Avis juridique important

|

31974L0203

Kommissionens femte direktiv 74/203/EØF af 25. marts 1974 om fastsættelse af fællesskabsanalysemetoder til den officielle kontrol af foderstoffer

EF-Tidende nr. L 108 af 22/04/1974 s. 0007 - 0024 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 5 s. 0210  den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 10 s. 0168  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 5 s. 0210  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 7 s. 0191  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 7 s. 0191

++++  KOMMISSIONENS FEMTE DIREKTIV  af 25 . marts 1974  om fastsaettelse af faellesskabsanalysemetoder til den officielle kontrol af foderstoffer   ( 74/203/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets direktiv af 20 . juli 1970 om indfoerelse af faellesskabsproeveudtagningsmaader og -analysemetoder for saa vidt angaar den officielle kontrol med foderstoffer ( 1 ) , senest aendret ved akten ( 2 ) , der er knyttet til traktaten vedroerende nye medlemsstaters tiltraedelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Det europaeiske Atomenergifaellesskab ( 3 ) , undertegnet i Bruxelles den 22 . januar 1972 , saerlig artikel 2 , og  ud fra foelgende betragtninger :  Ovennaevnte direktiv bestemmer , at den officielle kontrol med foderstoffer til konstatering af , om de betingelser , der er fastsat paa grundlag af administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om foderstoffernes beskaffenhed og sammensaetning , er opfyldt , skal foretages efter faellesskabsproeveudtagningsmaader og -analysemetoder ;  Kommissionens direktiver nr . 71/250/EOEF af 15 . juni 1971 ( 4 ) , nr . 71/393/EOEF af 18 . november 1971 ( 5 ) , nr . 72/199/EOEF af 27 . april 1972 ( 6 ) og nr . 73/46/EOEF af 5 . december 1972 ( 7 ) har allerede fastlagt en raekke faellesskabsanalysemetoder ; i betragtning af den hastighed , hvormed arbejdet siden da er skredet frem , er det hensigtmaessigt at fastlaegge en femte raekke metoder ;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den staaende Foderstofkomité -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Medlemsstaterne foreskriver , at analyserne i forbindelse med den officielle kontrol af foderstoffer for saa vidt angaar deres indhold af stivelse og af hoejmolekylaere spaltningsprodukter af stivelse i foderstoffer , som indeholder roesnitter , roeaffald , toerrede roeblade eller roetoppe , kartoffelaffald , toergaer , inulinholdige produkter eller fedtegrever , skal foretages efter den metode , der er beskrevet i dette direktivs bilag I .  De almindelige bestemmelser i foerste del ( indledning ) af bilaget til Kommissionens foerste direktiv nr . 71/250/EOEF af 15 . juni 1971 , finder anvendelse paa den metode , der er beskrevet i dette direktivs bilag I .  Artikel 2  Medlemsstaterne foreskriver , at analyserne i forbindelse med den officielle kontrol af foderstoffer for saa vidt angaar deres indhold af amprolium , ethopabat , dinitolmid ( DOT ) , nicarbazin og menadion ( K3 - vitamin ) skal foretages efter de metoder , der er beskrevet i dette direktivs bilag II .  De almindelige bestemmelser i foerste del ( indledning ) af bilaget til Kommissionens foerste direktiv nr . 71/250/EOEF af 15 . juni 1971 , finder med undtagelse af den del , der vedroerer tilberedelsen af analyseproeven , anvendelse paa de metoder , der er beskrevet i dette direktivs bilag II .  Artikel 3  Medlemsstaterne saetter de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for senest den 1 . november 1974 at efterkomme bestemmelserne i dette direktiv . De underretter omgaaende Kommissionen herom .  Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 25 . marts 1974 .  Paa Kommissionens vegne  François-Xavier ORTOLI  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 170 af 3 . 8 . 1970 , s . 2 .  ( 2 ) EFT nr . L 73 af 27 . 3 . 1972 , s . 14 .  ( 3 ) EFT nr . L 73 af 27 . 3 . 1972 , s . 5 .  ( 4 ) EFT nr . L 155 af 12 . 7 . 1971 , s . 13 .  ( 5 ) EFT nr . L 279 af 20 . 12 . 1971 , s . 7 .  ( 6 ) EFT nr . L 123 af 29 . 5 . 1972 , s . 6 .  ( 7 ) EFT nr . L 83 af 30 . 3 . 1973 , s . 21 .  BILAG I  BESTEMMELSE AF STIVELSE   ( Efter pankreatin-metoden )  1 . Formaal og anvendelsesomraade  Metoden goer det muligt at bestemme indholdet af stivelse og af hoejmolekylaere spaltningsprodukter af stivelse i foderstoffer , som indeholder roesnitter , roeaffald , toerrede roeblade eller roetoppe , kartoffelaffald , toergaer , inulinholdige produkter  ( f.eks . snitter og mel af jordskokker ) eller fedtegrever . Bestemmelsen foretages kun , hvor en mikroskopisk undersoegelse viser et ikke ubetydeligt indhold af stivelse i proeven .  2 . Princip  De i proeven forekommende sukkerarter fjernes ved ekstraktion med ethanol , hvorefter stivelsen i remanensen reduceres til sukker ved hjaelp af pankreatin . De opstaaede sukkerarter hydrolyseres med saltsyre , og den dannede glucosemaengde bestemmes efter Luff-Schoorl-metoden . Denne glucosemaengde giver med multiplikation med en konstant faktor proevens indhold af stivelse .  3 . Reagenser  3.1 . 90 % ( rf . ) ethanol , neutral over for fenolfthalein  3.2 . N-amylalkohol p.a .  3.3 . Toluen p.a .  3.4 . Bufferoploesning : 9,078 g kaliumdihydrogenphosphat KH2PO4 og 11,876 g dinatriumhydrogenphosphat Na2HPO4 , 2H2O oploeses i vand . Der fyldes op med vand til 1 liter  3.5 . 0,2 n natriumchloridoploesning  3.6 . Carrez I oploesning : 21,9 g zinkacetat Zn(CH3COO)2 , 2H2O og 3 g iseddikesyre oploeses i vand , og der fyldes op med vand til 100 ml  3.7 . Carrez II oploesning : 10,6 g kaliumferrocyanid K4 ( Fe ( CN6 ) ) , 3H2O oploeses i vand , og der fyldes op med vand til 100 ml  3.8 . 1 n saltsyre  3.9 . Saltsyre p.a . , ca . 8 n , mf . = 1,125  3.10 . Natriumhydroxydoploesning p.a . , ca . 10 n , mf . = 1,33  3.11 . Indikator : 0,1 % ( vaegt ) methylorangeoploesning  3.12 . Pankreatin i pulverform , svarende til forskrifterne under punkt 8 . Opbevares , beskyttet imod lys og fugtighed , i tilproppet flaske  3.13 . Luff-Schoorl-reagens : Under forsigtig omrystning saettes citronsyreoploesningen ( 3.13.2 ) til natriumcarbonatoploesningen ( 3.13.3 ) .  Derefter tilsaettes kobbersulfatoploesningen  ( 3.13.1 ) , og der fyldes op med vand til 1 liter . Blandingen henstaar natten over og filtreres . Normaliteten af det saaledes opnaaede reagens kontrolleres ( 0,1 n Cu ; 2 n Na2 CO3 ) . Oploesningens pH skal vaere ca . 9,4  3.13.1 . Kobbersulfatoploesning : 25 g kobbersulfat p.a . , CuSO4 , 5H2O , oploeses i 100 ml vand  3.13.2 . Citronsyreoploesning : 50 g citronsyre p.a . , C6H8O7 , H2O , oploeses i 50 ml vand  3.13.3 . Natriumcarbonatoploesning : 143,8 g vandfrit natriumcarbonat p.a . oploeses i ca . 300 ml varmt vand , og oploesningen saettes til afkoeling  3.14 . Granuleret pimpsten , udkogt med saltsyre , vasket med vand og toerret  3.15 . 30 % ( vaegt ) kaliumiodidoploesning p.a .  3.16 . Svovlsyre , ca . 6 n , mf . = 1,18  3.17 . 0,1 n natriumthiosulfatoploesning  3.18 . Stivelsesoploesning : en blanding af 5 g oploeselig stivelse i 30 ml vand tilsaettes til 1 liter kogende vand . Blandingen holdes kogende i 3 minutter og hensaettes derefter til afkoeling . Tilberedes umiddelbart foer brugen .  4 . Apparatur  4.1 . Ekstraktionsapparat ( se skitsen s . 12 ) bestaaende af :  4.1.1 . En 500 ml konisk kolbe med vid hals  4.1.2 . En tilbagesvaler tilpasset til den koniske kolbe med en prop  4.1.3 . En glidestang igennem tilbagesvalerens midterroer forsynet med en krog i den nederste ende . En klemme til at fastholde stangen med  4.1.4 . En metalkurv til at haenge op paa glidestangens krog ( 4.1.3 ) , saa den kan baere filtrerdiglen ( 4.1.5 ) ;  4.1.5 . En hurtigfiltrerdigel paa ca . 30 ml . Maks . porestoerrelse : 90 - 150 um ( f.eks . G 1 ) ;  4.1.6 . Filtrerpapir , som passer til filtrerdiglen  ( 4.1.5 ) ;  4.2 . Varmeskab , indstillet paa 38 * C .  4.3 . 200 ml maalekolber med normalslip og tilbagesvaler .  4.4 . 100 ml maalekolber med normalslib og tilbagesvaler .  5 . Fremgangsmaade  5.1 . Tilberedning af proeven  Proeven findeles i en saadan grad , at den i sin helhed kan gaa igennem en sigte med en maskevidde paa 0,5 mm .  