title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/58/EF af 23. oktober 2007 om ændring af Rådets direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fællesskabets jernbaner og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur

text:
               3.12.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 315/44

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2007/58/EF
   af 23. oktober 2007
   om ændring af Rådets direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fællesskabets jernbaner og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2)

   efter proceduren i traktatens artikel 251, på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 31. juli 2007 (3), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådets direktiv 91/440/EØF af 29. juli 1991 om udvikling af Fællesskabets jernbaner (4) tager sigte på at lette tilpasningen af Fællesskabernes jernbaner til det indre markeds krav og øge deres effektivitet.

               (2)

               Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14/EF af 26. februar 2001 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur (5) vedrører de principper og fremgangsmåder, der skal anvendes ved fastsættelse og opkrævning af infrastrukturafgifter og tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet.

               (3)

               Kommissionen meddelte i sin hvidbog »Den europæiske transportpolitik frem til 2010 — De svære valg«, at den ville fortsætte gennemførelsen af det indre marked for jernbanetjenester ved at foreslå en åbning af markedet for international personbefordring.

               (4)

               Dette direktiv har til formål at åbne markedet for international personbefordring med jern-bane i Fællesskabet og bør derfor ikke omfatte befordring mellem en medlemsstat og et tredjeland. Desuden bør medlemsstaterne kunne udelukke transitbefordring gennem Fællesskabet fra direktivets anvendelsesområde.

               (5)

               Den internationale jernbanetrafik er i øjeblikket præget af modsatrettede tendenser. På den ene side er der problemer med fjerntrafikken, f.eks. nattog, og jernbanevirksomhederne har for nylig indstillet driften af flere af disse ruter for at begrænse tabene. På den anden side har der været en kraftig stigning i trafikken på markedet for internationale højhastighedstjenester, og denne tendens vil blive forstærket yderligere med fordoblingen og sammenkoblingen af det transeuropæiske højhastighedsnet frem til 2010. Begge trafiktyper er dog udsat for meget hård konkurrence fra lavprisluftfartsselskaberne, og det er derfor tvingende nødvendigt at fremme nye initiativer ved at styrke konkurrencen mellem jernbanevirksomheder.

               (6)

               En liberalisering af markedet for international personbefordring ville ikke være mulig uden en detaljeret regulering af vilkårene for adgangen til infrastrukturen, betydelige forbedringer af interoperabiliteten og fastsættelse af strenge bestemmelser om jernbanesikkerhed på nationalt og europæisk plan. Alle disse elementer er nu på plads med gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/12/EF (6) af 26. februar 2001 om ændring af Rådets direktiv 91/440/EØF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/51/EF (7) af 29. april 2004 om ændring af Rådets direktiv 91/440/EØF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/13/EF (8) af 26. februar 2001 om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF, direktiv 2001/14/EF samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU (9). Det skal sikres, at dette nye regelsæt er fast og indarbejdet praksis på den foreslåede dato for liberaliseringen af markedet for international personbefordring. Dette vil kræve en vis tidsperiode. Det foreslås derfor at sigte mod 1. januar 2010 for åbning af markedet.

               (7)

               Antallet af gennemgående ruter er meget begrænset. På de strækninger, hvor toget standser undervejs, er det tvingende nødvendigt at give nye operatører tilladelse til at optage og afsætte passagerer undervejs for at sikre disse operationer en realistisk chance for at være økonomisk levedygtige og for ikke at stille potentielle konkurrenter ringere end de etablerede jernbanevirksomheder, som kan lade passagerer stige af og på undervejs. Denne rettighed må dog ikke berøre Fællesskabets og medlemsstaternes lovgivning om konkurrencepolitik.

               (8)

               Indførelse af sådanne nye internationale ruter med stop undervejs som nævnt ovenfor bør ikke bruges til at åbne markedet for indenrigs personbefordring, men bør udelukkende sigte på stop, der støtter den internationale rute. Hvis de indføres, bør der derfor være tale om ruter, hvis hovedformål er international passagerbefordring. Når det skal afgøres, om dette er rutens hovedformål, bør der tages hensyn til kriterier som f.eks. omsætningsandel samt størrelse, beregnet på grundlag af mængden af indenrigspassagerer eller international passagertransport, samt rutens længde. Afgørelsen bør træffes af det relevante tilsynsorgan efter anmodning fra en berørt part.

               (9)

               Efter Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1370/2007 af 23. oktober 2007 om offentlig personbefordring med jernbane og ad vej (10) kan medlemsstaterne og de lokale myndigheder tildele kontrakter om offentlig tjeneste. Disse kontrakter kan indbefatte enerettigheder for driften af visse ruter. Det er derfor nødvendigt at sikre, at der er overensstemmelse mellem bestemmelserne i nævnte forordning og princippet om, at international personbefordring åbnes for konkurrence.

               (10)

               Åbning af international personbefordring for konkurrence, hvilket omfatter ret til at medtage passagerer på en hvilken som helst station, der er beliggende på en international forbindelsesrute, og at lade dem stige af på en anden, herunder på stationer i samme medlemsstat, kan få følger for tilrettelæggelse og finansiering af passagerbefordring med jernbane, der er omfattet af en kontrakt om offentlig tjeneste. Medlemsstaterne bør have mulighed for at begrænse retten til markedsadgang, hvis der er risiko for, at denne ret vil skabe ubalance i den økonomiske ligevægt i disse kontrakter om offentlig tjeneste, og hvis det eller de relevante tilsynsorganer, jf. artikel 30 i direktiv 2001/14/EF, på grundlag af en objektiv økonomisk analyse efter anmodning fra de kompetente myndigheder, der tildelte kontrakten om offentlig tjeneste, godkender en sådan begrænsning.

               (11)

               Nogle medlemsstater har allerede taget skridt til at åbne markedet for personbefordring med jernbane ved et gennemsigtigt og åbent udbud på konkurrencevilkår med henblik på ydelse af visse af disse tjenester. Det bør ikke pålægges dem at skulle åbne fuldstændigt for adgangen til international personbefordring, eftersom denne konkurrence om retten til at benytte bestemte jernbanelinjer indebærer en tilstrækkelig afprøvning af markedsværdien af at drive de pågældende linjer.

               (12)

               Ved vurderingen af, om der er risiko for ubalance i den økonomiske ligevægt i kontrakten om offentlig tjeneste, bør der tages hensyn til forud fastlagte kriterier som f.eks. indvirkningen på rentabiliteten af ruter, der er omfattet af en kontrakt om offentlig tjeneste, herunder de deraf følgende indvirkninger på nettoomkostningerne for den kompetente offentlige myndighed, som tildelte kontrakten, passagerernes efterspørgsel, billetpriser, billetordninger, og for den forslåede nye rute antal stop på begge sider af grænsen og deres beliggenhed, samt køreplan og antal afgange. Under hensyntagen til en sådan vurdering og afgørelsen fra det relevante tilsynsorgan bør medlemsstaterne kunne tillade, ændre eller afvise ansøgningen om adgang til en rute med international personbefordring, herunder opkræve en afgift af operatøren af en ny rute med international personbefordring i henhold til den økonomiske analyse og i overensstemmelse med fællesskabsretten og principperne om ligebehandling og ikke-forskelsbehandling.

               (13)

               For at bidrage til udførelse af personbefordringstjenester på strækninger, der opfylder en forpligtelse til offentlig tjeneste, bør medlemsstater have mulighed for at give myndigheder med ansvar for sådanne tjenester tilladelse til at opkræve en afgift på personbefordringstjenester, som henhører under disse myndigheders kompetenceområde. Denne afgift bør bidrage til finansiering af forpligtelser til offentlig tjeneste, som er omfattet af kontrakter om offentlig tjeneste, indgået i overensstemmelse med fællesskabsretten. Afgiften bør pålægges i overensstemmelse med fællesskabsretten, navnlig under overholdelse af principperne om rimelighed, gennemsigtighed, ikke-forskelsbehandling og proportionalitet.

               (14)

               Tilsynsorganet bør i sin optræden undgå enhver form for interessekonflikt og mulig inddragelse i forbindelse med tildeling af den pågældende kontrakt om offentlig tjeneste. Især bør dets funktionelle uafhængighed ikke berøres, hvis det af organisationsmæssige eller retlige hensyn er tæt knyttet til den kompetente myndighed, der tager sig af tildelingen af den pågældende kontrakt om offentlig tjeneste. Tilsynsorganets kompetence bør udvides til også at omfatte vurdering af formålet med en international rute og, hvor det er relevant, af den mulige økonomiske betydning for eksisterende kontrakter om offentlig tjeneste.

               (15)

               Dette direktiv udgør endnu en etape i åbningen af jernbanemarkedet. Nogle medlemsstater har allerede åbnet markedet for international personbefordring i deres land. I den forbindelse bør direktivet ikke fortolkes som et krav til de pågældende medlemsstater om inden den 1. januar 2010 at indrømme ret til adgang til jernbanevirksomheder, der har licens i en anden medlemsstat, hvor ret til adgang af lignende art ikke indrømmes.

               (16)

               Med henblik på at fremme investeringer for tjenester, der anvender infrastruktur til særlige formål, f.eks. højhastighedsforbindelser, er det nødvendigt at give ansøgere retssikkerhed og muligheder for at planlægge i et omfang, der afspejler de omfattende og langsigtede investeringer, der er tale om. Sådanne virksomheder bør derfor som hovedregel have mulighed for at indgå rammekontrakter med en løbetid på op til 15 år.

               (17)

               De nationale tilsynsorganer bør på grundlag af artikel 31 i direktiv 2001/14/EF udveksle oplysninger og, hvis det i enkelte tilfælde er relevant, samordne principper for og praksis med hensyn til at vurdere, om der opstår økonomisk ubalance i en kontrakt om offentlig tjeneste. De skal gradvis udarbejde retningslinjer på grundlag af deres erfaringer.

               (18)

               Der bør foretages en evaluering af anvendelsen af dette direktiv på grundlag af en rapport fra Kommissionen, som skal forelægges to år efter åbningen af markedet for international personbefordring. Denne rapport bør også indeholde en vurdering af udviklingen på markedet, herunder en status over forberedelserne af en yderligere åbning af jernbanemarkedet for personbefordring. Kommissionen bør ligeledes i rapporten analysere de forskellige markedsordningsmodeller og indvirkningen af dette direktiv på kontrakter om offentlig tjeneste og deres finansiering. Kommissionen bør i den forbindelse tage hensyn til gennemførelsen af forordning (EF) nr. 1370/2007 og de iboende forskelle mellem medlemsstaterne (netværkstæthed, passagerantal, gennemsnitlig rejseafstand). Kommissionen bør i rapporten, hvis det er relevant, foreslå ledsageforanstaltninger til fremme af en sådan åbning og vurdere virkningerne af sådanne foranstaltninger.

               (19)

               De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af direktiv 91/440/EØF og 2001/14/EF bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (11).

               (20)

               Kommissionen bør navnlig have beføjelse til at tilpasse bilagene til disse direktiver. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i nævnte direktiver, skal de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.

