gældende regler og sædvane. Imidlertid kan dette gebyr ikke benyttes til at fritage det pågældende institut for de i nævnte afsnit fastsatte forpligtelser.2. Uden at dette berører eventuelle andre krav, er ordregiverens institut, når det selv eller et formidlende institut har foretaget et fradrag i overførselsbeløbet i strid med stk. 1, forpligtet til, hvis ordregiveren kræver det, at overføre det pågældende beløb til modtageren uden fradrag af nogen art og for egen regning, medmindre ordregiveren kræver, at beløbet skal krediteres ham.Ethvert formidlende institut, som foretager et fradrag i strid med stk. 1, er forpligtet til uden fradrag af nogen art og for egen regning at overføre det pågældende beløb til ordregiverens institut eller, hvis ordregiverens institut kræver det, til modtageren af den grænseoverskridende pengeoverførsel.3. Når misligholdelse af forpligtelsen til at effektuere ordren om den grænseoverskridende pengeoverførsel i overensstemmelse med ordregiverens instruks skyldes modtagerens institut, er dette institut forpligtet til for egen regning at kreditere modtageren ethvert beløb, der fejlagtigt er fradraget, uden at dette berører eventuelle andre krav.Artikel 8 Institutternes tilbagebetalingspligt ved ikke-gennemførte pengeoverførsler 1. Hvis ordregiverens institut har accepteret en ordre om grænseoverskridende pengeoverførsel, og det overførte beløb ikke krediteres modtagerens instituts konto, er ordregiverens institut, uden at dette berører eventuelle andre krav, forpligtet til at kreditere ordregiveren overførselsbeløbet, dog højst 12 500 ECU, plus- renter, der på grundlag af referencerentesatsen beregnes af overførselsbeløbet for perioden mellem datoen for ordren om grænseoverskridende pengeoverførsel og krediteringsdatoen, og- de gebyrer, som ordregiveren har betalt i forbindelse med den grænseoverskridende pengeoverførsel.Disse beløb stilles til rådighed for ordregiveren inden for en tidsfrist på fjorten bankdage efter den dato, hvor ordregiveren har fremsat sit krav, medmindre det overførte beløb i mellemtiden er blevet krediteret modtagerens instituts konto.Dette krav kan ikke fremsættes før udløbet af den tidsfrist for effektuering af den grænseoverskridende pengeoverførsel, som er aftalt mellem ordregiveren og dennes institut, eller, såfremt der ikke er aftalt nogen frist, udløbet af den tidsfrist, der er fastsat i artikel 6, stk. 1, andet afsnit.Ethvert formidlende institut, der har accepteret en ordre om grænseoverskridende pengeoverførsel, er tilsvarende forpligtet til for egen regning at tilbagebetale overførselsbeløbet plus renter og gebyrer til det institut, som afgav instruks om overførslen. Hvis en grænseoverskridende pengeoverførsel ikke er blevet fuldt gennemført, fordi sidstnævnte institut har givet fejlagtige eller ufuldstændige instrukser, skal det formidlende institut bestræbe sig på i videst muligt omfang at tilbagebetale overførselsbeløbet.2. Hvis en grænseoverskridende pengeoverførsel ikke er blevet fuldt gennemført, fordi et formidlende institut, der er valgt af modtagerens institut, ikke har effektueret ordren, er modtagerens institut uanset stk. 1 forpligtet til at stille det pågældende beløb, dog højst 12 500 ECU, til modtagerens rådighed.3. Hvis en grænseoverskridende pengeoverførsel ikke er blevet fuldt gennemført, fordi ordregiveren har givet sit institut fejlagtige eller ufuldstændige instrukser, eller fordi et formidlende institut, der er udtrykkeligt valgt af ordregiveren, ikke har effektueret ordren, skal ordregiverens institut og de øvrige institutter, der har medvirket ved transaktionen, uanset stk. 1 bestræbe sig på i videst muligt omfang at tilbagebetale overførselsbeløbet.Når ordregiverens institut får beløbet tilbagebetalt, er det forpligtet til at kreditere det ordregiverens konto. Institutterne, herunder ordregiverens institut, er ikke forpligtet til at tilbagebetale gebyrer og påløbne renter og kan fradrage de dokumenterede omkostninger, som tilbagebetalingen har medført.Artikel 9 Force majeure Uden at dette berører bestemmelserne i direktiv 91/308/EØF, er de institutter, der medvirker ved effektueringen af en ordre om grænseoverskridende pengeoverførsel, fritaget for forpligtelserne i henhold til nærværende direktiv, hvis de kan påberåbe sig force majeure, hvorved der forstås usædvanlige eller uforudsigelige omstændigheder, som den, der påberåber sig dem, ikke har nogen indflydelse på, og som han ikke har mulighed for at afværge, også selv om han udviser den størst mulige påpasselighed, og som er relevante for bestemmelserne i nærværende direktiv.Artikel 10 Bilæggelse af tvister Medlemsstaterne sørger for, at der findes fyldestgørende og effektive klage- og ankeprocedurer, så vidt muligt på grundlag af eksisterende procedurer, til bilæggelse af eventuelle tvister mellem en ordregiver og hans institut eller mellem en modtager og hans institut.AFDELING IV AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 11 Gennemførelse 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 14. august 1999. De underretter straks Kommissionen herom.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste love og nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der omfattet af dette direktiv.Artikel 12 Rapport til Europa-Parlamentet og Rådet Senest to år efter datoen for gennemførelsen af dette direktiv forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af dette direktiv, eventuelt ledsaget af forslag til revision af direktivet.Denne rapport skal på baggrund af situationen i hver enkelt medlemsstat og den tekniske udvikling navnlig vedrøre spørgsmålet om den frist, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1.Artikel 13 Ikrafttræden Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 14 Adressater Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 27. januar 1997.På Europa-Parlamentets vegneJ. M. GIL-ROBLESFormandPå Rådets vegneG. ZALMFormand(1) EFT nr. C 360 af 17. 12. 1994, s. 13, og EFT nr. C 199 af 3. 8. 1995, s. 16.(2) EFT nr. C 236 af 11. 9. 1995, s. 1.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 19. maj 1995 (EFT nr. C 151 af 19. 6. 1995, s. 370), Rådets fælles holdning af 4. december 1995 (EFT nr. C 353 af 30. 12. 1995, s. 52), Europa-Parlamentets afgørelse af 13. marts 1996 (EFT nr. C 96 af 1. 4. 1996, s. 74), Rådets afgørelse af 19. december 1996 og Europa-Parlamentets afgørelse af 16. januar 1997.(4) EFT nr. C 251 af 27. 9. 1995, s. 3.(5) EFT nr. C 72 af 15. 3. 1993, s. 158.(6) EFT nr. L 67 af 15. 3. 1990, s. 39.(7) EFT nr. L 166 af 28. 6. 1991, s. 77.(8) EFT nr. L 158 af 23. 6. 1990, s. 59.(9) EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30. Direktivet er senest ændret ved direktiv 95/26/EF (EFT nr. L 168 af 18. 7. 1995, s. 7).(10) EFT nr. L 332 af 31. 12. 1993, s. 4.FÆLLES ERKLÆRING - EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET OG KOMMISSIONEN Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen noterer sig medlemsstaternes vilje til at bestræbe sig på at sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv fra den 1. januar 1999.