5.2 . Ekstraktion  Med en noejagtighed paa 1 mg afvejes 2 g af proeven og anbringes i filtrerdiglen ( 4.1.5 ) , hvis bund forud daekkes med et stykke filtrerpapir ( 4.1.6 ) , fugtet med ethanol ( 3.1 ) , 55 ml ethanol ( 3.1 ) haeldes sammen med nogle stykker pimpsten ( 3.14 ) i den koniske kolbe ( 4.1.1 ) , og filtrerdiglen anbringes i metalkurven ( 4.1.4 ) , som ophaenges paa krogen af glidestangen ( 4.1.3 ) . Svaleren anbringes over den koniske kolbe , og glidestangen saenkes saa meget , at bunden af diglen netop beroerer ethanolens overflade , hvorefter stangen ved hjaelp af klemmen fastgoeres i denne stilling . Ethanolen bringes i kog og holdes kogende i 3 timer . Derefter henstaar kolben til afkoeling , idet glidestanden ( 4.1.3 ) haeves , saaledes at diglen anbringes saa hoejt som muligt i kolben . Proppen tages forsigtigt af kolben , og man lader 45 ml vand loebe ned langs dennes inderside , hvorefter svaleren paa ny anbringes over den koniske kolbe , idet filtrerdiglen holdes 10 cm over vaeskens overflade . Vaesken bringes i kog og holdes kogende i 3 timer . Derefter hensaettes den til afkoeling , proppen tages af , og diglen fjernes fra kurven .  5.3 . Enzymatisk hydrolyse og invertering  Filtrerdiglen anbringes i en Buechnertragt og toerres ved sugning . Ekstraktionsremanensen findeles i en morter , og pulveret overfoeres ved hjaelp af ca . 60 ml vand til en 200 ml maalekolbe med normalslib . Derefter tilsaettes et par draaber amylalkohol ( 3.2 ) , og en tilbagesvaler anbringes over kolben . Vaesken bringes i kog og holdes kogende i 1 time , hvorefter den hensaettes til afkoeling , og svaleren fjernes .  Der tilsaettes 25 ml bufferoploesning ( 3.4 ) . 250 mg pankreatin ( 3.12 ) , 2,5 ml natriumchloridoploestung  ( 3.5 ) og 10 draaber toluen ( 3.3 ) . Kolben rystes i 2 minutter og anbringes i varmeskabet ( 4.2 ) , hvor den under lejlighedsvis omrystning opbevares i 21 timer for derpaa af afkoeles til stuetemperatur .  Der tilsaettes 5 ml Carrez I oploesning ( 3.6 ) og omrystes i 1 minut ; derefter 5 ml Carres II oploesning ( 3.7 ) , fulgt af en ny omrystning paa 1 minut . Der fyldes op med vand , blandes omhyggeligt og filtreres . Med pipette overfoeres 50 ml af filtratet til en 100 ml maalekolbe ( eller 100 ml filtrat til en 200 ml maalekolbe ) . Der tilsaettes et par draaber indikatoroploesning ( 3.11 ) og derpaa 8 n saltsyre  ( 3.9 ) indtil omslag til roedt . Derefter tilsaettes yderligere 6,25 ml 8 n saltsyre ( 3.9 ) ( 12,50 ml hvis der arbejdes med 100 ml filtrat ) , og kolben forbindes med tilbagesvaleren . Oploesningen opvarmes til kogepunktet og holdes kogende i 1 time , hvorefter den afkoeles , og der neutraliseres med 10 n natriumhydroxydoploesning  ( 3.10 ) , indtil indikatoren slaar om til gult . Derpaa goeres oploesningen svagt sur ved tilsaetning af en smule 1 n saltsyre ( 3.8 ) , og der fyldes op med vand og blandes grundigt . Glucoseindholdet bestemmes efter Luff-Schoorl-metoden , som angivet under 5.4 .  5.4 . Titrering efter Luff-Schoorl-metoden  Med en pipette anbringes 25 ml af Luff-Schoorl-reagensen  ( 3.13 ) i en 300 ml konisk kolbe , og der tilsaettes noejagtigt 25 ml af den efter 5.3 fremstillede oploesning , som maksimalt maa indeholde 60 mg glucose . To stykker pimpsten ( 3.14 ) haeldes i kolben , som under manuel omrystning opvarmes over en middelstor flamme , saaledes at vaesken i loebet af ca . 2 minutter opvarmes til kogepunktet . Derpaa anbringes kolben omgaaende paa et traadnet med en asbestskive , hvori er udstanset et hul med en diameter paa ca . 6 cm . Forinden er der under traadnettet anbragt en flamme , indstillet saaledes , at kun bunden af den koniske kolbe opvarmes . Saa forbindes kolben med en tilbagesvaler , og vaesken koges i noejagtig 10 minutter og afkoeles derpaa oejeblikkeligt i koldt vand . Efter ca . 5 minutters forloeb titreres paa foelgende maade :  Foerst tilsaettes 10 ml kaliumiodidoploesning ( 3.15 ) og umiddelbart derefter meget forsigtigt ( paa grund af faren for kraftig skumdannelse ) 25 ml 6 n svovlsyre ( 3.16 ) . Saa titreres med 0,1 n natriumthiosulfatoploesning ( 3.17 ) , indtil oploesningen antager en matgul farve . Endelig tilsaettes et par draaber stivelsesoploesning ( 3.18 ) som indikator , og titreringen tilendebringes .  Samme titrering gennemfoeres med en blanding af noejagtigt 25 ml Luff-Schoorl-reagens ( 3.13 ) og 25 ml vand efter tilsaetning af 10 ml kaliumiodidoploesning  ( 3.15 ) og 25 ml 6 n svovlsyre ( 3.16 ) , men uden forudgaaende opvarmning .  5.5 . Blindproeve  Et blindforsoeg , det vil sige et forsoeg uden proeve , gennemfoeres efter den under 5.3 og 5.4 beskrevne fremgangsmaade .  6 . Beregning  Ved hjaelp af tabellen i bilaget bestemmes den glucosemaengde i mg , der svarer til forskellen imellem resultaterne af de to titreringer  ( udtrykt i ml 0,1 n natriumthiosulfat ) saavel for proevens som for blindproevens vedkommende .  Proevens stivelsesindhold i procent beregnes efter formlen :  0,72 ( a - b )  hvor  a = mg glucose i proeven  b = mg glucose i blindproeven ( se bemaerkning 7.2 ) .  7 . Bemaerkninger  7.1 . En samtidig tilstedevaerelse i proeven af lactose og af stivelse , som helt eller delvis er omdannet til dekstrin , kan foere til , at det beregnede stivelsesindhold ligger 0,5 - 3 % for hoejt . I saadanne tilfaelde bestemmes det virkelige stivelsesindhold paa foelgende maade :  a ) Foerst bestemmes indholdet af reducerende sukkerarter i den efter 5.2 udvundne ethanolekstrakt , og resultatet udtrykkes i procent glucose .  b ) Dernaest bestemmes proevens indhold af vandoploeselige reducerende sukkerarter , ligeledes udtrykt i procent glucose .  c ) Det under a ) opnaaede resultat traekkes fra det under b ) opnaaede , og forskellen multipliceres med 0,9 .  d ) Den under c ) fremkomne vaerdi traekkes fra det resultat , som opnaaedes ved beregningen af stivelsesindholdet efter den under 6 . angivne metode .  7.2 . Glucosemaengden ligger for blindproevens vedkommende normalt paa 0,25 mg og maa ikke overstige 0,50 mg .  8 . Forskrifter vedroerende pankreatin  Tilstandsform : Gullig-hvidt amorft pulver .  Glucoseindhold : Glucosemaengden for blindproeven  ( se 5.5 ) ligger normalt paa 0,25 mg . Resultater paa over 0,50 mg betyder , at pankreatinen ikke laengere er anvendelig .  Kontrolproeve med hensyn til iodforbrug : 62,5 mg pankreatin opslemmes i ca . 50 ml vand ved en temperatur paa 25 - 30 * C . Der tilsaettes 1 ml 0,1 n iodoploesning og omroeres i 2 minutter . Derpaa titreres med 0,1 n natriumthiosulfatoploesning efter tilsaetning af stivelsesindikator . Pankreatinens forbrug af 0,1 n iodoploesning maa ikke overstige 0,5 ml .  Kontrolproeve med hensyn til amylolytisk reaktion : 100 ml stivelsesoploesning ( 3.18 ) , 5 ml bufferoploesning ( 3.4 ) og 0,5 ml natriumchloridoploesning ( 3.5 ) blandes med 62,5 mg pankreatin , og blandingen opvarmes til 25 - 30 * C under samtidig omroering i 2 minutter . Saa tilsaettes 1 ml 0,1 n iodoploesning . Den blaa farve skal vaere forsvundet senest 15 minutter efter tilsaetningen af iodoploesningen .  Tabel for 25 ml Luff-Schoorl-reagens  ml 0,1 n Na2S2O3 ved 2 minutters opvarmning og 10 minutters kogning  0,1 n Na2S2O3 * Glucose , fructose , invertsukker C6H12O6 * Lactose C12H22O11 * Maltose C12H22O11 * 0,1 n Na2S2O3 *  ml * mg * differens * mg * differens * mg * differens * ml *  1 * 2,4 * * 3,6 * * 3,9 * * 1 *   * * 2,4 * * 3,7 * * 3,9 * *  2 * 4,8 * * 7,3 * * 7,8 * * 2 *   * * 2,4 * * 3,7 * * 3,9 * *  3 * 7,2 * * 11,0 * * 11,7 * * 3 *   * * 2,5 * * 3,7 * * 3,9 * *  4 * 9,7 * * 14,7 * * 15,6 * * 4 *   * * 2,5 * * 3,7 * * 4,0 * *  5 * 12,2 * * 18,4 * * 19,6 * * 5 *   * * 2,5 * * 3,7 * * 3,9 * *  6 * 14,7 * * 22,1 * * 23,5 * * 6 *   * * 2,5 * * 3,7 * * 4,0 * *  7 * 17,2 * * 25,8 * * 27,5 * * 7 *   * * 2,6 * * 3,7 * * 4,0 * *  8 * 19,8 * * 29,5 * * 31,5 * * 8 *   * * 2,6 * * 3,7 * * 4,0 * *  9 * 22,4 * * 33,2 * * 35,5 * * 9 *   * * 2,6 * * 3,8 * * 4,0 * *  10 * 25,0 * * 37,0 * * 39,5 * * 10 *   * * 2,6 * * 3,8 * * 4,0 * *  11 * 27,6 * * 40,8 * * 43,5 * * 11 *   * * 2,7 * * 3,8 * * 4,0 * *  12 * 30,3 * * 44,6 * * 47,5 * * 12 *   * * 2,7 * * 3,8 * * 4,1 * *  13 * 33,0 * * 48,4 * * 51,6 * * 13 *   * * 2,7 * * 3,8 * * 4,1 * *  14 * 35,7 * * 52,2 * * 55,7 * * 14 *   * * 2,8 * * 3,8 * * 4,1 * *  15 * 38,5 * * 56,0 * * 59,8 * * 15 *   * * 2,8 * * 3,9 * * 4,1 * *  16 * 41,3 * * 59,9 * * 63,9 * * 16 *   * * 2,9 * * 3,9 * * 4,1 * *  17 * 44,2 * * 63,8 * * 68,0 * * 17 *   * * 2,9 * * 3,9 * * 4,2 * *  18 * 47,1 * * 67,7 * * 72,2 * * 18 *   * * 2,9 * * 4,0 * * 4,3 * *  19 * 50,0 * * 71,7 * * 76,5 * * 19 *   * * 3,0 * * 4,0 * * 4,4 * *  20 * 53,0 * * 75,7 * * 80,9 * * 20 *   * * 3,0 * * 4,1 * * 4,5 * *  21 * 56,0 * * 79,8 * * 85,4 * * 21 *   * * 3,1 * * 4,1 * * 4,6 * *  22 * 59,1 * * 83,9 * * 90,0 * * 22 *   * * 3,1 * * 4,1 * * 4,6 * *  23 * 62,2 * * 88,0 * * 94,6 * * 23 *  FIGUR : JFR . EFT  BILAG II  1 . BESTEMMELSE AF AMPROLIUM   ( 1-(4-amino-2-propyl-5-pyrimidylmethyl)-2 -picoliniumchlorid-hydrochlorid )  1 . Formaal og anvendelsesomraade  Metoden goer det muligt at bestemme amproliumindholdet i foderstoffer , koncentrater og forblandinger . Den mindste maengde , der kan bestemmes , er 40 ppm .  