               (21)

               En medlemsstat, der ikke har noget jernbanesystem og ikke umiddelbart har udsigt til at få det, vil være underlagt en uforholdsmæssig og overflødig forpligtelse til at gennemføre direktiv 91/440/EØF og direktiv 2001/14/EF i national lovgivning. Sådanne medlemsstater bør derfor fritages, så længe de ikke har noget jernbanesystem, for forpligtelsen til at gennemføre disse direktiver i national lovgivning.

               (22)

               Målet for dette direktiv, nemlig udvikling af Fællesskabets jernbaner, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, da det er nødvendigt at sikre retfærdige og ikke-diskriminerende vilkår for adgang til infrastrukturen og at tage hensyn til den klart internationale dimension af driften af vigtige elementer i jernbanenettene, og kan derfor på grund af nødvendigheden af at gennemføre en samordnet transnational aktion bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

               (23)

               I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (12) tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne.

               (24)

               Direktiv 91/440/EØF og 2001/14/EF bør derfor ændres —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Direktiv 91/440/EØF ændres således:

               1)

               I artikel 2 tilføjes følgende stykke:
               »4.   Medlemsstaterne kan udelukke enhver jernbanebefordring i transit gennem Fællesskabet fra dette direktivs anvendelsesområde, når den begynder og ender uden for Fællesskabets område.«

               2)

               I artikel 3 udgår fjerde led.

               3)

               I artikel 3 indsættes følgende led efter femte led:

                           »—

                           »international personbefordring«: personbefordring, hvor et tog krydser mindst én grænse til en medlemsstat, og hvor hovedformålet er passagerbefordring mellem stationer i forskellige medlemsstater; togstammer kan kobles sammen og/eller adskilles, og de forskellige sektioner kan have forskelligt afgangs- og bestemmelsessted, når blot alle togvognene krydser mindst én grænse«.

               4)

               I artikel 3 indsættes følgende led efter sjette led:

                           »—

                           »transit«: passage af Fællesskabets område med eller uden pålæsning eller aflæsning af varer og/eller uden optagning eller afsætning af passagerer på Fællesskabets område«.

               5)

               I artikel 5, stk. 3, udgår første led.

               6)

               I artikel 8, stk. 1, udgår ordene »og de internationale sammenslutninger«.

               7)

               I artikel 10 udgår stk. 1.

               8)

               I artikel 10 indsættes følgende stykker:
               »3a.   Jernbanevirksomheder, som er omfattet af artikel 2, får senest den 1. januar 2010 ret til adgang til infrastrukturen i samtlige medlemsstater med henblik på at udføre international personbefordring. Under en international personbefordring har jernbanevirksomhederne ret til at medtage passagerer fra én station til en anden undervejs på den internationale rute, herunder på strækningen mellem to stationer i en og samme medlemsstat.
               Senest den 1. januar 2012 indrømmes der ret til adgang til infrastrukturen i de medlemsstater, hvor international personbefordring med jernbane udgør over halvdelen af den del af jernbanevirksomhedernes omsætning, der vedrører passagerer.
               Om hovedformålet er passagerbefordring mellem to stationer i forskellige medlemsstater afgøres af det eller de relevante tilsynsorganer, jf. artikel 30 i direktiv 2001/14/EF, efter anmodning fra de relevante kompetente myndigheder og/eller berørte jernbanevirksomheder.
               3b.   Medlemsstaterne kan begrænse den i stk. 3a fastsatte ret til adgang på de strækninger mellem afgangs- og bestemmelsesstedet, der er omfattet af en eller flere kontrakter om offentlig tjeneste i overensstemmelse med gældende fællesskabsret. En sådan begrænsning kan kun føre til en begrænsning af retten til at medtage passagerer fra én station til en anden undervejs på den internationale rute, herunder på strækningen mellem to stationer i en og samme medlemsstat, i de tilfælde, hvor udøvelsen af denne ret ville skabe ubalance i den økonomiske ligevægt i en kontrakt om offentlig tjeneste.
               Det eller de relevante tilsynsorganer, jf. artikel 30 i direktiv 2001/14/EF, afgør om der er opstået ubalance i den økonomiske ligevægt på grundlag af en objektiv økonomisk analyse og efter forud fastlagte kriterier efter anmodning fra:

                           —

                           den eller de kompetente myndigheder, som indgik kontrakten om offentlig tjeneste

                           —

                           enhver anden berørt kompetent myndighed, som har ret til at begrænse adgangen i henhold til denne artikel

                           —

                           infrastrukturforvalteren, eller

                           —

                           den jernbanevirksomhed, der opfylder kontrakten om offentlig tjeneste.

                     De kompetente myndigheder og de jernbanevirksomheder, der varetager den offentlige tjeneste, forelægger det eller de relevante tilsynsorganer de oplysninger, der med rimelighed kan kræves for at nå til en afgørelse. Det relevante tilsynsorgan vurderer de forelagte oplysninger og hører om nødvendigt alle relevante parter og underretter de relevante parter om sin begrundede afgørelse inden for en forud fastsat rimelig frist og under alle omstændigheder senest to måneder efter at have modtaget alle relevante oplysninger. Det relevante tilsynsorgan begrunder sin afgørelse og præciserer, hvornår, hvor længe og på hvilke betingelser:

                           —

                           den eller de relevante kompetente myndigheder

                           —

                           infrastrukturforvalteren

                           —

                           den jernbanevirksomhed, der opfylder en kontrakt om offentlig tjeneste, eller

                           —

                           den jernbanevirksomhed, som ansøger om markedsadgang,

                     kan ansøge om fornyet behandling af afgørelsen.
               3c.   Medlemsstaterne kan endvidere begrænse retten til at optage og afsætte passagerer på stationer i samme medlemsstat på en rute for international passagerbefordring, hvis der er indrømmet eneret til at befordre passagerer mellem de pågældende stationer i en koncessionskontrakt, der er indgået inden den 4. december 2007. Indsæt venligst datoen for dette direktivs ikrafttræden.på grundlag af en retfærdig udbudsprocedure på konkurrencevilkår og i overensstemmelse med de relevante principper i fællesskabsretten. Denne begrænsning kan gælde for kontraktens oprindelige løbetid eller 15 år, alt efter hvilken frist der er kortest.
               3d.   Dette direktivs bestemmelser kræver ikke af en medlemsstat, at den før den 1. januar 2010 indrømmer den i stk. 3a omhandlede ret til adgang til jernbanevirksomheder, herunder virksomheder under disses direkte eller indirekte kontrol, der har licens i en medlemsstat, hvor ret til adgang af lignende art ikke indrømmes.
               3e.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de i stk. 3b, 3c og 3d omhandlede beslutninger er undergivet domstolskontrol.
               3f.   Med forbehold af stk. 3b kan medlemsstaterne på de i denne artikel fastsatte betingelser bemyndige den myndighed, der har ansvar for personbefordring med jernbane, til at opkræve en afgift af jernbanevirksomheder, der udfører personbefordring på strækninger, der henhører under denne myndigheds kompetence, og hvor driften finder sted på strækningen mellem to stationer i den pågældende medlemsstat.
               I dette tilfælde er jernbanevirksomheder, der udfører national eller international personbefordring, omfattet af samme afgift for driften af de strækninger, der henhører under denne myndigheds kompetence.
               Afgiften har til formål at yde myndigheden kompensation for forpligtelsen til at yde offentlig tjeneste, der er omfattet af en kontrakt om offentlig tjeneste, som er indgået i overensstemmelse med fællesskabsretten. Det afgiftsprovenu, der udbetales som kompensation, må ikke overstige, hvad der er nødvendigt for helt eller delvis at dække de udgifter, der er afholdt ved opfyldelsen af de relevante forpligtelser til offentlig tjeneste, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af nævnte forpligtelser.
               Afgiften skal pålægges i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen, navnlig principperne om rimelighed, gennemsigtighed, ikke-forskelsbehandling og proportionalitet, især mellem gennemsnitsprisen for personbefordringen og afgiftens størrelse. De samlede pålagte afgifter i henhold til dette stykke må ikke bringe den økonomiske bæredygtighed i fare for den personbefordring, som pålægges afgiften.
               De relevante myndigheder skal opbevare oplysninger, således at afgifternes oprindelse og deres anvendelse kan spores. Medlemsstaterne videregiver disse oplysninger til Kommissionen.«

               9)

               Artikel 10, stk. 8, affattes således:
               »8.   Senest den 1. januar 2009 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en rapport om gennemførelse af dette direktiv.
               Der skal i rapporten redegøres for:

                           —

                           gennemførelsen af dette direktiv i medlemsstaterne, navnlig dets virkninger i de medlemsstater, der er omhandlet i stk. 3a, andet afsnit, og for arbejdet i de forskellige involverede organer,

                           —

                           markedsudviklingen, særlig i internationale trafiktendenser, aktiviteter og alle markedsaktørers, herunder de nye aktørers, markedsandele.«

               10)

               I artikel 10 tilføjes følgende stykke:
               »9.   Senest den 31. december 2012 forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om gennemførelsen af stk. 3, litra a)-f).
               Gennemførelsen af dette direktiv evalueres på grundlag af en rapport fra Kommissionen, som forelægges to år efter åbningen af markedet for international personbefordring.
               Denne rapport skal også indeholde en vurdering af udviklingen på markedet, herunder en status over forberedelserne af en yderligere åbning af jernbanemarkedet. Kommissionen analyserer ligeledes i rapporten de forskellige markedsordningsmodeller og indvirkningen af dette direktiv på kontrakter om offentlig tjeneste og deres finansiering. Kommissionen tager i den forbindelse hensyn til gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1370/2007 af 23. oktober 2007 om offentlig personbefordring med jernbane og ad vej (13) og de iboende forskelle mellem medlemsstaterne (netværkstæthed, passagerantal, gennemsnitlig rejseafstand). Kommissionen fremsætter i rapporten, hvis det er relevant, forslag til ledsageforanstaltninger til fremme af en sådan markedsåbning og vurderer virkningerne af sådanne foranstaltninger.