2 . Princip  Proeven ekstraheres med fortyndet methanol . Ekstrakten renses paa en soejle af aluminiumoxyd og behandles med en methanoloploesning af 2,7-dihydroxynaphthalen , kaliumferricyanid , kaliumcyanid og natriumhydroxyd . Der fremkommer en purpurfarvning , og amproliumindholdet bestemmes spektrofotometrisk ved 530 nm .  3 . Reagenser  3.1 . Methanol p.a .  3.2 . Fortyndet methanol : 2 dele methanol  ( 3.1 ) blandes med 1 del vand .  3.3 . 0,2 % ( vaegt ) oploesning af kaliumferricyanid p.a . , K3Fe(CN)6 . Denne oploesning kan holde sig i to uger .  3.4 . 1 % ( vaegt ) oploesning af kaliumcyanid p.a . Oploesningen kan holde sig i to uger .  3.5 . 1,125 % ( vaegt ) oploesning af natriumhydroxyd p.a .  3.6 . Methanolisk natriumhydroxydoploesning : 15 ml af ( 3.5)-oploesningen fyldes op med methanol til 200 ml .  3.7 . 0,0025 % ( vaegt ) oploesning af 2,7-dihydroxynaphthalen : 25 mg 2,7-dihydroxynaphtalen p.a . oploeses i methanol ( 3.1 ) , og der fyldes op med methanol ( 3.1 ) til 1000 ml .  3.8 . Farvereagens : 90 ml 2,7-dihydroxynaphthalenoploesning ( 3.7 ) blandes i en 250 ml konisk kolbe ( 4.1 ) med 5 ml kaliumferricyanidoploesning ( 3.3 ) .  Derpaa tilsaettes 5 ml kaliumcyanidoploesning  ( 3.4 ) , hvorefter kolben tilproppes og rystes grundigt . Herefter lader man kolben henstaa i 30 - 35 minutter for til slut at tilsaette 100 ml methanoloploesning af natriumhydroxyd ( 3.6 ) , blande godt og filtrere paa en filtrerdigel ( 4.3 ) . Dette reagens maa anvendes i maksimalt 75 minutter efter filtreringen .  3.9 . Aluminiumoxyd til soejlechromatografi . Umiddelbart forud for anvendelsen rystes 100 g aluminiumoxyd med 500 ml vand i 30 minutter , filtreres og vaskes tre gange med 50 ml methanol  ( 3.1 ) pr . gang , toerres ved sugning , henstaar natten over og vakuumtoerres i 2 timer ved 100 * C for til slut af afkoeles i en ekssikkator . Aluminiumoxydet efterproeves ved at analysere kendt maengde standardoploesning ( 3.11 ) efter den beskrevne fremgangsmaade , begyndende ved punkt 5.2 Genfindelsesprocenten for amprolium skal vaere 100 % mere eller mindre 4 % .  3.10 . Standardsubstans : rent amprolium , som udviser foelgende karakteristiske egenskaber : Smeltepunkt ( soenderdeling ) : 248 * C .  Molekylaer lysabsorptionskoefficient ved baade 265 og 235 nm i destilleret vand : 11.0 gange 10 3 .  3.11 . Standardoploesning : 50 mg standardsubstans  ( 3.10 ) afvejes med en noejagtighed paa 0,1 mg og oploeses i fortyndet methanol ( 3.2 ) i en 500 ml maalekolbe . Der fyldes op til maerket med oploesningsmiddel og blandes omhyggeligt . 10 ml af blandingen overfoeres til en maalekolbe , fyldes op til 50 ml med fortyndet methanol ( 3.2 ) og blandes grundigt . 1 ml af denne oploesning indeholder 20 mg amprolium .  4 . Apparatur  4.1 . 50 ml , 250 ml og 500 ml koniske kolber med sleben glasprop .  4.2 . Rysteapparat .  4.3 . Filtrerdigel , poroesitet G 3 , diameter : 60 mm .  4.4 . Chromatografiroer af glas ( indvendig diameter : 9 mm , laengde : 400 - 500 mm ) .  4.5 . Centrifuge og 25 ml centrifugeglas med sleben prop .  4.6 . Spektrofotometer med 10 mm kuvetter .  5 . Fremgangsmaade  5.1 . Ekstraktion og rensning  5.1.1 . Foderstoffer og forblandinger  Med en noejagtighed paa 1 mg afvejes 10 g omhyggeligt findelt og homogeniseret proevemateriale .  ( Forblandinger afvejes med en noejagtighed paa 1 mg i maengder paa 3 - 6 g ) . Proevematerialet haeldes i en 250 ml konisk kolbe ( 4.1 ) , og der tilsaettes noejagtig 100 ml fortyndet methanol ( 3.2 ) . Derpaa omrystes i 60 minutter og filtreres . Om noedvendigt fortyndes med fortyndet methanol ( 3.2 ) for at faa en oploesning , som indeholder 5 - 15 mg amprolium pr . ml .  I et chromatografiroer ( 4.4 ) , som i bunden er forsynet med en vatprop , haeldes 5 g aluminiumoxyd ( 3.9 ) 25,0 ml ekstrakt saettes paa soejlen . De foerste 5 ml , som loeber igennem , kassetes , og de naeste 12 ml opsamles i et maaleglas .  5.1.2 . Koncentrater  Med en noejagtighed paa 1 mg afvejes 0,5 g omhyggeligt findelt og homogeniseret proevemateriale og haeldes i en 500 ml konisk kolbe ( 4.1 ) . Der tilsaettes noejagtig 250 ml fortyndet methanol ( 3.2 ) , omrystes i 60 minutter og filtreres 5,0 ml af filtratet overfoeres til en maalekolbe og fyldes op til 200 ml med fortyndet methanol ( 3.2 ) .  5.2 . Farvendvikling og maaling af lysabsorption  5,0 ml af den under 5.1.1 eller 5.1.2 fremstillede oploesning overfoeres til et centrifugeglas A  ( 4.5 ) og 5,0 ml fortyndet methanol ( 3.2 ) til et andet centrifugeglas B ( 4.5 ) . Til hvert af glassene A og B saettes 10,0 ml farvereagens ( 3.8 ) , hvorefter glassene tilproppes , omrystes og henstaar i 18 minutter . Derpaa centrifugeres i 3 minutter for at opnaa en klar oploesning , hvorefter oploesningerne A og B dekanteres over i to 50 ml koniske kolber ( 4.1 ) .  Lysabsorptionen af oploesning A maales umiddelbart herefter i et spektrofotometer ved 530 nm og med oploesning B som blindproeve . Amproliumindholdet bestemmes paa grundlag af kalibreringskurven ( 5.3 ) .  5.3 . Kalibreringskurve  I 5 centrifugeglas ( 4.5 ) afpipetteres henholdsvis , 1,0 , 2,0 , 3,0 , 4,0 og 5,0 ml standardoploesning  ( 3.11 ) . De fire foerste glas fyldes derpaa op til 5,0 ml med fortyndet methanol ( 3.2 ) . Alle 5 glas tilsaettes nu 10,0 ml farvereagens ( 3.8 ) , tilproppres , omrystes og henstaar i 18 minutter . Derefter centrifugeres oploesningerne i 3 minutter og dekanteres over i 50 ml koniske kolber ( 4.1 ) .  Oploesningernes lysabsorption maales derpaa straks i spektrofotometret ved 530 nm , idet der som blindproeve benyttes en blanding af 5 ml fortyndet methanol ( 3.2 ) og 10 ml farvereagens ( 3.8 ) . Kalibreringskurven optegnes nu ved at afsaette lysabsorptionsvaerdierne som ordinat og de tilsvarende amproliummaengder i mg som abscisse .  6 . Beregning  6.1 . Foderstoffer og forblandinger  Amproliumindholdet i mg pr . kg proevemateriale beregnes efter formlen :  A/P * F . 20 000  hvor :  A = amproliummaengden i mg , bestemt ved den fotometriske maaling  P = proevens vaegt i gram  F = fortyndingsgraden ( saaledes som evt . anvendt under 5.1.1 ) .  6.2 . Koncentrater  Det procentisk amproliumindhold i proevematerialet beregnes efter formlen :  A/P * 200  hvor :  A = amproliummaengden i mg , bestemt ved den fotometriske maaling  P = proevens vaegt i gram .  7 . Reproducerbarhed  Forskellen mellem resultaterne af dobbeltbestemmelser maa ikke overstige :  10 ppm i absolut vaerdi for et amproliumindhold paa under 100 ppm ;  10 % i relativ vaerdi for et indhold i mellem 100 og 5 000 ppm ;  500 ppm i absolut vaerdi for et indhold i mellem 5 000 og 10 000 ppm ;  5 % i relativ vaerdi for et indhold paa over 10 000 ppm .  2 . BESTEMMELSE AF ETHOPABAT   ( methyl-4-acetamido-2-ethoxybenzoat )  1 . Formaal og anvendelsesomraade  Metoden goer det muligt at bestemme ethopabatindholdet i foderstoffer , koncentrater og forblandinger . Den mindste maengde , der kan bestmmes , er 2 ppm .  2 . Princip  Proeven ekstraheres med fortyndet methanol . Oploesningen goeres sur og ekstraheres med chloroform . Chloroformekstrakten vaskes foerst med en alkalisk oploesning og derefter med vand . Den rensede ekstrakt koncentreres , og ethopabatet hydrolyseres med fortyndet saltsyre . Det saaledes fremkomne aminoderivat diazoteres og sammenkobles med 2-aminoethyl-1-naphthylamin . Det farvede kompleks ekstraheres med butanol , og oploesningens lysabsorption maales ved 555 nm .  