               11)

               Artikel 11, stk. 2, affattes således:
               »2.   Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, og som vedrører tilpasning af bilagene til direktivet, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 11a, stk. 3.«

               12)

               Artikel 11a, stk. 3, affattes således:
               »3.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.«

               13)

               I artikel 15 tilføjes følgende stykke:
               »Forpligtelsen til at gennemføre dette direktiv i national lovgivning gælder ikke for Cypern og Malta, så længe der ikke er noget jernbanenet på deres område.«

         Artikel 2
   Direktiv 2001/14/EF ændres således:

               1)

               Følgende litra tilføjes i artikel 1, stk. 3:

                           »e)

                           transport i form af befordring med jernbane i transit gennem Fællesskabet.«

               2)

               Følgende litra tilføjes i artikel 2:

                           »n)

                           »transit«: passage af Fællesskabets område med eller uden pålæsning eller aflæsning af varer og/eller uden optagning eller afsætning af passagerer på Fællesskabets område.«

               3)

               I artikel 13 tilføjes følgende stykke:
               »4.   Hvis en ansøger agter at anmode om infrastrukturkapacitet med henblik på at udføre international personbefordring i henhold til artikel 3 i direktiv 91/440/EØF, underretter han de relevante infrastrukturforvaltere og tilsynsorganer. For at gøre det muligt at vurdere formålet med den internationale rute, nemlig at befordre passagerer mellem stationer i forskellige medlemsstater, og den mulige økonomiske betydning for eksisterende kontrakter om offentlig tjeneste sikrer tilsynsorganerne underretning af enhver kompetent myndighed, der har forhandlet en kontrakt om personbefordring med jernbane i henhold til en kontrakt om offentlig tjeneste, af alle andre berørte kompetente myndigheder med ret til at begrænse adgangen i henhold til artikel 10, stk. 3b, i direktiv 91/440/EØF, og af enhver jernbanevirksomhed, der opfylder en kontrakt om offentlig tjeneste på den rute, den internationale passagerbefordring vedrører.«

               4)

               Artikel 17, stk. 5, affattes således:
               »5.   Rammeaftaler indgås i princippet for en periode på fem år og kan forlænges med perioder svarende til deres oprindelige løbetid. Infrastrukturforvalteren kan i særlige tilfælde acceptere en kortere eller længere gyldighedsperiode. Enhver periode på over fem år skal være begrundet med tilstedeværelsen af forretningskontrakter, særlige investeringer eller risici.
               5a.   For tjenester, der anvender infrastruktur til særlige formål, jf. artikel 24, som kræver store og langfristede investeringer, kan der indgås rammeaftaler for en periode på 15 år, hvor det er behørigt begrundet af ansøgeren. En gyldighedsperiode på over 15 år kan kun tillades i ganske særlige tilfælde, navnlig i forbindelse med store og langfristede investeringer, især hvis disse er omfattet af aftalemæssige forpligtelser, der omfatter en flerårig afskrivningsplan.
               Ansøgerens behov kan i så fald kræve en detaljeret definition af kapacitetskarakteristika — bl.a. antal afgange i kanalerne, deres størrelse og kvalitet — der er stillet ansøgeren i udsigt for rammeaftalens varighed. Infrastrukturforvalteren kan begrænse den reserverede kapacitet, hvis den i et tidsrum på mindst en måned er blevet benyttet til under den tærskelkvote, der er nævnt i artikel 27.
               Fra 1. januar 2010 kan en første rammeaftale indgås for en periode på fem år, der kan forlænges én gang, på grundlag af de kapacitetskarakteristika, som er benyttet af ansøgere, der drev jernbanevirksomhed før 1. januar 2010, for at tage hensyn til særlige investeringer eller tilstedeværelsen af forretningskontrakter. Det tilsynsorgan, der er omhandlet i artikel 30 er ansvarlig for at give tilladelse til, at en sådan aftale kan træde i kraft.«

               5)

               Følgende punktum indsættes inden sidste punktum i artikel 30, stk. 1:
               »Det skal desuden være funktionelt uafhængigt af enhver kompetent myndighed, der tager sig af tildelingen af en kontrakt om offentlig tjeneste.«

               6)

               Artikel 34, stk. 3, affattes således:
               »3.   Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, og som vedrører tilpasning af bilagene til direktivet, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 35, stk. 3.«

               7)

               Artikel 35, stk. 3, affattes således:
               »3.   Når der henvises til dette stykke anvendes artikel 5a, stk. 1-4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.«

               8)

               I artikel 38 tilføjes følgende stykke:
               »Forpligtelsen til at gennemføre dette direktiv i national lovgivning gælder ikke for Cypern og Malta, så længe der ikke er noget jernbanenet på deres område.«

         Artikel 3
   1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 4. juni 2009. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   3.   Bestemmelserne i artikel 1, nr. 2), 5), 6) og 7) anvendes fra 1. januar 2010.
   Artikel 4
   Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 5
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 23. oktober 2007.

            På Europa-Parlamentets vegne

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

            På Rådets vegne

         M. LOBO ANTUNES

            Formand

      (1)  EUT C 221 af 8.9.2005, s. 56.

      (2)  EUT C 71 af 22.3.2005, s. 26.

      (3)  Europa-Parlamentets udtalelse af 28.9.2005 (EUT C 227 E af 21.9.2006, s. 460), Rådets fælles holdning af 24.7.2006 (EUT C 289 E af 28.11.2006, s. 30), Europa-Parlamentets holdning af 18.1.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT), Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 25.9.2007 og Rådets afgørelse af 26.9.2007.

      (4)  EFT L 237 af 24.8.1991, s. 25. Senest ændret ved direktiv 2006/103/EF (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 344).

      (5)  EFT L 75 af 15.3.2001, s. 29. Senest ændret ved direktiv 2004/49/EF (EUT L 164 af 30.4.2004, s. 44. Berigtiget i EUT L 220 af 21.6.2004, s. 16).

      (6)  EFT L 75 af 15.3.2001, s. 1.

      (7)  EUT L 164 af 30.4.2004, s. 164. Berigtiget i EUT L 220 af 21.6.2004, s. 58.

      (8)  EFT L 75 af 15.3.2001, s. 26.

      (9)  EUT L 164 af 30.4.2004, s. 44. Berigtiget i EUT L 220 af 21.6.2004, s. 16.

      (10)  Se side 1 i denne EUT.

      (11)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. Ændret ved afgørelse 2006/512/EF (EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11).

      (12)  EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1.

      (13)  EUT L 315 af 3.12.2007, s. 1.«


Avis juridique important

|

31987L0120

Kommissionens direktiv 87/120/EØF af 14. januar 1987 om ændring af visse rådsdirektiver om handel med frø og plantemateriale

EF-Tidende nr. L 049 af 18/02/1987 s. 0039 - 0043 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 22 s. 0210  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 22 s. 0210

*****  KOMMISSIONENS  DIREKTIV  af 14. januar 1987  om aendring af visse raadsdirektiver om handel med froe og plantemateriale  (87/120/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 66/400/EOEF af 14. juni 1966 om handel med bederoefroe (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3768/85 (2), saerlig artikel 21a,  under henvisning til Raadets direktiv 66/401/EOEF af 14. juni 1966 om handel med froe af foderplanter (3), senest aendret ved direktiv 86/155/EOEF (4), saerlig artikel 2, stk. 1a, og artikel 21a,  under henvisning til Raadets direktiv 66/402/EOEF af 14. juni 1966 om handel med saedekorn (5), senest aendret ved Kommissionens direktiv 86/320/EOEF (6), saerlig artikel 2, stk. 1a, og artikel 21a,  under henvisning til Raadets direktiv 69/208/EOEF af 30. juni 1969 om handel med froe af olie- og spindplanter (7), senest aendret ved direktiv 86/155/EOEF, saerlig artikel 2, stk. 1a, og artikel 20a,  under henvisning til Raadets direktiv 70/458/EOEF af 29. september 1970 om handel med groensagsfroe (8), senest aendret ved direktiv 86/155/EOEF, saerlig artikel 2, stk. 1a, og artikel 40a, og  ud fra foelgende betragtninger:  Paa baggrund af udviklingen i den videnskabelige og tekniske viden boer direktiv 66/400/EOEF, 66/401/EOEF, 66/402/EOEF, 69/208/EOEF og 70/458/EOEF aendres af nedenstaaende grunde;  nogle af de botaniske navne, der anvendes i direktiv 66/401/EOEF, 66/402/EOEF, 69/208/EOEF og 70/458/EOEF, er paavist som vaerende ukorrekte eller af tvivlsom autoritet;  saadanne navne boer bringes paa linje med de navne, der normalt accepteres internationalt;  nuvaerende internationale metoder tillader en graensevaerdi paa 5 % af maksimumsvaegten af froepartier;  det er oenskeligt, at en tilsvarende graensevaerdi anvendes i henhold til faellesskabsdirektiverne;  de bestemmelser, som OECD (Organisationen for oekonomisk Samarbejde og Udvikling) har truffet med hensyn til forudgaaende bestand og isolering af bestanden ved produktionen af sukkerroefroe og froe af foderplanter, har vist sig passende at vedtage for Faellesskabet;  det er oenskeligt, at reglerne for indholdet af froe af bitterlupin i froe af soedlupin forbedres i lyset af den udvikling af froekvalitet, der normalt er opnaaet;  det er noedvendigt at kontrollere tilstedevaerelsen af vildtvoksende planter og indholdet af planter med roede kerner i bestande til produktion af saedekorn af ris;  det er paakraevet at fastsaette strengere krav med hensyn til indholdet af roede kerner i saedekorn af ris;  de gaeldende internationale regler er nylig blevet revideret med hensyn til maksimumsvaegten af froepartier af visse arter; denne revision er blevet godkendt af Faellesskabet;  maksimumsvaegten i faellesskabsreglerne for froepartier af disse arter boer derfor revideres i overensstemmelse hermed;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den staaende komité for froe og plantemateriale henhoerende under Landbrug, Havebrug og Skovbrug -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I direktiv 66/400/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. Foelgende indsaettes foer bilag I, afsnit A, som stk. 01:  »01. Den tidligere bestand paa marken maa ikke have vaeret uforenelig med produktionen af froe af Beta vulgaris af den paagaeldende sort, der indgaar i bestanden, og marken skal vaere tilstraekkeligt fri for saadanne planter, der stammer fra en tidligere bestand.«  2. Bilag I, afsnit A, nr. 5, affattes saaledes:  »5. Mindsteafstanden fra naermestliggende pollenkilder skal vaere  1.2 //  //  // Bestand  // Mindste- afstand   //    //  // 1. Til produktion af basisfroe   //   // - fra alle pollenkilder af slaegten Bea   // 1 000 m   // 2. Til produktion af certificeret froe   //   // a) af sukkerroe   //   // - fra alle pollenkilder af slaegten Bea, som ikke omfattes nedenfor  // 1 000 m   // - den tilsigtede bestoever eller en af de tilsigtede bestoevere er diploid, fra tetraploide sukkerroepollenkilder   // 600 m   // - den tilsigtede bestoever er udelukkende tetraploid, fra diploide sukkerroepollenkilder  // 600 m   // - fra sukkerroepollenkilder, hvis ploidi er ukendt   // 600 m   // - den tilsigtede bestoever eller en af de tilsigtede bestoevere er diploid, fra diploide sukkerroepollenkilder   // 300 m   // - den tilsigtede bestoever er udelukkende tetraploid, fra tetraploide sukkerroepollenkilder   // 300 m   // - mellem to marker til produktion af froe af sukkerroe, hvor der ikke anvendes hanlig sterilitet   // 300 m   // b) af foderroe   //   // - fra alle pollenkilder af slaegten Beta, som ikke omfattes nedenfor   // 1 000 m   // - den tilsigtede bestoever eller en af de tilsigtede bestoevere er diploid, fra tetraploide foderroepollenkilder  // 600 m   // - den tilsigtede bestoever er udelukkende tetraploid, fra diploide foderroepollenkilder   // 600 m   // - fra foderroepollenkilder, hvis ploidi er ukendt   // 600 m  // - den tilsigtede bestoever eller en af de tilsigtede bestoevere er diploid, fra diploide foderroepollenkilder  // 300 m   // - den tilsigtede bestoever er udelukkende tetraploid, fra tetraploide foderroepollenkilder   // 300 m  // - mellem to marker til produktion af froe af foderroe, hvor der ikke anvendes hanlig sterilitet   // 300 m   //    //  Disse afstande behoever ikke at overholdes, naar der findes en tilstraekkelig beskyttelse mod enhver uoensket fremmedbestoever. Der er ikke behov for isolering mellem froebestande, hvortil der benyttes samme bestoever.  Ploidi hos saavel froebaerende som pollenafgivende komponenter i froeproducerende bestande fastlaegges ved henvisning til den faelles sortsliste for landbrugsplantearter, der blev opstillet ved Raadets direktiv 70/457/EOEF (1), senest aendret ved direktiv 86/155/EOEF (2), eller til de nationale sortlister opstillet efter naevnte direktiv. Hvis disse oplysninger ikke findes for en eller anden sort, betragtes ploidi som ukendt, og der kraeves saaledes en mindsteafstand paa 600 m.  (1) EFT nr. L 225 af 12. 10. 1970, s. 1.  (2) EFT nr. L 118 af 7. 5. 1986, s. 23.«  3. Foelgende punktum indsaettes i bilag II:  »Den maksimale vaegt pr. parti maa ikke overstiges med mere end 5 %.«  Artikel 2  I direktiv 66/401/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. I artikel 2, stk. 1, afsnit A, aendres navnene i nedenstaaende venstre kolonne til de modstaaende navne i hoejre kolonne:  1.2 // Agrostis tenuis Sibth.   // Agrostis capillaris L.  // Arrhenatherum elatius (L.) Beauv. ex J. et K. Presl  // Arrhenatherum elatius (L.) P. Beauv. ex J.S. et K.B. Presl  // Festuca arundinacea Schreb.   // Festuca arundinacea Schreber   // Festuca pratensis Huds.   // Festuca pratensis Hudson   // Lolium x hybridum Hausskn.   // Lolium x boucheanum Kunth   // Trisetum flavescens (L.) Beauv.   // Trisetum flavescens (L.) P. Beauv.   // Medicago x varia Martyn  // Medicago x varia T. Martyn   // Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Peterm.   // Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Rchb.   // Brassica oleracea L. convar. acephala (DC)   // Brassica oleracea L. convar. acephala (DC.) Alef. var. medullosa Thell. + var. viridis L.   // Raphanus sativus L. ssp. oleifera (DC) Metzg.   // Raphanus sativus L. var. oleiformis Pers.  2. I artikel 3, stk. 1, aendres navnene i nedenstaaende venstre kolonne til de modstaaende navne i hoejre kolonne:  1.2 // Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Peterm.  // Brassica napus L. var. napobrasica (L.) Rchb.   // Brassica oleracea L. convar, acephala (DC)   // Brassica oleracea L. convar. acephala (DC.) Alef. var. medullosa Thell. + var. viridis L.   // Festuca arundinacea Schreb.   // Festuca arundinacea Schreber   // Festuca pratensis Huds.   // Festuca pratensis Hudson   // Lolium x hybridum Hausskn.   // Lolium x boucheanum Kunth   // Medicago x varia Martyn   // Medicago x varia T. Martyn   // Raphanus sativus L. ssp. oleifera (DC) Metzg.   // Raphanus sativus L. var. oleiformis Pers.  3. I kolonne 1 i tabellen i bilag II, del I, nr. 2, afsnit A,  - aendres »Agrostis tenuis« til »Agrostis capillaris«,  - aendres »Lolium x hybridum« til »Lolium x boucheanum«,  - aendres »ssp. oleifera« til »var. oleiformis«.  4. I bilag II, del I, nr. 2, afsnit B, litra p), indsaettes »2,5 %« efter ordet »overstige«, og resten af punktet udgaar.  5. I kolonne 1 i tabellen i bilag II, del II, nr. 2, afsnit A,  - aendres »Agrostis tenuis« til »Agrostis capillaris«,  - aendres »Lolium x hybridum« til »Lolium x boucheanum«,  - aendres »ssp. oleifera« til »var. oleiformis«. 6. Bilag II, del III, nr. 6, litra c), udgaar.  7. I kolonne 1 i tabellen i bilag II  - aendres »Agrostis tenuis« til »Agrostis capillaris«,  - aendres »Lolium x hybridum« til »Lolium x boucheanum«,  - aendres »ssp. oleifera« til »var. oleiformis«.  8. I bilag III tilfoejes foelgende punktum efter tabellen:  »Den maksimale vaegt pr. parti maa ikke overstiges med mere end 5 %.«  Artikel 3  I direktiv 66/402/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. I artikel 2, stk. 1, afsnit A, aendres, »med undtagelse af Zea mais convar. microsperma (Koern) og Zea mais convar. saccharata Koern« til »(partim)«.  2. I indledningen til tredje afsnit i bilag I, nr. 3, indfoejes »Oryza sativa« efter »bestande af«.  3. I tredje afsnit af bilag I, nr. 3, indsaettes som afsnit D:  »D. Oryza sativa:  procentvis antal planter, som umiskendeligt er vildtvoksende planter eller planter med roede kerner, maa ikke overstige:  - 0 ved avl af basissaed  - 1 pr. 50 m2 for avl af certificeret saedekorn.«  4. I kolonne 5 i tabellen i bilag II, nr. 2, afsnit A, aendres »2«, »5« og »10« til henholdsvis »1«, »3« og »5«.  5. I kolonne 2 i tabellen i bilag III aendres »20« til »25« i begge tilfaelde, hvor tallet forekommer.  6. Foelgende punktum tilfoejes til bilag III:  »Den maksimale vaegt pr. parti maa ikke overstiges med mere end 5 %.«  Artikel 4  I direktiv 69/208/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. I artikel 2, stk. 1, afsnit A, aendres navnene i nedenstaaende venstre kolonne til de modstaaende navne i hoejre kolonne:  1.2 // Brassica juncea (L.) Czern. et Coss. in Czern.  // Brassica juncea (L.) Czernj. Cosson   // Brassica napus L. ssp. oleifera (Metzg.) Sinsk.   // Brassica napus L. (partim)  // Brassica nigra (L.) W. Koch   // Brassica nigra (L.) Koch  // Brassica rapa L. (partim)   // Brassica rapa L. var. silvestris (Lam.) Briggs  2. I artikel 3, stk. 1, aendres navnene i nedenstaaende venstre kolonne til de modstaaende navne i hoejre kolonne:  1.2 // Brassica napus L. ssp. oleifera (Metzg.) Sinsk.  // Brassica napus L. (partim)   // Brassica rapa L. (partim)  // Brassica rapa L. var. silvestris (Lam.) Briggs  3. I kolonne 1 i tabellen i bilag I, nr. 2, udgaar »spp. oleifera« i begge tilfaelde, hvor navnet forekommer.  4. I kolonne 1 i tabellen i bilag II, del I, nr. 1, udgaar »ssp. oleifera« i begge tilfaelde, hvor navnet forekommer.  5. I kolonne 1 i tabellen i bilag II, del I, nr. 3, A, udgaar »ssp. oleifera«.  6. I kolonne 1 i tabellen i bilag II udgaar »spp. oleifera«.  7. Foelgende punktum tilfoejes til bilag III:  »Den maksimale vaegt pr. parti maa ikke overstiges med mere end 5 %«. Artikel 5  I direktiv 70/458/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. I artikel 2, stk. 1, afsnit A, aendres navnene i nedenstaaende venstre kolonne til de modstaaende navne i hoejre kolonne:  1.2 // Beta vulgaris L. var. cycla (L.) Ulrich   // Beta vulgaris L. var. vulgaris   // Beta vulgaris L. var. esculenta L.   // Beta vulgaris L. var. conditiva Alef.   // Brassica oleracea L. var. acephala DC. subvar. laciniata L.  // Brassica oleracea L. convar. acephala (DC.) Alef. var. sabellica L.   // Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. botrytis   // Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. botrytis L.   // Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. italica Plenck   // Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. cymosa Duch.   // Brassica oleracea L. var. bullata subvar. gemmifera DC.   // Brassica oleracea L. convar. oleracea var. gemmifera DC.   // Brassica oleracea L. var. bullata DC. et var. subauda L.   // Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. var. sabauda L.  // Brassica oleracea L. var. capitata L. f. alba DC.  // Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. var. alba DC.   // Brassica oleracea L. var. capitata L. f. rubra (L.) Thell.   // Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. var. rubra DC.   // Brassica oleracea L. var. gongylodes L.  // Brassica oleracea L. convar. acephala (DC.) Alef. var. gongylodes   // Brassica rapa L. var. rapa (L.) Thell.  // Brassica rapa L. var. rapa.   // Cichorium intybus L. var. foliosum Bisch.   // Cichorium intybus L. (partim)  // Foeniculum vulgare P. Mill.   // Foeniculum vulgare Miller  // Lycopersicon lycopersicum (L.) Karst. ex Farwell  // Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw.  // Petroselinum crispum (Mill.) Nym. ex A.W. Hill  // Petroselinum crispum (Miller) Nyman ex A.W. Hill  2. I foerste kolonne i tabellen i bilag II, nr. 3, litra a), aendres »var. botrytis« til »(blomkaal)« og »(andre arter)« til »(andre underarter)«.  3. Foelgende punktum tilfoejes til bilag III, nr. 1:  »Den maksimale vaegt pr. parti maa ikke overstiges med mere end 5 %.«  Artikel 6  Medlemsstaterne traeffer de fornoedne foranstaltninger til at efterkomme dette direktiv senest den 1. juli 1988. De giver straks Kommissionen meddelelse herom.  Artikel 7  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 14. januar 1987.  Paa Kommissionens vegne  Frans ANDRIESSEN  Naestformand  (1) EFT nr. 125 af 11. 7. 1966, s. 2290/66.  (2) EFT nr. L 362 af 31. 12. 1985, s. 8.  (3) EFT nr. 125 af 11. 7. 1966, s. 2298/66.  (4) EFT nr. L 118 af 7. 5. 1986, s. 23.  (5) EFT nr. 125 af 11. 7. 1966, s. 2309/66.  (6) EFT nr. L 200 af 23. 7. 1986, s. 38.  (7) EFT nr. L 169 af 10. 7. 1969, s. 3.  (8) EFT nr. L 225 af 12. 10. 1970, s. 7.