3 . Reagenser  3.1 . Methanol p.a .  3.2 . 50 % ( rf . ) methanol : blanding af lige dele methanol ( 3.1 ) og vand .  3.3 . Saltsyre p.a . mf . = 1,19 .  3.4 . 1/10 fortyndet saltsyre : 10,0 ml saltsyre  ( 3.3 ) fyldes op med vand til 100 ml .  3.5 . Ca . 0,3 n saltsyre : 25,0 ml saltsyre ( 3.3 ) fyldes op med vand til 1000 ml .  3.6 . Chloroform p.a .  3.7 . 4 % ( vaegt ) natriumcarbonatoploesning : 40,0 g vandfrit natriumcarbonat p.a . oploeses i vand , og der fyldes op med vand til 1000 ml .  3.8 . 0,2 % ( vaegt ) natriumnitritoploesning : 100 mg analyserent natriumnitrit p.a . oploeses i vand , og der fyldes op med vand til 50 ml . Tilberedes umiddelbart foer anvendelsen .  3.9 . 1,0 % ( vaegt ) ammoniumamidsulfonatoploesning : 500 mg amidsulfonat p.a . oploeses i vand i en maalekolbe , og der fyldes op med vand til 50 ml . Tilberedes umiddelbart foer anvendelsen .  3.10 . 0,2 % ( vaegt ) 2-aminoethyl-1-naphtylaminoploesning : 100 mg 2-aminoethyl-1-naphthylamin p.a . oploeses i vand i en maalekolbe , og der fyldes op med vand til 50 ml . Tilberedes umiddelbart foer anvendelsen .  3.11 . Vandfrit natriumchlorid p.a .  3.12 . n-butanol p.a .  3.13 . Standardsubstans : rent ethopabat .  3.14 . Standardoploesninger :  3.14.1 . Ethopabatoploesning paa 0,040 mg/ml : 40 mg standardsubstans ( 3.13 ) afvejes med en noejagtighed paa 0,1 mg og oploeses i fortyndet methanol ( 3.2 ) i en 100 ml maalekolbe . Der fyldes op til maerket med samme oploesningsmiddel og blandes omhyggeligt . 10,0 ml af denne oploesning overfoeres til en anden maalekolbe , fortyndes med methanol ( 3.2 ) til 100 ml og blandes godt . Denne oploesning kan kun holde sig i en maaned .  3.14.2 . Ethopabatoploesning paa 0,016 mg/20 ml : 5,0 ml af ( 3.14.1 ) -oploesningen fortyndes i en maalekolbe med fortyndet methanol ( 3.2 ) til 250 ml og blandes grundigt . Tilberedes frisk foer anvendelsen .  4 . Apparatur  4.1 . 250 ml koniske kolber med sleben prop .  4.2 . 100 ml skilletragte med sleben prop .  4.3 . Rysteapparat .  4.4 . Vakuum-rotations-fordamper med 250 ml kolber .  4.5 . Vandbad .  4.6 . Centrifuge og 15 ml og 50 ml centrifugeglad med normalslib og glasprop .  4.7 . Luftkoeler med normalslib .  4.8 . Spektrofotometer med 10 mm kuvetter .5 . Fremgangsmaade  5.1 . Ekstraktion  Med en noejagtighed paa 1 mg afvejes en omhyggeligt findelt og homogeniseret proevemaengde , som indeholder ca . 80 mg ethopabat . Proeven fyldes i en 250 ml konisk kolbe ( 4.1 ) og blandes med 100,0 ml fortyndet methanol  ( 3.2 ) , hvorefter kolben tilproppes og omrystes i 1 time paa rysteapparatet ( 4.3 ) . Efter bundfaeldelse filtreres , idet de foerste ml af filtratet kasseres .  5.2 . Rensning  NB . De arbejdsoperationer , som er beskrevet under dette punkt , skal udfoeres hurtigt . 20,0 ml af den klare ekstrakt haeldes i en 100 ml skilletragt ( 4.2 ) , og der tilsaettes 5,0 ml 1/10 fortyndet saltsyre ( 3.4 ) og 20,0 ml chloroform ( 3.6 ) . Derpaa omrystes foerst forsigtigt og dernaest kraftigt i 3 minutter . Blandingen henstaar , indtil faserne er adskilt , og chloroformfasen opsamles derpaa i en anden 100 ml skilletragt ( 4.2 ) .  Den sure fase ekstraheres to gange med 20,0 ml chloroform  ( 3.6 ) pr . gang , og chloroformekstrakterne opsamles begge i den anden skilletragt , medens den sure fase bortkastes . Chloroformoploesningen tilsaettes 10 ml natriumcarbonatoploesning ( 3.7 ) , omrystes i 3 minutter og henstaar , indtil faserne er adskilt . Chloroformfasen opsamles i en tredje 100 ml skilletragt ( 4.2 ) , og vandfasen kastes bort . Chloroformoploesningen tilsaettes 10 ml natriumcarbonatoploesning ( 3.7 ) , omrystes i 3 minutter og henstaar , indtil faserne er adskilt .  Chloroformfasen opsamles i en fjerde 100 ml skilletragt  ( 4.2 ) , og vaskes to gange med 25 ml vand pr . gang . Vandfaserne haeldes sammen og chloroformekstrakten overfoeres kvantitativt til en 250 ml kolbe ( 4.4 ) . De toemte skilletragte renses med nogle ml chloroform  ( 3.6 ) , hvorefter vandfasen vaskes med denne chloroform . Chloroformfasen skilles fra og overfoeres ligeledes til 250 ml kolben .  5.3 . Hydrolyse  Chloroformekstrakten inddampes ved hjaelp af vakuum-rotations-fordamperen ( 4.4 ) . Vandbadets temperatur skal vaere 50 * C . Remanensen oploeses i 2-3 ml methanol  ( 3.1 ) og overfoeres ved hjaelp af to 10 ml portioner og en 5 ml portion paa ca . 0,3 n saltsyre ( 3.5 ) til et 50 ml centrifugerglas ( 4.6 ) . Der blandes godt og tilsaettes nogle stykker pimpsten , hvorefter luftkoeleren ( 4.7 ) saettes paa , og glasset nedsaenkes i kogende vand i 45 minutter . Til slut afkoeles det under rindende vand .  5.4 . Farveudvikling og maaling af lysabsorption  Man tilsaetter 1,0 ml natriumnitritoploesning ( 3.8 ) , omryster og lader henstaa i 2 minutter . Saa tilsaetter man 1.0 ml ammoniumsulfamat-oploesning ( 3.9 ) , omryster og lader henstaa i 10 minutter . Endelig tilsaetter man 1,0 ml 2-aminoethyl-1-naphthylaminoploesning ( 3.10 ) , omryster og lader henstaar i 10 minutter . Endelig tilsaetter man 5,0 g natriumchlorid ( 3.11 ) og 10,0 ml n-butanol ( 3.12 ) og omryster kraftigt , indtil natriumchloridet er fuldsaetndigt oploest .  Med en pipette overfoeres butanolfasen , som ligger oeverst ( oeverste fase ) , til et 15 ml centrifugeglas ( 4.6 ) og centrifugeres . Derpaa maales lysabsorptionen E A med et spektrofotometer ved 555 nm , idet n-butanol ( 3.12 ) bruges som blindproeve .  5.5 . Blindforsoeg  Efter samme fremgangsmaade , begyndende ved punkt 5.2 , gennemfoeres et blindforsoeg med 20,0 ml fortyndet methanol ( 3.2 ) , idet lysabsorptionen E B maales ved 555 nm med n-butanol ( 3.12 ) som blindproeve .  5.6 . Standardforsoeg  Efter samme fremgangsmaade , begyndende ved punkt 5.2 , gennemfoeres et standardforsoeg med 20,0 ml standardoploesning ( 3.14.2 ) , idet lysabsorptionen E C maales ved 555 nm med n-butanol ( 3.12 ) som blindproeve .  6 . Beregning  Ethopabatindholdet i proevematerialet i mg/kg beregnes efter formlen :   ( E A - E B ) / ( E C - E B ) * 80/P  hvor :  E A = lysabsorptionen for oploesningen af proevematerialet  E B = lysabsorptionen for blindproeveoploesningen  E C = lysabsorptionen for standardoploesningen  P = proevens vaegt i gram .  7 . Reproducerbarhed  Forskellen mellem resultaterne af dobbeltbestemmelser maa ikke overstige :  20 % i relativ vaerdi for et ethopabatindhold paa under 7,5 ppm ;  1,5 ppm i absolut vaerdi for et indhold paa mellem 7,5 og 10 ppm ;  15 % i relativ vaerdi for et indhold paa over 10 ppm .  3 . BESTEMMELSE AF DINITOLMID ( DOT )   ( 3,5-dinitro-o-toluamid )  1 . Formaal og anvendelsesomraade  Metoden goer det muligt at bestemme indholdet af dinitolmid ( DOT ) i foderstoffer , koncentrater og forblandinger . Nitrofuranderivater paavirker analyseresultaterne . Den mindste maengde , der kan bestemmes , er 40 ppm .  2 . Princip  Proeven ekstraheres med acetonitril . Ekstrakten renses ved hjaelp af aluminiumoxyd og filtreres . En alikvot del af filtratet inddampes til toerhed , og remanensen oploeses i dimenthylformamid og behandles med ethylendiamin , hvorved der fremkommer en purpurfarvning . Dinitolmidindholdet bestemmes spektrofotometrisk ved 560 nm .  3 . Reagenser  3.1 . 85 % ( rf ) acetonitril : 850 ml ren acetonitril blandes med 150 ml vand . Blandingen destilleres forud for anvendelsen , og den fraktion , der har kogepunkt imellem 75 og 77 * C , opsamles .  3.2 . Aluminiumoxyd til soejlechromatografi . Det opvarmes i mindst 2 timer ved 750 * C , afkoeles i ekssikkator og opbevares i brun glasflaske med sleben prop . Fugtes foer brugen paa foelgende maade : i en brun glasflaske haeldes 10 g aluminiumoxyd og 0,7 ml vand . Flasken lukkes hermetisk og opvarmes i 5 minutter i kogende vand under kraftig omrystning , hvorefter den afkoeles under fortsat omrystning . Aluminiumoxydet efterproeves ved at en bestemt maengde standardoploesning ( 3.6 ) analyseres efter den beskrevne fremgangsmaade , begyndende med punkt 5.1 . Genfindelsesprocenten for dinitolmid skal vaere 100 % mere eller mindre 2 % .  