Avis juridique important

|

31996L0057

Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/57/EF af 3. september 1996 om energieffektivitetskrav til elektriske køleskabe, dybfrysere og kombinationsskabe til husholdningsbrug

EF-Tidende nr. L 236 af 18/09/1996 s. 0036 - 0043

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDETS DIREKTIV 96/57/EF af 3. september 1996 om energieffektivitetskrav til elektriske køleskabe, dybfrysere og kombinationsskabe til husholdningsbrug EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), ogud fra følgende betragtninger:(1) Det er vigtigt at fremme foranstaltninger, der kan sikre, at det indre marked fungerer tilfredsstillende;(2) i Rådets resolution af 15. januar 1985 om forbedring af medlemsstaternes energibesparelsesprogrammer (4) opfordres medlemsstaterne til at fortsætte og i givet fald øge deres bestræbelser på at fremme en mere rationel energiudnyttelse gennem udformning af en integreret energibesparelsespolitik;(3) køleapparater til husholdningsbrug tegner sig for en betydelig del af elforbruget i Fællesskabets husholdninger og således af det samlede elforbrug; elforbruget for de forskellige køleapparatmodeller i handelen i Fællesskabet med samme kapacitet og egenskaber, dvs. deres energieffektivitet, varierer ganske betydeligt;(4) nogle medlemsstater er i færd med at vedtage bestemmelser vedrørende energieffektiviteten for køleskabe eller dybfrysere til husholdningsbrug, der kan medføre hindringer for samhandelen med disse varer inden for Fællesskabet;(5) det er hensigtsmæssigt som udgangspunkt at tage et højt beskyttelsesniveau, når det drejer sig om forslag til indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love eller administrative bestemmelser om sundhed, sikkerhed, miljøbeskyttelse og forbrugerbeskyttelse; dette direktiv sikrer et højt beskyttelsesniveau for miljøet og for forbrugerne, samtidig med at det sigter på at forbedre energieffektiviteten for disse apparater betydeligt;(6) vedtagelsen af sådanne foranstaltninger falder ind under Fællesskabets kompetence; dette direktivs krav går ikke videre end nødvendigt for at opfylde dets målsætninger og er således i overensstemmelse med traktatens artikel 3B;(7) traktatens artikel 130 R nævner desuden beskyttelse og forbedring af miljøet samt en forsigtig og rationel udnyttelse af naturressourcerne blandt de mål, der skal forfølges ved Fællesskabets politik på miljøområdet; elproduktion og -forbrug tegner sig for ca. 30 % af den menneskeskabte emission af carbondioxid (CO2) og ca. 35 % af forbruget af primærenergi i Fællesskabet; disse procentdele er stigende;(8) Rådets beslutning 89/364/EØF af 5. juni 1989 om Fællesskabets handlingsprogram til forbedring af elektricitetsudnyttelsen (5) har en dobbelt målsætning: Forbrugerne skal tilskyndes til at foretrække apparater og udstyr med stor eleffektivitet, og apparaternes og udstyrets effektivitet skal forbedres;(9) i sine konklusioner af 29. oktober 1990 vedtog Rådet en målsætning, der går ud på at stabilisere CO2-emissionerne i Fællesskabet på 1990-niveauet senest år 2000; for at nå dette mål er der behov for mere effektive foranstaltninger for at stabilisere CO2-emissionerne i Fællesskabet;(10) ved beslutning 91/565/EØF (6) blev der fastlagt et program, som skal støtte forbedringen af energieffektiviteten i Fællesskabet (SAVE-programmet);(11) de foranstaltninger til forbedring af energieffektiviteten, der er indbygget i de seneste køleapparatmodeller på markedet, øger ikke produktionsomkostningerne i væsentlig grad, og sådanne foranstaltninger tjener sig selv ind i form af elbesparelser i løbet af nogle få år eller endnu hurtigere; i denne beregning indgår ikke den yderligere fordel, som afskaffelse af de eksterne omkostninger i forbindelse med elproduktion udgør, f.eks. med hensyn til emissioner af CO2 og andre forurenende stoffer;(12) den energigevinst, der uden videre følger af markedets krav og forbedringen af fremstillingsprocesserne, og som anslås at andrage ca. 2 % årligt, vil bidrage til bestræbelserne på at få indført mere restriktive krav til energiforbruget;(13) direktiv 92/75/EØF (7) (rammedirektivet) og Kommissionens direktiv 94/2/EF (8) (gennemførelsesdirektivet til direktiv 92/75/EØF) om obligatorisk mærkning af apparater og anden form for angivelse af energiforbrug vil yderligere øge forbrugerens bevidsthed om husholdningskøleapparaters energieffektivitet; disse foranstaltninger vil således også tilskynde de forskellige konkurrenter til at tilbyde apparater med en større energieffektivitet end nærværende direktivs standarder; for at gøre forbrugeroplysningerne så effektive som muligt og opnå en reel forbedring af de solgte apparaters gennemsnitlige samlede effektivitet bør de dog også omfatte oplysninger om standarder;(14) dette direktiv, som tager sigte på at fjerne tekniske hindringer i forbindelse med forbedring af husholdningskøleapparaters energieffektivitet, skal følge den »nye metode«, der blev indført ved Rådets resolution af 7. maj 1985 om en ny metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standarder (9), hvori det udtrykkeligt fastsættes, at harmonisering af retsakter er begrænset til ved hjælp af direktiver at vedtage de væsentlige krav, som den vare, der bringes i handelen, skal opfylde;(15) der fastlægges effektive gennemførelsesbestemmelser for at sikre en korrekt iværksættelse af direktivet, sikre producenterne lige konkurrencevilkår og beskytte forbrugernes rettigheder;(16) Rådets afgørelse 93/465/EØF af 22. juli 1993 om modulerne for de forskellige faser i procedurerne for overensstemmelsesvurdering og regler om anbringelse og anvendelse af »CE-overensstemmelsesmærkningen« med henblik på anvendelse i direktiverne om teknisk harmonisering (10) tages i betragtning;(17) internationale standarder bør anvendes overalt, hvor det er hensigtsmæssigt af hensyn til den internationale samhandel; et køleapparats elforbrug defineres i henhold til Den Europæiske Standardiseringsorganisations standard EN 153 af juli 1995, som bygger på en international standard;(18) køleapparater til husholdningsbrug, som er i overensstemmelse med energieffektivitetskravene i dette direktiv, skal være forsynet med CE-mærkning og ledsages af de dertil knyttede oplysninger for at kunne bringes i fri omsætning;(19) dette direktiv omfatter ikke køleapparater fremstillet efter særlige specifikationer, men kun apparater til husholdningsbrug, der er tilsluttet elnettet, og som er beregnet til fødevarer; køleudstyr til erhvervsbrug er langt mere varieret og egner sig ikke til at indgå i dette direktiv -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 Dette direktiv finder anvendelse på nye køleapparater til husholdningsbrug med elnettilslutning omfattende køleskabe, frostbokse, dybfrysere og kombinationer af disse som defineret i bilag I; de benævnes i det følgende »køleapparater«. Apparater, der også kan benytte andre energikilder, f.eks. akkumulatorer, samt køleapparater til husholdningsbrug, der bygger på absorptionsprincippet, og apparater fremstillet efter særlige specifikationer er undtaget.Artikel 2 1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at køleapparater, der er omfattet af dette direktiv, kun kan bringes i handelen i Fællesskabet, hvis det pågældende apparats elforbrug er mindre end eller lig med det maksimalt tilladte elforbrug for dets kategori, beregnet efter procedurerne i bilag I.2. Fabrikanten af et køleapparat som omhandlet i dette direktiv, dennes i Fællesskabet etablerede befuldmægtigede eller den person, der er ansvarlig for markedsføringen af det pågældende apparat i Fællesskabet, skal påse, at hver enkelt markedsført apparat opfylder kravet i stk. 1.Artikel 3 1. Medlemsstaterne må ikke forbyde, begrænse eller hindre markedsføring på deres område af køleapparater, som er forsynet med CE-mærkning, der attesterer, at de er i overensstemmelse med alle bestemmelserne i dette direktiv.2. Medmindre det modsatte bevises, går medlemsstaterne ud fra, at køleapparater, der er forsynet med CE-mærkning efter artikel 5, opfylder alle bestemmelser i dette direktiv.3. a) Når køleapparaterne omfattes af andre direktiver, som vedrører andre aspekter, og som foreskriver CE-mærkning, angiver denne mærkning, at køleapparaterne også formodes at opfylde bestemmelserne i disse andre direktiver, medmindre det modsatte bevises.b) Hvis fabrikanten i henhold til et eller flere af disse direktiver i en overgangsperiode kan vælge, hvilken ordning han vil anvende, viser CE-mærkningen imidlertid kun, at køleapparaterne opfylder de direktiver, som fabrikanten anvender. I så fald skal referencerne vedrørende de anvendte direktiver, som offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende anføres på de dokumenter, vejledninger eller instruktioner, der ledsager køleapparaterne.Artikel 4 Procedurerne for overensstemmelsesvurdering og forpligtelserne i forbindelse med CE-mærkning af køleapparater er angivet i bilag II.Artikel 5 1. Apparaterne skal ved markedsføringen være forsynet med CE-mærkning. Denne består af bogstaverne »CE«. I bilag III er anført den model, der skal anvendes. CE-mærkningen skal anbringes, synligt, letlæseligt og uudsletteligt, på køleapparatet samt eventuelt på emballagen.2. Det er forbudt at anbringe mærkning på køleapparater, som kan vildlede tredjemand med hensyn til CE-mærkningens betydning og grafiske udformning. Enhver anden mærkning kan anbringes på apparaterne, deres emballage, brugsanvisningen eller andre dokumenter, forudsat at dette ikke gør CE-mærkningen mindre synlig eller letlæselig.Artikel 6 1. Hvis en medlemsstat konstaterer, at CE-mærkningen er blevet anbragt uberettiget, er fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant forpligtet til at sørge for, at produktet igen bringes til at opfylde bestemmelserne, og at overtrædelsen bringes til ophør på de betingelser, som medlemsstaten har fastsat. Hvis hverken fabrikanten eller dennes repræsentant er etableret i Fællesskabet, har den person, der er ansvarlig for markedsføringen af køleapparatet i Fællesskabet, pligt til at sørge herfor.2. Såfremt produktet fortsat ikke opfylder kravene, træffer medlemsstaten i medfør af artikel 7 alle nødvendige foranstaltninger for at begrænse eller forbyde markedsføring af det pågældende produkt eller sikre, at det trækkes tilbage fra markedet.Artikel 7 1. Enhver beslutning i henhold til dette direktiv om begrænsning af markedsføring af køleapparater skal angive de præcise årsager til beslutningen. Den meddeles omgående den berørte part, som samtidig informeres om de retsmidler, han har til rådighed efter den pågældende medlemsstats lovgivning, og om tidsfristerne for anvendelse af sådanne retsmidler.2. Medlemsstaten underretter omgående Kommissionen om en sådan foranstaltning og begrunder sin afgørelse. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.Artikel 8 Inden udløbet af en periode på fire år efter vedtagelsen af dette direktiv foretager Kommissionen en sammenlignende vurdering af de opnåede og forventede resultater. Med henblik på overgang til en anden fase i forbedringen af energieffektiviteten overvejer Kommissionen i samråd med de berørte parter, om der er behov for at udarbejde en ny række passende foranstaltninger til betydelig forbedring af energieffektiviteten for køleapparater til husholdningsbrug. Hvis der er behov for sådanne foranstaltninger, skal de og tidspunktet for deres ikrafttræden baseres på energieffektivitetsniveauer, som er både økonomisk og teknisk begrundede afhængigt af omstændighederne på det pågældende tidspunkt. Der skal endvidere tages hensyn til alle andre foranstaltninger, som måtte findes nødvendige for at forbedre husholdningskøleapparaternes effektivitet.Artikel 9 1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest et år efter vedtagelsen af dette direktiv de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme det. De underretter straks Kommissionen herom.Medlemsstaterne anvender disse love og bestemmelser fra udløbet af en frist på tre år efter direktivets vedtagelse.Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.3. Medlemsstaterne skal i en periode på tre år efter direktivets vedtagelse tillade markedsføring af køleapparater, som overholder de betingelser, der var gyldige på deres område på datoen for vedtagelsen af dette direktiv.Artikel 10 Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 11 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 3. september 1996.På Europa-Parlamentets vegneK. HÄNSCHFormandPå Rådets vegneI. YATESFormand(1) EFT nr. C 390 af 31. 12. 1994, s. 30 og EFT nr. C 49 af 20. 2. 1996, s. 10.(2) EFT nr. C 155 af 21. 6. 1995, s. 18.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 26. oktober 1995 (EFT nr. C 308 af 20. 11. 1995, s. 134), Rådets fælles holdning af 11. marts 1996 (EFT nr. C 120 af 24. 4. 1996, s. 10) og Europa-Parlamentets afgørelse af 18. juni 1996 (EFT nr. C 198 af 8. 7. 1996).(4) EFT nr. C 20 af 22. 1. 1985, s. 1.(5) EFT nr. L 157 af 9. 6. 1989, s. 32.(6) EFT nr. L 307 af 8. 11. 1991, s. 34.(7) EFT nr. L 297 af 13. 10. 1992, s. 16.(8) EFT nr. L 45 af 17. 2. 1994, s. 1.(9) EFT nr. C 136 af 4. 6. 1985, s. 1.(10) EFT nr. L 220 af 30. 8. 1993, s. 23.BILAG I METODE TIL BEREGNING AF DET MAKSIMALT TILLADTE ELFORBRUG FOR KØLEAPPARATER OG PROCEDURE TIL VERIFICERING AF OVERENSSTEMMELSEN Et køleapparats elforbrug (som kan udtrykkes som kWh pr. 24 timer) afhænger af, hvilken kategori apparat det tilhører (f.eks. køleskab med én stjerne, kummefryser osv.), dets rumfang, konstruktionens energieffektivitet (isoleringslagets tykkelse, kompressoreffektivitet osv.) og forskellen mellem temperaturen omkring og inden i apparatet. Når der fastsættes energieffektivitetsstandarder, må der derfor tages hensyn til de væsentlige konstruktionsbestemte faktorer, som påvirker energiforbruget (dvs. apparatets kategori og rumfang). Derfor defineres det maksimalt tilladte elforbrug for køleapparater ved hjælp af en lineær ligning, som er en funktion af apparatets rumfang med en forskellig ligning for hver enkelt kategori.For at kunne beregne det maksimalt tilladte elforbrug for et givet apparat må man derfor først se, hvilken kategori typen falder ind under på følgende liste:>TABELPOSITION>Da køleapparater har forskellige rum med forskellige temperaturer (hvilket i betydelig grad påvirker elforbruget), defineres det maksimalt tilladte elforbrug som en funktion af det korrigerede rumfang, som er en vægtet sum af de forskellige rums rumfang.I dette direktiv beregnes et køleapparats korrigerede rumfang (Vadj) som følger:Vadj = Ó Vc × Wc × Fc × CcWc = >NUM>(25 - Tc) / >DEN>20hvor Tc er den nominelle temperatur for hvert rum (i °C),og Vc er nettorumfanget for en given type rum i apparatet, og Fc er en faktor = 1,2 for frostfri rum og = 1 for andre rum.Cc = 1 for køleapparater tilhørende klimaklasserne normal (N) og subnormal (SN)Cc = Xc for køleapparater tilhørende subtropisk klimaklasse (ST)Cc = Yc for køleapparater tilhørende tropisk klimaklasse (T)Vægtningskoefficienterne Xc og Yc for de forskellige rumtyper er følgende:>TABELPOSITION>Det korrigerede rumfang og nettorumfanget er angivet i liter.Det maksimalt tilladte elforbrug (Emax, i kWh pr. 24 timer udregnet med to decimaler) for en apparattype med korrigeret rumfang Vadj for hver enkelt apparatkategori beregnes ved hjælp af følgende formler:>TABELPOSITION>For køleskabe med fryseskab med mere end to døre eller andre apparater, der ikke er beskrevet ovenfor, afgøres det maksimalt tilladte elforbrug (Emax) af temperaturen og antallet af stjerner for det rum, hvor temperaturen er lavest, som følger:>TABELPOSITION>Afprøvningsprocedurer med henblik på at konstatere om et apparat er i overensstemmelse med elforbrugskravene i dette direktiv Hvis elforbruget for et køleapparat, der skal afprøves, er mindre end eller svarer til Emax-værdien (det maksimalt tilladte elforbrug for den pågældende kategori, jf. definitionen ovenfor) plus 15 %, godkendes apparattypen som værende i overensstemmelse med elforbrugskravene i dette direktiv. Hvis apparatets elforbrug er større end Emax-værdien plus 15 %, måles elforbruget for yderligere tre apparater. Hvis gennemsnittet af disse tre apparaters elforbrug er mindre end eller svarer til Emax-værdien plus 10 %, godkendes typen som værende i overensstemmelse med elforbrugskravene i dette direktiv. Hvis gennemsnittet overstiger Emax-værdien plus 10 %, erklæres apparatet for ikke at være i overensstemmelse med kravene.Definitioner Termerne i dette bilag er defineret i henhold til Den Europæiske Standardiseringsorganisations europæiske standard EN 153 af juli 1995.BILAG II PROCEDURER FOR OVERENSSTEMMELSESVURDERING (MODUL A) 1. Dette modul beskriver den procedure, hvorved fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant, der opfylder forpligtelserne i punkt 2, garanterer og erklærer, at køleapparatet opfylder direktivets krav. Fabrikanten anbringer CE-mærkningen på hvert enkelt produceret køleapparat og udsteder en skriftlig overensstemmelseserklæring.2. Fabrikanten udarbejder den tekniske dokumentation, der er beskrevet i punkt 3, og fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant stiller den til rådighed for de nationale myndigheder med henblik på inspektion i mindst tre år fra den dato, hvor fremstillingen af køleapparatet er ophørt.Er hverken fabrikanten eller dennes repræsentant etableret i Fællesskabet, påhviler pligten til at fremlægge den tekniske dokumentation den person, som er ansvarlig for markedsføringen af køleapparatet i Fællesskabet.3. Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at vurdere køleapparatets overensstemmelse med direktivets krav. Dokumentationen skal i det omfang, det er nødvendigt for vurderingen, dække apparatets konstruktion, fremstilling og funktion og omfatte:i) fabrikantens navn og adresseii) en generel beskrivelse af modellen, der gør det muligt klart at skelne den fra andre modelleriii) oplysninger, herunder relevante tegninger, om de væsentlige træk ved modellens konstruktion, navnlig forhold, som har en mærkbar betydning for elforbruget, som f.eks. dimensioner, rumfang, kompressorens specifikationer, særlige træk osv.iv) eventuel brugsanvisningv) resultatet af elforbrugsmålinger i henhold til punkt 5vi) enkeltheder om disse målingers overensstemmelse med kravene til energiforbrug i henhold til bilag I.4. Teknisk dokumentation, der er udarbejdet i medfør af andre fællesskabsretsakter, kan anvendes i det omfang, den opfylder kravene i dette bilag.5. Fabrikanterne af køleapparater har ansvaret for at fastlægge elforbruget for hvert enkelt køleapparat, der er omfattet af direktivet, i henhold til de procedurer, der er specificeret i europæisk standard EN 153, samt for at fastslå apparatets overensstemmelse med kravene i artikel 2.6. Fabrikanten eller dennes repræsentant opbevarer sammen med den tekniske dokumentation en kopi af overensstemmelseserklæringen.7. Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger, for at fremstillingsprocessen sikrer, at de fremstillede køleapparater er i overensstemmelse med den tekniske dokumentation, der er omhandlet i punkt 2, og med de relevante krav i direktivet.BILAG III CE-OVERENSSTEMMELSESMÆRKNING CE-overensstemmelsesmærkningen består af bogstaverne »CE« som vist nedenfor:>REFERENCE TIL EN FILM>Hvis mærkningen formindskes eller forstørres, skal modellens størrelsesforhold, som anført ovenfor, overholdes.CE-mærkets enkelte dele skal så vidt muligt være af samme højde, som ikke må være under 5 mm.