3.3 . 95 % ( rf ) N,N-dimethylformamid : 95,0 ml N,N-dimethylformamid p.a . blandes med 5,0 ml vand .  3.4 . Ethylendiamin p.a . , maksimalt vandindhold : 2,0 % .  3.5 . Standardsubstans : 3,5-dinitro-o-toluamid , ren , med foelgende egenskaber :  Smeltepunkt : 177 * C ;  Molekylaer lysabsorptionskoefficient ved 248 nm i acentonitril : 13,1 gange 10 3 ;  Molekylaer lysabsorptionskoefficient ved 266 nm i N,N-dimethylformamid : 10,1 gange 10 3 .  3.6 . Standardoploesning : 40 mg standardsubstans ( 3.5 ) afvejet med en noejagtighed paa 0,1 mg oploeses i acetonitril ( 3.1 ) i en 200 ml maalekolbe , som fyldes op til maerket med samme oploesningsmiddel og omrystes . 20,0 ml af denne oploesning fyldes i en maalekolbe med acetonitril ( 3.1 ) til 100 ml og blandes godt . 1 ml af denne oploesning indeholder 40 mg dinitolmid .  4 . Apparatur  4.1 . 250 ml konisk kolbe med normalslib .  4.2 . Tilbagesvaler med normalslib .  4.3 . Filtrerdigel , poroesitet G 3 , diameter : 60 mm .  4.4 . Vakuumfilter ( f.eks . Witts apparat ) .  4.5 . Vandbad , indstillet paa 50 * C .  4.6 . Spektrofotometer med 10 mm kuvetter .  5 . Fremgangsmaade  5.1 . Ekstraktion og rensning  10 g omhyggeligt findelt og homogeniseret proevemateriale afvejes med en noejagtighed paa 1 mg . For koncentraters og forblandingers vedkommende afvejes 1 g med en noejagtighed paa 1 mg . Proeven blandes i en 250 ml konisk kolbe ( 4.1 ) med 65 ml acetonitril ( 3.1 ) , hvorefter kolben forbindes med en tilbagesvaler ( 4.2 ) og opvarmes paa vandbad ( 4.5 ) i 30 minutter under stadig omrystning . Derefter afkoeles under rindende vand , hvorpaa der tilsaettes 20 g aluminiumoxyd ( 3.2 ) , omrystes i 3 minutter og dekanteres .  En 100 ml maalekolbe anbringes i vakuumfilteret ( 4.4 ) , hvorefter filtrerdiglen anbringes ovenover , og oploesningen filtreres under sugning . Bundfaldet overfoeres ved hjaelp af nogle faa ml acetonitril ( 3.1 ) til diglen under fortsat sugning . Vakuumsugningen afbrydes , og remanensen opslemmes i nogle faa ml acetonitril  ( 3.1 ) , og der suges paa ny . Disse sidste operationer gentages , indtil filtratet naar et rumfang paa ca . 95 ml . Derpaa fyldes op til 100 ml med acetonitril ( 3.1 ) og blandes omhyggeligt . Om noedvendigt fortyndes en alikvot maengde af oploesningen med acetonitril for at opnaa en oploesning , som indeholder 5-15 mg dinitolmid pr . ml .  5.2 . Farveudvikling og maaling af lysabsorption  Til tre 50 ml baegerglas A , B og C afpippetteres 4,0 ml af den under 5.1 opnaaede oploesning . Desuden tilsaettes , kun i bagerglas C , 1,0 ml standardoploesning  ( 3.6 ) . De tre baegerglas anbringes i vandbad i et stinkskab med god ventilation , og der inddampes til toerhed i en luftstroem . Derefter afkoeles de til stuetemperatur . Til baeger A saettes nu 10,0 ml N,N-dimethylformamid , medens der til B og C saettes 2,0 ml af dette oploesningsmiddel . Man lader oploesningsmidlet virke i nogle minutter under svag omrystning , indtil bundfaldet er fuldstaendig oploest . Derefter tilsaettes 8,0 ml ethylendiamin ( 3.4 ) til baegrene B og C , og der blandes grundigt . Noejagtigt 5 minutter efter tilsaetningen af ethylendiamin maales lysabsorptionen af de tre oploesninger i spektrotometret ( 4.6 ) ved 560 nm , idet N,N-dimethylformamid ( 3.3 ) benyttes som blindproeve .  6 . Bergening  Dinitolmidindholdet i proevematerialet i mg/kg beregnes efter formlen   ( E B - E A ) / ( E C - E B ) * F/P 1 000  hvor  E A = lysabsorption af oploesning A ( blindproeve )  E B = lysabsorption af oploesning B ( proeve )  E C = lysabsorption af oploesning C ( intern standard )  P = proevens vaegt i gram  F = fortyndingsgraden ( saaledes som evt . anvendt under 5.1 ) .  7 . Reproducerbarhed  Forskellen imellem resultaterne af dobbeltbestemmelser maa ikke overstige :  10 ppm i absolut vaerdi for et dinitolmidindhold paa under 100 ppm ;  10 % i relativ vaerdi for et indhold paa mellem 100 og 5 000 ppm ;  500 ppm i absolut vaerdi for et indhold paa mellem 5 000 og 10 000 ppm ;  5 % i relativ vaerdi for et indhold paa over 10 000 ppm .  4 . BESTEMMELSE AF NICARBAZIN   ( aekvimolekylaer blanding af 4,4-dinitrocarbanilid og 2-hydroxy-4,6-dimethylpyrimidin )  1 . Formaal og anvendelsesomraade  Metoden goer det muligt at bestemme nicarbazinindholdet i foderstoffer , koncentrater og forblandinger , som ikke indeholder mere end 5 % groenmel . Nitrofuranderivater , acetylenheptin og carbadox paavirker analyseresultaterne . Den mindste maengde , der kan bestemmes , er 20 ppm .  2 . Princip  Proeven ekstraheres med N,N-dimethylformanid . Ekstrakten renses ved soejlechromatografi paa aluminiumoxyd , og nicarbazinen elueres med ethanol . Eluatet behandles med en ethanoloploesning af natriumhydroxyd , hvorved der fremkommer en gulvfarvning . Nicarbazinen bestemmes spektrofotometrisk ved 430 nm .  3 . Reagenser  3.1 . N,N-dimethlformamid p.a .  3.2 . Aluminiumoxyd til soejlechromatografi . Det opvarmes i mindst 2 timer ved 750 * C , afkoeles i ekssikkator og opbevares i en brun glasflaske med sleben prop . Foer brugen kontrolleres aluminiumoxydet ved analyse af en bestemt maengde standardoploesning ( 3.8.3 ) , begyndende ved punkt 5.2 . Genfindelsesprocenten for nicarbazin skal vaere 100 % mere eller mindre 2 % .  3.3 . 95 % ( rf ) ethanol .  3.4 . 80 % ( rf ) ethanol .  3.5 . 50 % ( vaegt ) oploesning af natriumhydroxyd p.a .  3.6 . 1 % ( vaegt ) oploesning af natriumhydroxyd i ethanol :  1 ml natriumhydroxydoploesning ( 3.5 ) haeldes i en 50 ml maalekolbe , og der fyldes op med 80 % ethanol  ( 3.4 ) . Tilberedes umiddelbart foer anvendelsen .  3.7 . Standardsubstans : ren nicarbazin , molekylaer lysabsorptionskoefficient ved 362 nm i N,N-dimethylformamid : 37,8 gange 10 3 .  3.8 . Standardoploesninger :  3.8.1 . Nicarbazinoploesning paa 1,25 mg/ml : 125 mg standardsubstans ( 3.7 ) afvejes med en noejagtighed paa 0,1 mg og oploeses i N,N-dimethylformamid ( 3.1 ) i en 100 ml maalekolbe under svag opvarmning . Efter afkoeling fyldes op til maerket med samme oploesningsmiddel og blandes omhyggeligt . Skal opbevares lysbeskyttet .  3.8.2 . Nicarbazinoploesning paa 0,125 mg/ml : 10,0 ml af ( 3.8.1 ) -oploesningen haeldes i en 100 ml maalekolbe , hverefter der fyldes op til maerket med N,N-dimethylformamid ( 3.1 ) og blandes grundigt .  3.8.3 . Nicarbazinoploesning paa 0,025 mg/ml : 20,0 ml af ( 3.8.2 ) -oploesningen haeldes i en 100 ml maalekolbe , hvorefter der fyldes op til maerket med N,N-dimethylformamid ( 3.1 ) og blandes grundigt .  4 . Apparatur  4.1 . 250 ml koniks kolbe med normalslib .  4.2 . Tilbagesvaler med normalslib .  4.3 . Kogende vandbad .  4.4 . Centrifuge og 120 ml centrifugeglas .  4.5 . Chromatografiroer af glas ( indvendig diameter : 25 mm , laengde : 300 mm ) .  4.6 . Spektrofotometret med 10 mm kuvetter .  4.7 . Burette med inddelinger paa 1/10 ml .  5 . Fremgangsmaade  5.1 . Ekstraktion  10 g omhyggelig findelt og homogeniseret proevemateriale afvejes med en noejagtighed paa 1 mg . For koncentraters og forblandingers vedkommende afvejes 1 g med en noejagtighed paa 1 mg . Proeven anbringes i en 250 ml konisk kolbe ( 4.1 ) , og der tilsaettes noejagtigt 100 ml N,N-dimethylformamid ( 3.1 ) og blandes omhyggeligt . Tilbagesvaleren ( 4.2 ) saettes paa , og der opvarmes i kogende vandbad ( 4.3 ) i 15 minutter under lejlighedsvis omrystning . Derefter afkoeling under rindende koldt vand . Den oeverste fase overfoeres til et centrifugeglas ( 4.4 ) og centrifugeres i ca . 3 minutter . Om noedvendigt fortyndes 25 ml af den oeverste fase med N,N-dimethylformamid ( 3.1 ) for at opnaa en oploesning , som indeholder 2,0-10,0 mg nicarbazin pr . ml .  5.2 . Chromatografi  30 g aluminiumoxyd ( 3.2 ) opslemmet i N,N-dimethylformamid  ( 3.1 ) haeldes i et chromatografiroer ( 4.5 ) , og naar vaeskeniveauet er sunket til 1 cm over aluminiumoxydsoejlen saettes 25,0 ml af ekstrakten , der er opnaaet under punkt 5.1 , paa soejlen . Man lader vaesken loebe igennem , uden at soejlen maa blive toer , og vasker derpaa soejlen tre gange med 10 ml N,N-dimethylformamid ( 3.1 ) pr . gang . Derefter elueres med 70 ml 95 % ethanol ( 3.3 ) , idet de foerste 10 ml af eluatet kasseres , medens resten opsamles i foelgende fraktioner :  en fraktion ( a ) paa 5 ml ;  en fraktion ( b ) paa 50 ml i en maalekolbe ;  en fraction ( c ) paa 5 ml .  Det kontrolleres , at fraktionerne ( a ) og ( c ) ikke viser nogen gulfarvning ved tilsaetning af natriumhydroxyd oploest i ethanol ( 3.6 ) . Fraktion  ( b ) viderebehandles som angivet under punkt 5.3 .  5.3 . Farveudvikling og maaling af lysabsorption  I hver af to 25 ml maalekolber A og B haeldes 20,0 ml af eluatfraktion ( b ) . Derpaa tilsaettes til kolbe A 5,0 ml natriumhydroxyd oploest i ethanol ( 3.6 ) og til kolbe B 5,0 ml 95 % ethanol ( 3.3 ) , og begge kolber rystes grundigt .  Inden for de naeste fem minutter maales de to oploesningers lysabsorption ved 430 nm , idet der som blindproeve anvendes en blanding af 20,0 ml 95 % ethanol ( 3.3 ) og 5,0 ml natriumhydroxyd oploest i ethanol ( 3.6 ) .  Lysabsorptionsvaerdien for oploesning B traekkes fra vaerdien for oploesning A , og paa grundlag heraf bestemmes nicarbazinmaengden ud fra kalibreringskurven  ( 5.4 ) .  5.4 . Kalibreringskurve  25,0 ml af standardoploesningen ( 3.8.3 ) chromatograferes som beskrevet under punkt 5.2 . Eluatfraktionen  ( b ) overfoeres til en burette ( 4.7 ) , og i 5 maalekolber a 25 ml aftappes henhodsvis 2.0 , 4.0 , 6.0 , 8,0 og 10,0 ml ( svarende til et nicarbazinindhold paa henholdsvis 0,025 , 0,050 , 0,075 , 0,100 og 0,125 mg ) . Til hver kolbe tilsaettes 5,0 ml ethanoloploesning af natriumhydroxyd ( 3.6 ) , og der fyldes op med 95 % ethanol og omrystes .  Inden for de naeste fem minutter maales oploesningernes lysabsorption ved 430 nm , idet der som blindproeve anvendes en blanding af 20,0 ml 95 % ethanol ( 3.3 ) og 5,0 ml ethanoloploesning af natriumhydroxyd ( 3.6 ) .  Kalibreringskurven optegnes ved at afsaettes lysabsorptionsvaerdierne som ordinat og de tilsvarende nicarbazinmaengder i mg som abscisse .  6 . Beregning  Nicarbazinindholdet i proevematerialet i mg/kg beregnes efter formlen :  A/P * F * 10 000  hvor  A = nicarbazinmaengden i mg , bestemt ved fotometri ;  P = proevens vaegt i gram ;  F = fortyndingsgraden ( saaledes som evt . anvendt under punkt 5.1 ) .  7 . Reproducerbarhed  Forskellen mellem resultaterne af dobbeltbestemmelser maa ikke overstige :  10 ppm i absolut vaerdi for et nicarbazinindhold paa under 100 ppm ;  10 % i relativ vaerdi for et indhold paa mellem 100 og 5 000 ppm ;  500 ppm , i absolut vaerdi for et indhold paa mellem 5 000 og 10 000 ppm ;  5 % i relativ vaerdi for et indhold paa over 10 000 ppm .  5 . BESTEMMELSE AF MENADION ( K3-VITAMIN )  1 . Formaal og anvendelsesomraade  Metoden goer det muligt at bestemme indholdet af menadion ( K3-vitamin ) i foderstoffer , koncentrater og forblandinger . Den mindste maengde , der kan bestemmes , er 1 ppm .  2 . Princip  Proeven ekstraheres med fortyndet ethanol , og blandingen goeres klar med en tanninoploesning og centrifugeres . Ekstrakten behandles med en natriumcarbonatoploesning , og den frigjorte menadion ekstraheres med 1,2-dichlorethan . Dichlorethanekstrakten behandles , afhaengigt af menadionindholdet , enten direkte eller efter inddampning , med 2,4-dinitrophenylhydrazin oploest i ethanol og gjort sur med saltsyre . Af det dannede hydrazon opstaar efter tilsaetning af ammoniak i overskud et blaagroent farvekompleks , hvis lysabsorption maales ved 635 nm .  3 . Reagenser  3.1 . 96 % ( rf . ) ethanol .  3.2 . ethanol ( 3.1 ) fortyndet med vand til 40 % .  3.3 . 10 % ( vaegt ) tanninoploesning , fremstillet af ren tannin i pulverform .  3.4 . 1,2-dichlorethan p.a .  3.5 . 10 % ( vaegt ) oploesning af vandfrit natriumcarbonat p.a .  3.6 . 37 % ( vaegt ) salstsyre , mf . = 1,19 .  3.7 . absolut ethanol p.a .  3.8 . 2,4-dinitrophenylhydrazin-reagens : 40 mg 2,4-dinitrophenylhydrazin p.a . oploeses i ca . 40 ml kogende absolut ethanol ( 3.7 ) , afkoeles og overfoeres til en 50 ml maalekolbe . Der tilsaettes 1 ml saltsyre  ( 3.6 ) og fyldes op med absolut ethanol ( 3.7 ) . Tilberedes umiddelbart foer anvendelsen .  3.9 . 25 % ( vaegt ) ammoniakvand , mf . = 0,91 .  3.10 . Ethanol-ammoniakoploesning : blanding af lige volumendele ethanol ( 3.7 ) og ammoniakvand ( 3.9 ) .  3.11 . Standardoploesninger af menadion : 20 mg menadion  ( K3-vitamin ) oploeses i 1,2-dichlorethan ( 3.4 ) , og der fyldes op til 200 ml . Alikvote maengder af denne oploesning fortyndes med 1,2-dichlorethan ( 3.4 ) for at faa en raekke oploesninger , hvis indhold af menadion er paa mellem 2 og 10 mg/ml . Oploesningerne skal fremstilles umiddelbart foer brugen .  4 . Apparatur  4.1 . Mekanisk rysteapparat .  4.2 . Centrifuge ( 3 000-5 000 0/min . ) .  4.3 . 100 ml og 250 ml skilletragte med sleben prop .  4.4 . Vakuum-rotations-fordamper med 250 ml kolber .  4.5 . Vandbad .  4.6 . Spektrofotometer med 10 mm kuvetter .  5 . Fremgangsmaade  NB : Alle arbejdsoperationer maa foregaa i daempet belysning , evt . ved benyttelse af apparatur af brunt glas  5.1 . Proeveudtagning  Af det omhyggeligt findelte proevemateriale afvejes en proeve , svarende til det formodede indhold af menadion , f.eks . :  0,1-5,0 g af koncentrater og forblandinger ;  20-30 g af foderstoffer .  Proeven overfoeres straks til en 250 ml kolbe med sleben glasrop .  5.2 . Ekstraktion  Der tilsaettes noejagtigt 96 ml fortyndet ethanol ( 3.2 ) og omrystes mekanisk i 15 minutter ved stuetemperatur . Derpaa tilsaettes 4,0 ml tanninoploesning ( 3.3 ) og der blandes godt , hvorefter ekstrakten overfoeres til et centrifugeglas , der centrifugeres ( 3 000-5 000 0/min ) , og dekanteres .  En noeje afmaalt ekstraktmaengde paa 20-40 ml haeldes i en 250 ml skilletragt , og der tilsaettes med pipette 50 ml 1,2-dichlorethan ( 3.4 ) , der omrystes og tilfoeres med pipette 20 ml natriumcarbonatoploesning ( 3.5 ) . Derpaa rystes kraftigt i 30 sekunder , hvorefter dichlorethanfasen opsamles i en 100 ml skilletragt . Der tilsaettes 20 ml vand , rystes i endnu 15 sekunder , hvorefter dichlorethanfasen opsamles , og vandrester fjernes med strimler af filtrerpapir .  For koncentraters og forblandingers vedkommende fortyndes en alikvot ekstraktmaengde med 1,2-dichlorethan ( 3.4 ) , saa der opnaas en menadionkoncentration paa 2-10 mg/ml . For foderstoffers vedkommende inddampes en alikvot ekstraktmaengde til toerhed ved formindsket tryk og i en kvaelstofatmosfaere over et vandbad ved 40 * C . Remanensen behandles hurtigt med saa meget 1,2-dichlorethan ( 3.4 ) , at der opnaas en oploesning , som indeholder 2-10 mg menadion pr . ml .  5.3 . Hydrazondannelse  2,0 ml af dichlorethanekstrakten under punkt 5.2 anbringes i en 10 ml maalekolbe og tilsaettes 3,0 ml 2,4-dinitrophenylhydrazin-reagens ( 3.8 ) , hvorefter kolben lukkes med en kork-eller teflonprop paa en saadan maade , at enhver fordampning undgaas . Blandingen opvarmes i vandbad ved 70 * C i 2 timer , afkoeles og tilsaettes 3,0 ml ethanol-ammoniakoploesning ( 3.10 ) blandes godt , fyldes op med absolut ethanol og blandes igen .  5.4 . Maaling af lysabsorption  Lysabsorptionen af det blaagroenne farvekompleks maales paa spektrofotometret ved 635 nm over for en blindproeve fremstillet ved at behandle 2,0 ml 1,2-dichlorethan  ( 3.4 ) som angivet under punkt 5.3 . Menadionmaengden bestemmes paa grundlag af en kalibreringskurve , som optegnes for hver enkelt analyseraekke .  5.5 . Kalibreringskurve  2,0 ml af menadion-standardoploesningerne ( 3.11 ) behandles som angivet under punkt 5.3 og lysabsorptionen maales som beskrevet under punkt 5.4 . Derpaa optegnes kalibreringskurven ved at afsaette lysabsorptionsvaerdierne som ordinat og de tilsvarende menadionmaengder i mg som abscisse .  6 . Beregning  Proevens menadionindhold beregnes under hensyntagen til proevens vaegt og til de fortyndingsgrader , der er arbejdet med i analysen . Resultatet udtrykkes i mg menadion pr . kg .  7 . Reproducerbarhed  Forskellen mellem resultaterne af dobbeltbestemmelser maa ikke overstige :  20 % i relativ vaerdi for et menadionindhold paa under 10 ppm ;  2 ppm i absolut vaerdi for et indhold paa mellem 10 og 14 ppm ;  15 % i relativ vaerdi for et indhold paa mellem 14 og 100 ppm ;  15 ppm i absolut vaerdi for et indhold paa mellem 100 og 150 ppm ;  10 % i relativ vaerdi for et indhold paa over 150 ppm .