Avis juridique important

|

31970L0457

Rådets direktiv 70/457/EØF af 29. september 1970 om den fælles sortsliste over landbrugsplantearter  /* KODIFICERET UDGAVE CF 374Y0608(06) */

EF-Tidende nr. L 225 af 12/10/1970 s. 0001 - 0006 den danske specialudgave: serie III kapitel 1966-1972 s. 0031  den engelske specialudgave: serie III kapitel 1966-1972 s. 0036  den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 6 s. 0003  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 4 s. 0048  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 4 s. 0048  den finske specialudgave: kapitel 3 bind 3 s. 0089  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 3 s. 0089

++++  RAADETS DIREKTIV  af 29 . september 1970  om den faelles sortsliste over landbrugsplantearter   ( 70/457/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artiklerne 43 og 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg , og  ud fra foelgende betragtninger :  Produktionen af landbrugsfroe og -planter er af stor betydning for landbruget i Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ;  af denne grund har Raadet allerede vedtaget direktiver om henholdsvis handel med bederoefroe ( 2 ) , med froe af foderplanter ( 3 ) , med saasaed ( 4 ) , med laeggekartofler ( 5 ) , og med froe af olie - og spindplanter ( 6 ) ;  disse direktiver goer det muligt for medlemsstaterne midlertidigt at begraense handel med froe og planter af de paagaeldende plantesorter til froe og planter af de sorter , der er opfoert paa en national liste , og som har en dyrknings - og brugsvaerdi for deres territorium ; disse direktiver fastsaetter imidlertid ogsaa , at denne begraensning kun kan tillades , saa laenge der ikke er udarbejdet en faelles sortsliste over landbrugsplantearter ;  en faelles sortsliste kan for oejeblikket kun udarbejdes paa grundlag af nationale lister ;  alle medlemstaterne boer derfor udarbejde en eller flere nationale lister over de sorter/stammer , som paa deres territorium tillades til godkendelse og handel ;  udarbejdelse af disse lister skal ske efter ensartede regler , saaledes at de godkendte sorter er selvstaendige , stabile , tilstraekkeligt homogene og har en tilfredsstillende dyrknings - og brugsvaerdi ;  gennemfoerelsen af afproevninger med henblik paa godkendelse af en sort/stamme kraever , at der fastlaegges et stort antal ensartede kriterier og minimumskrav ;  desuden maa bestemmelserne vedroerende en godkendelses varighed , grundene til dens tilbagekaldelse og gennemfoerelsen af systematisk vedligeholdelsesavl goeres ensartede , og der boer traeffes bestemmelse om , at medlemsstaterne underretter hinanden om godkendelse og inddragelse af sorter/stammer ;  alle froe og alle planter af de sorter/stammer , der fra 1 . juli 1967 tillades i mindst én medlemsstat i overensstemmelse med principperne i dette direktiv , maa efter en vis frist ikke inden for Faellesskabet underkastes nogen form for restriktioner med hensyn til sorten/stammen ; disse sorter/stammer skal opfoeres i den faelles sortsliste ;  der boer dog gives medlemsstaterne adgang til ved en saerlig fremgangsmaade at fremsaette eventuelle indvendinger mod en sort/stamme og mod optagelsen heraf i den faelles sortsliste samt til af plantesundhedsmaessige grunde at fremsaette indvendinger mod en i ovennaevnte liste optaget sort/stamme ;  der boer inden den 1 . juli 1967 vedtages saerlige regler for de sorter/stammer , der er godkendt i en medlemsstat i overensstemmelse med dette direktivs principper ; det synes berettiget at lade deres optagelse i sortslisten afhaenge af deres betydning for froeproduktionen ;  Kommissionen boer sikre , at de sorter/stammer , der optages i den faelles sortsliste over landbrugsplantearter , offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende ;  der boer fastsaettes bestemmelser , som tillaegger sort/stammeundersoegelser og -kontrolforanstaltninger , der er udfoert i tredjelande samme gyldighed ;  endvidere boer faellesskabsreglerne ikke anvendes paa sorter/stammer , hvis froe eller planter bevisligt er bestemt til udfoersel til tredjelande ;  det boer overlades til Kommissionen at traeffe visse gennemfoerelsesforanstaltninger ; for at lette ivaerksaettelsen af de paataenkte foranstaltninger boer der fastlaegges en fremgangsmaade , hvorved der oprettes et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for rammerne af Den staaende Komité for froe - og plantemateriale , henhoerende under landbrug , havebrug og skovbrug , oprettet ved Raadets afgoerelse af 14 . juni 1966 ( 7 ) -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  1 . Dette direktiv omhandler optagelsen af de forskellige sorter/stammer af bederoer , foderplanter , korn , kartofler samt olie - og spindplanter i en faelles sortsliste over landbrugsplantearter , hvis froe eller planter kan forhandles i henhold til bestemmelserne i Raadets direktiver af 14 . juni 1966 om handel med bederoefroe , med froe af foderplanter , med saasaed , med laeggekartofler og i Raadets direktiv af 30 . juni 1969 om handel med froe af olie - og spindplanter .  2 . Den faelles sortsliste udarbejdes paa grundlag af medlemsstaternes nationale lister .  Artikel 2  I dette direktiv forstaas ved " officielle foranstaltninger " de foranstaltninger , der traeffes :  a ) af en stats myndigheder , eller  b ) paa en stats ansvar af offentlig - eller privatretlige juridiske personer , eller  c ) naar det drejer sig om hjaelpeforanstaltninger ligeledes under en stats kontrol , af autoriserede fysiske personer ,  paa den betingelse , at de under litra b ) og c ) naevnte personer ikke har en personlig oekonomisk interesse i resultatet af disse foranstaltninger .  Artikel 3  1 . Hver medlemsstat udarbejder en eller flere lister over de sorter/stammer , som med officiel tilladelse kan godkendes og afsaettes paa dens territorium . Enhver har adgang til at benytte listerne .  2 . Medlemsstaterne kan bestemme , at en sorts/stammes optagelse paa den faelles liste eller paa en anden medlemsstats liste er ligestillet med optagelsen paa deres egen liste . I dette tilfaelde fritages medlemsstaten for de i artiklerne 7 , 9 , stk . 3 , og 10 , stk . 2 til 5 , fastsatte forpligtelser .  3 . Medlemsstaterne traeffer alle noedvendige foranstaltninger for , at de officielle godkendelser af sorter/stammer , som er udstedt foer den 1 . juli 1970 i overensstemmelse med andre principper end dem , som er fastsat i dette direktiv , udloeber senest den 30 . juni 1980 , saafremt de paagaeldende sorter/stammer paa dette tidspunkt ikke er blevet godkendt i overensstemmelse med principperne i dette direktiv .  Artikel 4  1 . Medlemsstaterne drager omsorg for , at en sort/stamme kun optages , saafremt den er selvstaendig , stabil og tilstraekkeligt homogen . Sorten/stammen skal have en tilfredsstillende dyrknings - og brugsvaerdi .  2 . En undersoegelse af dyrknings - og brugsvaerdien er ikke noedvendig :  a ) for godkendelsen af graessorter/-stammer , hvis froeavleren erklaerer , at froeene af hans sort/stamme ikke skal benyttes som foderplanter ,  b ) for godkendelse af sorter/stammer , hvis froe skal afsaettes i en anden medlemsstat , der har godkendt dem under hensyn til deres dyrknings - og brugsvaerdi .  Artikel 5  1 . En sort/stamme er selvstaendig , saafremt den paa det tidspunkt , hvor der ansoeges om optagelse , ved et eller flere vigtige morfologiske eller fysiologiske kendetegn tydeligt adskiller sig fra enhver anden sort/stamme , der er godkendt eller soeges godkendt i den paagaeldende medlemsstat eller er opfoert paa den faelles sortsliste .  2 . En sort/stamme er stabil , saafremt den efter gentagne formeringer , eller , naar froeavleren har fastlagt en saerlig formeringscyklus , ved afslutningen af hver cyklus stadig er i overensstemmelse med definitionen af dens vaesentlige kendetegn .  3 . En sort/stamme er tilstraekkeligt homogen , saafremt de planter , som den er sammensat af - bortset fra sjaeldne afvigelser - under hensyn til saeregenheder ved planternes formeringssystem , ligner hinanden eller arvebiologisk er identiske med hensyn til samtlige kendetegn , som herved kommer i betragtning .  4 . En sort/stamme har en tilfredsstillende dyrknings - eller brugsvaerdi , hvis den i forhold til de andre sorter/stammer , der er optaget i den paagaeldende medlemsstats liste , paa grund af sine egenskaber som helhed i udpraeget grad forbedrer enten dyrkningen eller muligheden for at udnytte afgroeden og de deraf afledte produkter i en bestemt egn . Visse kendetegns underlegenhed kan opvejes ved andre gunstige kendetegn .  Artikel 6  Medlemsstaterne drager omsorg for , at sorter/stammer , som hidroerer fra andre medlemsstater , saerligt for saa vidt angaar godkendelsesfremgangsmaaden underkastes de samme betingelser , som gaelder for nationale sorter/stammer .  Artikel 7  1 . Medlemsstaterne foreskriver , at godkendelse af sorterne/stammerne sker paa grundlag af resultater af officiel afproevning , der isaer udfoeres i marken , og som omfatter et tilstraekkeligt stort antal kendetegn til at muliggoere en beskrivelse af sorten/stammen . De metoder , der anvendes til konstatering af kendetegnene , skal vaere noejagtige og paalidelige .  2 . I overensstemmelse med den i artikel 23 fastsatte fremgangsmaade fastlaegges , under hensyn til videnskaben og teknikkens nuvaerende stade :  a ) de kendetegn , som afproevningen af de forskellige arter mindst skal omfatte ,  b ) mindstekravene til gennemfoerelse af afproevningen .  3 . Naar afproevning af genealogiske bestanddele er noedvendig til studiet af hybrider og syntetiske sorter/stammer , drager medlemsstaterne omsorg for , at resultaterne af denne afproevning og beskrivelsen af de genealogiske bestanddele holdes fortrolige , saafremt froeavleren anmoder herom .  Artikel 8  Medlemsstaterne foreskriver , at ansoegeren ved indgivelse af ansoegning om godkendelse af en sort/stamme , skal oplyse , om der allerede har vaeret indgivet ansoegning for denne sort/stamme til en anden medlemsstat , og i saa fald til hvilken medlemsstat og udfaldet af denne ansoegning .  Artikel 9  1 . Medlemsstaterne drager omsorg for den officielle offentliggoerelse af listen over de paa deres territorier godkendte sorter/stammer sammen med navnet paa den eller de , der i deres land er ansvarlige for den systematiske vedligeholdelsesavl . Naar flere personer er ansvarlige for den systematiske vedligeholdelsesavl af en sort/stamme , er offentliggoerelsen af deres navne ikke uomgaengeligt noedvendig . Saafremt disse ikke offentliggoeres , skal listen angive den myndighed , hos hvem listen over dem , der er ansvarlige for den systematiske vedligeholdelsesavl , beror .  2 . Ved godkendelse af en sort/stamme drager medlemsstaterne omsorg for , at denne sort/stamme saa vidt muligt baerer den samme betegnelse i alle medlemsstater .  Hvis det er bekendt , at froe eller planter af en sort/stamme er bragt i handelen i et andet land under en anden betegnelse , anfoeres denne betegnelse ogsaa paa listen .  3 . Medlemsstaterne udfaerdiger for hver godkendt sort/stamme akter , som indeholder en beskrivelse af sorten/stammen samt et klart resumé af alle de forhold , hvorpaa godkendelsen beror . Beskrivelsen af sorterne/stammerne vedroerer de planter , der hidroerer direkte fra froe og planter af kategorien " brugsfroe - og planter " .  Artikel 10  1 . Listen over sorterne/stammerne samt de forskellige aendringer heri meddeles omgaaende de oevrige medlemsstater og Kommissionen .  2 . For hver ny godkendt sort/stamme giver medlemsstaterne de andre medlemsstater og Kommissionen en kortfattet beskrivelse af de med henblik paa dens anvendelse vigtigste karakteregenskaber .  3 . Hver medlemsstat holder de i artikel 9 , stk . 3 , naevnte akter vedroerende godkendte eller ikke laengere godkendte sorter/stammer til raadighed for de andre medlemsstater og Kommissionen . De gensidige oplysninger vedroerende disse akter holdes fortrolige .  4 . Medlemsstaterne drager omsorg for , at godkendelsesakterne udelukkende stilles til personlig raadighed for personer , der godtgoer en berettiget interesse heri . Disse bestemmelser finder ikke anvendelse , naar oplysningerne i henhold til artikel 7 , stk . 3 , skal holdes fortrolige .  5 . Naar godkendelsen af en sort/stamme naegtes eller tilbagekaldes stilles resultaterne af afproevningen til raadighed for de personer , der beroeres af den trufne afgoerelse .  Artikel 11  1 . Medlemsstaterne foreskriver , at godkendte sorter/stammer skal bevares ved systematisk vedligeholdelsesavl .  2 . Den systematiske vedligeholdelsesavl skal altid kunne kontrolleres paa grundlag af de optegnelser , som den eller de ansvarlige for sorten/stammen har gjort . Disse optegnelser skal ligeledes omfatte avlen af alle de generationer , der gaar forud for stamfroeet eller -planten .  3 . Proever kan udbedes hos den for sorten/stammen ansvarlige . Om fornoedent kan de udtages af myndighederne .  4 . Naar den systematiske vedligeholdelsesavl gennemfoeres i en anden medlemsstat end den , hvor sorten/stammen er blevet godkendt , yder de paagaeldende medlemsstater hinanden administrativ bistand for saa vidt angaar kontrollen .  Artikel 12  1 . Godkendelsen gaelder indtil slutningen af det tiende kalenderaar efter godkendelsen .  2 . Godkendelsen af en sort/stamme kan fornys for bestemte tidsrum , saafremt betydningen af at fastholde dyrkning af den berettiger hertil , og saafremt betingelserne for saa vidt angaar selvstaendighed , homogenitet og stabilitet stadig er opfyldt . Ansoegning om fornyelse skal indgives senest to aar , foer godkendelsen udloeber .  3 . En godkendelses varighed kan forlaenges midlertidigt , indtil beslutningen vedroerende ansoegningen om forlaengelse er truffet .  Artikel 13  1 . Medlemsstaterne drager omsorg for , at godkendelsen af en sort/stamme tilbagekaldes :  a ) saafremt det ved afproevning bevises , at en sort/stamme ikke laengere er selvstaendig , stabil eller tilstraekkelig homogen ,  b ) saafremt den eller de ansvarlige for sorten/stammen anmoder herom , medmindre en systematisk vedligeholdelsesavl stadig er sikret .  2 . Medlemsstaterne kan tilbageholde godkendelsen af en sort/stamme :  a ) saafremt administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser til gennemfoerelse af dette direktiv ikke overholdes ,  b ) saafremt der ved ansoegningen om godkendelse eller ved afproevningen er blevet givet urigtige eller svigagtige oplysninger om forhold , der er afgoerende for godkendelsen .  Artikel 14  1 . Medlemsstaterne drager omsorg for , at en sort/stamme slettes af deres liste , hvis godkendelsen af denne sort/stamme tilbagekaldes , eller hvis godkendelsens gyldighedsperiode er udloebet .  2 . Medlemsstaterne kan for saa vidt angaar deres territorium indroemme en frist til afsaetning af froe eller planter paa hoejst tre aar efter udloebet af godkendelsen .  Artikel 15  1 . Medlemsstaterne drager omsorg for , at froe og planter af sorter/stammer , der er godkendt i overensstemmelse med dette direktiv i mindst én medlemsstat fra den 1 . juli 1972 , ikke efter den 31 . december det andet aar efter godkendelsen af sorten/stammen underkastes nogen form for handelsrestriktioner med hensyn til sorten/stammen .  2 . Uanset de i stk . 1 fastsatte bestemmelser kan en medlemsstat paa anmodning bemyndige til , inden udloebet af ovennaevnte frist og i overensstemmelse med den i artikel 23 fastsatte fremgangsmaade , helt eller delvist at forbyde handel med froe og planter af den paagaeldende sort/stamme paa hele sit territorium .  3 . Den i stk . 2 hjemlede bemyndigelse kan kun gives i foelgende tilfaelde :  a ) hvis sorten/stammen ikke er selvstaendig , stabil eller tilstraekkelig homogen , eller  b ) hvis det bevises , at dyrkningen af denne sort/stamme plantesundhedsmaessigt vil kunne skade dyrkningen af andre sorter/stammer eller arter , eller  c ) hvis det paa grundlag af officielle afproevninger i marken , udfoert i den ansoegende medlemsstat med hjemmel i en analog anvendelse af bestemmelserne i artikel 5 , stk . 4 , er konstateret , at sorten/stammen intetsteds paa dens territorium svarer til de resultater , der opnaas for en anden tilsvarende sort/stamme , der er tilladt paa vedkommende medlemsstats territorium .  4 . Hvis en medlemsstat for en sort/stammes vedkommende ikke har til hensigt at indgive en ansoegning i overensstemmelse med den i stk . 2 fastsatte fremgangsmaade , underretter den Kommissionen herom eller afgiver en erklaering herom i Den staaende Komité for froe og planter .  5 . Naar alle medlemsstaterne har afgivet den i stk . 4 naevnte meddelelse eller erklaering , finder den i stk . 1 fastsatte frist ikke laengere anvendelse og artikel 18 traeder i kraft .  6 . Hvis en sort/stamme paa tidspunktet for dens godkendelse i en medlemsstat ligeledes undersoeges i en anden medlemsstat med henblik paa godkendelse , forkortes den i stk . 1 fastsatte frist for sidstnaevnte stats vedkommende med varigheden af omtalte undersoegelser .  7 . Den i stk . 1 fastsatte frist kan , foer den udloeber , forlaenges i overensstemmelse med den i artikel 23 fastsatte fremgangsmaade , saafremt en vaesentlig grund berettiger hertil .  Artikel 16  Artikel 15 finder ligeledes anvendelse over for de sorter/stammer , der er godkendt paa nationalt plan inden den 1 . juli 1972 og i overensstemmelse med principper , der svarer til dem , der er fastsat i dette direktiv , i foelgende tilfaelde :  a ) hvis godkendelsen er udstedt efter den 30 . juni 1967 , eller  b ) hvis godkendelsen er udstedt af mindst to medlemsstater inden den i litra a ) naevnte dato , eller  c ) hvis godkendelsen er udstedt i en medlemsstat inden den i litra a ) naevnte dato paa betingelse af , at formeringsomraaderne for de sorter/stammer , der fremvises til markinspektion med henblik paa godkendelse , efter den i litra a ) naevnte dato og i loebet af tre vaekstperioder hver gang har udgjort mindst 3 % af det samlede formeringsomraade for sorten/stammen .  Artikel 17  Den i artikel 15 , stk . 1 fastsatte frist loeber fra den 1 . juli 1972 for de i artikel 16 , litra a ) og b ) naevnte tilfaelde , og fra den dato , hvor medlemsstaten meddeler Kommissionen at betingelsen er opfyldt , for det i artikel 16 , litra c ) naevnte tilfaelde .  Artikel 18  I overensstemmelse med de af medlemsstaterne givne oplysninger , og efterhaanden som disse fremkommer til Kommissionen , soerger denne for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende under betegnelsen " Faelles sortsliste for landbrugsplantearter " af alle sorter/stammer , hvis froe og planter i henhold til artiklerne 15 og 16 ikke er underkastet handelsrestriktioner med hensyn til sorten/stammen samt af de i artikel 9 , stk . 1 , fastsatte angivelser angaaende den eller de ansvarlige for den systematiske vedligeholdelsesavl . Offentliggoerelsen angiver de medlemsstater , der har faaet en bemyndigelse i henhold til artikel 15 , stk . 2 , eller artikel 19 .  Artikel 19  Saafremt det konstateres , at dyrkningen i en medlemsstat af en sort/stamme , der er opfoert paa den faelles sortsliste , plantesundhedsmaessigt vil kunne skade dyrkningen af andre sorter/stammer eller arter , kan denne medlemsstat paa anmodning blive bemyndiget til , i overensstemmelse med den i artikel 23 fastsatte fremgangsmaade , helt eller delvist at forbyde handel med froe eller planter af denne sort/stamme paa hele sit territorium . I tilfaelde af overhaengende fare for udbredelse af skadelige organismer , kan dette forbud udstedes af den paagaeldende medlemsstat allerede fra indgivelsen af anmodningen og til det tidspunkt , hvor den endelige afgoerelse traeffes i overensstemmelse med den i artikel 23 fastsatte fremgangsmaade .  Artikel 20  Naar en sort/stamme ikke laengere godkendes i en medlemsstat , der oprindelig har godkendt denne sort/stamme , kan en eller flere andre medlemsstater opretholde godkendelsen af denne sort/stamme , saafremt betingelserne for godkendelsen stadig er tilstede dér , og saafremt en systematisk vedligeholdelsesavl fortsat sikres .  Artikel 21  1 . Paa forslag fra Kommissionen fastslaar Raadet med kvalificeret flertal :  a ) om officielle afproevninger , der foretages af sorter/stammer i et tredjeland , frembyder samme garanti som de i medlemsstaterne i henhold til artikel 7 foranstaltede afproevninger ;  b ) om kontrolforanstaltninger vedroerende systematisk vedligeholdelsesavl , der foretages i et tredjeland , frembyder samme garanti som de af medlemsstaterne gennemfoerte kontrolforanstaltninger ;  2 . Indtil Raadet har afgivet udtalelse i overensstemmelse med bestemmelserne i stk . 1 , kan medlemsstaterne selv foretage de i naevnte stykke omhandlede konstateringer . Adgangen hertil ophoerer 30 . juni 1977 .  Artikel 22  Dette direktiv finder ikke anvendelse paa sorter/stammer , hvis froe og planter bevisligt er bestemt til udfoersel til tredjelande .  Artikel 23  1 . Naar der henvises til den fremgangsmaade , der er fastsat i denne artikel , indbringer formanden sagen for Den staaende Komité for froe - og plantemateriale henhoerende under landbrug , havebrug og skovbrug , i det foelgende benaevnt " Komiteen " , enten paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstats repraesentant .  2 . I denne Komité tildeles der medlemsstaternes stemmer vaegt i henhold til traktatens artikel 148 , stk . 2 . Formanden deltager ikke i afstemningen .  3 . Kommissionens repraesentant forelaegger et udkast til de foranstaltninger , der skal traeffes . Komiteen afgiver en udtalelse om disse foranstaltninger inden for en frist , som formanden fastsaetter under hensyn til hvor meget de forelagte spoergsmaal haster . Udtalelsen vedtages med et flertal paa tolv stemmer .  4 . Kommissionen vedtager foranstaltninger , som straks kan finde anvendelse . Saafremt disse foranstaltninger imidlertid ikke er i overensstemmelse med Komiteens udtalelse , underretter Kommissionen omgaaende Raadet om disse . I saa fald kan Kommissionen udsaette anvendelsen af de af den trufne foranstaltninger hoejst en maaned fra denne underretning .  Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe en anden afgoerelse inden en maaned .  Artikel 24  Med forbehold af bestemmelserne i artiklerne 15 , 16 og 19 beroerer dette direktiv ikke den nationale lovgivning , der begrundes ud fra hensynet til beskyttelse af menneskers og dyrs sundhed og liv eller til bevarelse af planter eller beskyttelse af den industrielle eller kommercielle ejendomsret .  Artikel 25  Medlemsstaterne saetter senest den 1 . juli 1972 de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv . De underretter omgaaende Kommissionen herom .  Artikel 26  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 29 . september 1970 .  Paa Raadets vegne  J . ERTL  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 108 af 19 . 10 . 1968 , s . 30 .  ( 2 ) EFT nr . 125 af 11 . 7 . 1966 , s . 2290/66 .  ( 3 ) EFT nr . 125 af 11 . 7 . 1966 , s . 2298/66 .  ( 4 ) EFT nr . 125 af 11 . 7 . 1966 , s . 2309/66 .  ( 5 ) EFT nr . 125 af 11 . 7 . 1966 , s . 2320/66 .  ( 6 ) EFT nr . L 169 af 10 . 7 . 1969 , s . 3 .  ( 7 ) EFT nr . 125 af 11 . 7 . 1966 , s . 2289/66 .