Avis juridique important

|

31994L0017

Kommissionens direktiv 94/17/EF af 22. april 1994 om ændring af Rådets direktiv 70/524/EØF om tilsætningsstoffer til foderstoffer (Tekst af betydning for EØS)

EF-Tidende nr. L 105 af 26/04/1994 s. 0019 - 0025 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 56 s. 0339  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 56 s. 0339

KOMMISSIONENS DIREKTIV 94/17/EF af 22. april 1994 om aendring af Raadets direktiv 70/524/EOEF om tilsaetningsstoffer til foderstoffer (Tekst af betydning for EOES)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 70/524/EOEF af 23. november 1970 om tilsaetningsstoffer til foderstoffer (1), senest aendret ved direktiv 93/114/EF (2), saerlig artikel 7, og ud fra foelgende betragtninger:  Ifoelge direktiv 70/524/EOEF skal indholdet af bilagene til stadighed tilpasses til den videnskabelige og tekniske udvikling; bilagene blev kodificeret ved Kommissionens direktiv 91/248/EOEF (3);  der er i flere medlemsstater gjort forsoeg med anvendelse af bestemte emulgatorer, stabilisatorer, fortyknings- og geleringsmidler, farvestoffer, herunder pigmenter, og pH-regulatorer; erfaringerne giver grundlag for at tillade anvendelse af disse midler  i hele Faellesskabet;  der er i flere medlemsstater gjort vellykkede forsoeg med nye anvendelser af farvestoffer, herunder pigmenter, bindemidler, antiklumpningsmidler og koaguleringsmidler, enzymer og mikroorganismer; disse nye anvendelser boer foreloebig tillades paa nationalt  plan, indtil de kan tillades paa faellesskabsplan;  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:   Artikel 1  Bilagene til direktiv 70/524/EOEF aendres som angivet i bilaget til naervaerende direktiv.   Artikel 2  Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. november 1994. De underretter straks Kommissionen herom.  Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages anf af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af  medlemsstaterne.   Artikel 3  Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.   Artikel 4  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. april 1994.  Paa Kommissionens vegne René STEICHEN Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 270 af 14. 12. 1970, s. 1.  (2) EFT nr. L 334 af 31. 12. 1993, s. 24.  (3) EFT nr. L 124 af 18. 5. 1991, s. 1.      BILAG  I bilagene til direktiv 70/524/EOEF foretages foelgende aendringer:  1. I bilag I:  1.1. I del A. »Antibiotika«, under nr. E 713 »Tylosinfosfat«, indsaettes foelgende i kolonnen »Bestemmelser i oevrigt«:  »Mindste og stoerste indhold udtrykt i tylosinbase«.  1.2. I del E. »Emulgatorer, stabilisatorer, fortyknings- og geleringsmidler« indsaettes foelgende nummer:   "> ID="6.2">mg/kg af fuldfoderet" ID="1">» E 418> ID="2">Gellan gummi> ID="3">Polytetrasaccharid indeholdende glucose, glucoronsyre og rhamnose (2: 1: 1) produceret af Pseudomonas elodea (ATCC 31466)> ID="4">Hunde og katte> ID="5">-> ID="6">->  ID="7">-> ID="8">Kun foder i konservesdaaser«">       1.3. Del F. »Farvestoffer, herunder pigmenter« affattes saaledes:   "> ID="6.2">mg/kg af fuldfoderet" ID="1""> ID="1">»F. Farvestoffer, herunder pigmenter"> ID="2">1. Karotenoider og Xantofyler:"> ID="1">E 160 c> ID="2">Capsanthin> ID="3">C40H56O3> ID="5">-> ID="6">-> ID="8">-"> ID="1">E 160 e>  ID="2">Beta-apo-8'-carotenal> ID="3">C30H40O> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">80 alene eller sammen med andre karotenoider og xantofyler> ID="8">-"> ID="1">E 160 f> ID="2">Beta-apo-8'-carotensyre-ethylester> ID="3">C32H44O2> ID="4">Fjerkrae> ID="5">->  ID="6">-> ID="8">-"> ID="1">E 161 b> ID="2">Lutein> ID="3">C40H56O2> ID="5">-> ID="6">-> ID="8">-"> ID="1">E 161 c> ID="2">Kryptoxanthin> ID="3">C40H56O> ID="5">-> ID="6">-> ID="8">-"> ID="1">E 161 g> ID="2">Canthoxanthin> ID="3">C40H52O2> ID="4">a)  Fjerkrae> ID="5">-> ID="6">-> ID="8">-"> ID="4">b) Laks, oerreder> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">80> ID="8">Maa foerst anvendes fra seksmaanedersalderen. Blanding af canthoxanthin med astoxanthin er tilladt, saafremt det totale indhold ikke er stoerre end 100  ppm i fuldfoderblandingen"> ID="4">c) Hunde, katte og prydfisk> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-> ID="8">-"> ID="1">E 161 h> ID="2">Zeaxanthin> ID="3">C40H56O2> ID="4">Fjerkrae> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">80 alene eller sammen med andre karotenoider og  xantofyler> ID="8">-"> ID="1">E 161 i> ID="2">Citranoxanthin> ID="3">C33H44O> ID="4">AEglaeggende hoener> ID="5">-> ID="6">-> ID="8">-"> ID="1">E 161 j> ID="2">Astaxanthin> ID="3">C40H52O4> ID="4">a) Laks, oerreder> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">100>  ID="8">Maa foerst anvendes fra seksmaanedersalderen."> ID="8">Blanding af astaxanthin med conthaxanthin er tilladt, saafremt det totale indhold ikke er stoerre end 100 ppm i fuldfoderblandingen"> ID="4">b) Prydfisk> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">->  ID="8">-"> ID="2">2. Andre farvestoffer"> ID="1">E 102> ID="2">Tartrazin> ID="3">C16H9N4O9S2Na3"> ID="1">E 110> ID="2">Sunset yellow FCF> ID="3">C16H10N2O7S2Na2"> ID="1">E 124> ID="2">Ponceau 4 R> ID="3">C20H11N2O10S3Na3> ID="4">Prydfisk> ID="5">->  ID="6">-> ID="7">-> ID="8">-"> ID="1">E 127> ID="2">Erythrosin> ID="3">C20H6I4O5Na2·H2O"> ID="1">E 131> ID="2">Patent Blue V> ID="3">Calcium salt af m-hydroxy-tetraethyldiaminotriphenyl-carbinol anhydride disulphonsyre> ID="4">a) Alle dyrearter eller  dyrekategorier undtagen hund og katte> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-> ID="8">Kun godkendt til foderstoffer i produkter forarbejdet paa grundlag af:"> ID="8">i) levnedsmiddelaffald"> ID="8">ii) denatureret korn eller tapiokamel"> ID="8">iii) andre  basismaterialer, som er denatureret med disse stoffer eller farvet under den tekniske behandling for at sikre den noedvendige identifikation under fabrikationen"> ID="4">b) Hunde og katte> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-> ID="8">-"> ID="1">E 132>  ID="2">Indigotin> ID="3">C16H8N2O8S2Na2> ID="4">Prydfisk> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-> ID="8">-"> ID="1">E 141> ID="2">Chlorophyll - kobber - kompleks> ID="3">-> ID="4">Prydfisk> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-> ID="8">-"> ID="1">E 142> ID="2">Green S.  (Lissamingroen)> ID="3">Natriumsalt af 4,4'-bis (dimethylamino) diphenylmethylene-2-nophtol3,6-disulphonsyre> ID="4">a) Alle dyrearter eller dyrekategorier undtagen hunde, katte og prydfisk> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-> ID="8">Kun godkendt til  foderstoffer i produkter forarbejdet paa grundlag af:"> ID="8">i) levnedsmiddelaffald"> ID="8">ii) denatureret korn eller tapiokamel"> ID="8">iii) andre basismaterialer som er denatureret med disse stoffer eller farvet under den tekniske behandling  for at sikre den noedvendige identifikation under fabrikationen"> ID="4">b) Hunde, katte og prydfisk> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-> ID="8">-"> ID="1">E 153> ID="2">Carbo medicinalis vegetabilis> ID="3">C> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-"> ID="1">E 160 B>  ID="2">Bixin> ID="3">C25H30O4> ID="4">Prydfisk> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-"> ID="1">E 172> ID="2">Jernoxider og jernhydroxider> ID="3">Fe2O3> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-"> ID="2">3. De farvestoffer, som i faellesskabsbestemmelserne er godkendt til  farvning af levnedsmidler, bortset fra Patent Blue V og Green S.> ID="3">-> ID="4">a) Alle dyrearter eller dyrekategorier undtagen hunde og katte> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-> ID="8">Kun godkendt til foderstoffer i produkter forarbejdet paa grundlag  af:"> ID="8">i) levnedsmiddelaffald"> ID="8">ii) andre basismaterialer, undtagen korn og tapiokamel, som er denatureret med disse stoffer eller farvet under den tekniske behandling for at sikre den noedvendige identifikation under fabrikationen">  ID="4">b) Hunde og katte> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-> ID="8">-«""       1.4. I del M, »pH regulatorer« indsaettes foelgende numre:   "> ID="6.2">mg/kg af fuldfoderet" ID="1">»E 525> ID="2">Koliumhydroxid> ID="3">-> ID="4">Hunde og katte> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-> ID="8">-"> ID="1">E 526> ID="2">Kalciumhydroxid> ID="3">-> ID="4">Hunde og katte> ID="5">-> ID="6">->  ID="7">-> ID="8">-«">        2. I bilag II foretages foelgende aendringer:  2.1. I del F. »Farvestoffer, herunder pigmenter« indsaettes foelgende nummer:   "> ID="6.2">mg/kg af fuldfoderet" ID="1">»11> ID="2">Astaxanthin-rig Phaffia rhodozyma> ID="3">Koncentreret biomasse af gaeren Phaffia rhodozyma (CBS 116.94), draebt, indeholdende mindst 2,5 g astaxanthin pr. kg tilsaetningsstof> ID="4">Laks,  oerreder> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">100> ID="8">Stoerste indhold udtrykt som astaxanthin.> ID="9">30. 11. 1994«"> ID="8">Maa foerst anvendes fra seksmaanedersalderen."> ID="8">Blanding af tilsaetningsstoffet med canthaxanthin er tilladt, saafremt det totale  indhold af astaxanthin og canthaxanthin ikke er stoerre end 100 ppm i fuldfoderblandingen">        2.2. I del L. »Bindemidler, antiklumpningsmidler og koaguleringsmidler« indfoejes foelgende nummer:   "> ID="6.2">mg/kg af fuldfoderet" ID="1">»2 > ID="2">Natrolit-phonolit> ID="3">Naturlig blanding af silicater af alkalinsk og alkalisk aluminium og hydratiserede silicater af aluminium, natrolit (43-46,5 %) og feldspat> ID="4">Alle dyrearter  eller dyrekategorier> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">25 000> ID="8">Alle foderstoffer> ID="9">30. 11. 1994«">        2.3. Foelgende gruppe og nummer indsaettes:   "> ID="6.2">Aktivitetsenheder mg/kg af fuldfoderet" ID="2">»N. Enzymer" ID="1">1> ID="2">3-fytase (EC 3.1.3.8)> ID="3">Praeparat af 3-fytase produceret af Aspergillus niger (CBS 114,94) med en fytaseaktivitet paa mindst 5 000 FTU/g for faste og  flydende praeparater> ID="4">Svin (alle dyrekategorier)> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-> ID="8">-> ID="9">30. 11. 1994"> ID="4">Kyllinger (alle dyrekategorier)> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-> ID="8">-> ID="9">30. 11. 1994«""        2.4. Foelgende gruppe og nummer indsaettes:   "> ID="6.2">Mindst" ID="1">Hoejst"> ID="2">»O. Mikroorganismer" ID="1">1> ID="2">Bacillus cereus var. toyol (CNCM I-1012/NCIB 40112)> ID="3">Praeparat af Bacillus cereus var. toyol med indhold paa mindst 1010CFU/g tilsaetningsstof> ID="4">Smaagrise>  ID="5">2 maaneder> ID="6">109> ID="7">109> ID="8">-> ID="9">30. 11. 1994"> ID="5">4 maaneder> ID="6">0,5×109> ID="7">109> ID="8">-"> ID="4">Svin> ID="5">6 maaneder> ID="6">0,2×109> ID="7">109> ID="8">-> ID="9">30. 11. 1994"> ID="4">Soeer> ID="5">->  ID="6">109> ID="7">2×109> ID="8">-> ID="9">30. 11. 1994«""


Avis juridique important

|

31995L0017

Kommissionens direktiv 95/17/EF af 19. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 76/768/EØF for så vidt angår dispensation til at en eller flere bestanddele ikke opføres på den liste, der er fastsat for etikettering af kosmetiske midler

EF-Tidende nr. L 140 af 23/06/1995 s. 0026 - 0029

KOMMISSIONENS DIREKTIV 95/17/EF af 19. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 76/768/EØF for så vidt angår dispensation til at en eller flere bestanddele ikke opføres på den liste, der er fastsat for etikettering af kosmetiske midler (Tekst af betydning for EØS) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler (1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 94/32/EF (2), særlig artikel 6, stk. 1, litra g), ogud fra følgende betragtninger:Det bør præciseres, hvilke kriterier og betingelser der skal være afgørende for, om en fabrikant under påberåbelse af forretningshemmeligheden kan ansøge om dispensation til, at en eller flere bestanddele ikke optages på den liste over bestanddele, der i det mindste skal findes på kosmetiske midlers omslagskarton eller, såfremt dette i praksis er umuligt, skal anføres på en vedlagt meddelelse eller etiket eller et vedlagt bånd eller kort;en dispensation må dog ikke indskrænke de øvrige forpligtelser i henhold til direktiv 76/768/EØF og det ansvar, der følger heraf, herunder forpligtelserne i henhold til artiklerne vedrørende kosmetiske midlers sikkerhed, bilagene samt bestemmelserne vedrørende de oplysninger, der er nødvendige for en passende lægebehandling, og de nationale kontrolmyndigheders adgang til oplysninger;en dispensation må ikke indskrænke forbrugernes sikkerhed;ansøgningen om dispensation skal indsendes i den medlemsstat, hvor fabrikationen finder sted, eller hvor den første indførsel til Fællesskabets marked sker, og det er ligeledes denne medlemsstat, der i kontroløjemed skal have adgang til de oplysninger, der er nævnt i artikel 7a i direktiv 76/768/EØF, som ændret ved direktiv 93/35/EØF (3);for at sikre en passende vurdering og kontrol skal ansøgningen omfatte alle elementer, der er nødvendige til identifikation af ansøgerne samt identifikation og vurdering af sikkerheden med hensyn til den menneskelige sundhed af den pågældende bestanddels anvendelse i et eller flere kosmetiske midler og af bestanddelens forventelige brug samt de motiver, der kan berettige til hemmeligholdelse, og navn(e) på de(t) markedsførte produkt(er), der indeholder bestanddelen;af økonomiske grunde, og for at ansøgeren kan forsvare sig, skal den kompetente myndighed inden for en kort frist, som, medmindre der er særlige grunde hertil, ikke må overstige fire måneder underrette ansøgeren om resultatet af dennes ansøgning, og ethvert afslag på ansøgningen skal ledsages af en behørig begrundelse samt klare oplysninger om klageadgang og fristerne herfor;af hensyn til kontrol og transparens bør den kompetente myndighed tildele enhver bestanddel, for hvilken der gives dispensation, et registreringsnummer, som erstatter bestanddelen på den i artikel 6, stk. 1, litra g), i direktiv 76/768/EØF nævnte liste over bestanddelene;ansøgeren skal meddele enhver ændring af oplysningerne i sin oprindelige ansøgning til den kompetente myndighed, der kan tilbagekalde dispensationen på grund af disse ændringer, eller hvis nye elementer gør det påkrævet af hensyn til den offentlige sundhed;dispensationen kan maksimalt gives for en periode på fem år, der kan forlænges med maksimalt tre år;af hensyn til kontrol og produktsikkerhed samt den tilfredsstillende gennemførelse af dette direktiv er det vigtigt, at Kommissionen og de andre medlemsstater underrettes fyldestgørende om de afgørelser, den kompetente myndighed træffer, samt at disse afgørelser anerkendes på hele Fællesskabets territorium, medmindre der foreligger en særlig indsigelse;de foranstaltninger, der fastsættes i dette direktiv, er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Tilpasning til de Tekniske Fremskridt af Direktiver om Fjernelse af Tekniske Handelshindringer på Området for Kosmetiske Midler -UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:Artikel 1 Anvendelsen af dette direktiv indskrænker ikke de øvrige forpligtelser der følger af direktiv 76/768/EØF og det ansvar, der følger heraf, særlig artikel 2, 4, 5, 7, stk. 3 og 7a.Artikel 2 Den fabrikant eller dennes befuldmægtigede eller den person, for hvis regning et kosmetisk middel fremstilles, eller den ansvarlige for markedsføringen inden for Fællesskabet af et indført kosmetisk middel, som under påberåbelse af forretningshemmeligheden ønsker, at en bestanddel af et kosmetisk middel ikke anføres på den i artikel 6, stk. 1, litra g), i direktiv 76/768/EØF omhandlede liste, indsender en ansøgning om dispensation til den i artikel 10 i nærværende direktiv nævnte kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor fabrikationen eller den første markedsføring finder sted.Artikel 3 Den i artikel 2 nævnte ansøgning skal omfatte følgende elementer:a) Ansøgerens navn eller firmabetegnelse og adresse eller hovedsæde.b) En nøjagtig identifikation af en bestanddel, for hvilken der ansøges om dispensation, herunder:- CAS- og EINECS-nummer, color-indeks, kemisk betegnelse, IUPAC-betegnelse, INCI-betegnelse (4), betegnelse i den europæiske farmakopé, den almindelige internationale WHO-betegnelse og den fælles betegnelse, som er omhandlet i artikel 7, stk. 2, i direktiv 76/768/EØF, i den udstrækning, disse findes- Elincs-betegnelse og det officielle nummer, bestanddelen har fået tildelt i tilfælde af anmeldelse på grundlag af Rådets direktiv 67/548/EØF (5), samt angivelse af meddelelse af dispensation eller afslag på ansøgning om dispensation på grundlag af artikel 19 i samme direktiv- i tilfælde, hvor de i første og andet led nævnte navne og numre ikke findes, f.eks. når det drejer sig om visse bestanddele af naturlig oprindelse, navnet på basismaterialet, navnet på den anvendte del af en plante eller et dyr, navnet på komponenter i bestanddelen, som f.eks. opløsningsmidler.c) Vurdering af bestanddelens sikkerhed for den menneskelige sundhed i den form, den anvendes i færdige produkter, under hensyntagen til bestanddelens generelle toksikologiske profil, dens kemiske struktur og de vilkår, hvorunder den anvendes som specificeret i artikel 7a, stk. 1, litra d) og e), og stk. 2 i direktiv 76/768/EØF.d) Bestanddelens forventelige anvendelse, herunder de forskellige kategorier af produkter, i hvilken den vil blive anvendt.e) En detaljeret godtgørelse af årsagerne til, at der undtagelsesvist anmodes om dispensation, som f.eks.:- det forhold, at bestanddelens identitet eller funktion i det kosmetiske middel, der skal markedsføres, ikke er beskrevet i litteraturen og i øvrigt er ukendt i praksis inden for branchen- det forhold, at oplysningen endnu ikke er offentligt tilgængelig, selv om der er indgivet ansøgning om patent på bestanddelen eller dens brug- det forhold, at oplysningen, hvis den var kendt, ville være let at reproducere til skade for ansøgeren.f) Hvis det er kendt, navnet på hvert enkelt produkt, der vil indeholde bestanddelen, og hvis forskellige navne påtænkes anvendt på Fællesskabets marked, præcise angivelser om hvert enkelt af disse navne.Hvis et produkts navn endnu ikke er kendt, kan det meddeles senere, men denne meddelelse skal finde sted senest 15 dage inden markedsføringen.Hvis bestanddelen anvendes i flere produkter, er det tilstrækkeligt at indsende én ansøgning, forudsat at disse produkter angives klart til den kompetente myndighed.g) En erklæring med angivelse af, om der er indsendt en ansøgning til den kompetente myndighed i en anden medlemsstat for den bestanddel, for hvilken dispensation søges, og oplysning om svaret på denne ansøgning.Artikel 4 1. Efter modtagelse af ansøgningen om dispensation, jf. artikel 3, behandler den kompetente myndighed ansøgningen inden for en frist, der ikke må overstige fire måneder, og meddeler ansøgeren skriftligt, om dispensationen bevilges. I så fald meddeler den kompetente myndighed ligeledes ansøgeren det registreringsnummer, den har tildelt bestanddelen efter bestemmelserne i bilaget. Den kompetente myndighed kan dog, såfremt der foreligger særlige omstændigheder, meddele ansøgeren, at en yderligere frist, som ikke må overstige to måneder, vil være nødvendig for behandlingen af dennes ansøgning.2. Ethvert afslag på en ansøgning om dispensation skal begrundes, og klageadgang samt fristerne herfor skal tydeligt angives over for ansøgeren.Artikel 5 Det i artikel 4, stk. 1, nævnte registreringsnummer erstatter den pågældende bestanddel i den i artikel 6, stk. 1, litra g), i direktiv 76/768/EØF nævnte liste.Artikel 6 1. Enhver ændring i de oplysninger, der er givet i henhold til artikel 3, skal hurtigst muligt meddeles den kompetente myndighed, som har givet dispensation. Ved ændringer af navnene på de kosmetiske midler, som bestanddelen indgår i, skal ændringerne meddeles den kompetente myndighed, som har givet dispensation, senest 15 dage inden markedsføringen af disse produkter under deres nye navne.2. Den kompetente myndighed kan tilbagekalde dispensationen under hensyntagen til de i stk. 1 nævnte ændringer, eller hvis nye elementer gør det påkrævet, navnlig på grund af tvingende hensyn til den offentlige sundhed. I så fald meddeler den ansøgeren sin afgørelse herom inden for de frister og efter de regler, som er fastsat i artikel 4.Artikel 7 Afgørelsen om meddelelse af dispensation er gyldig for en periode på fem år.Hvis modtageren af dispensationen skønner, at der findes særlige grunde, som retfærdiggør en forlængelse af denne periode, kan han indsende en begrundet ansøgning herom til den kompetente myndighed, der oprindelig har meddelt dispensationen.Den kompetente myndighed tager stilling til den nye ansøgning inden for den frist og efter de regler, som er fastsat i artikel 4.Forlængelsen af dispensationens gyldighedsperiode kan ikke overstige tre år.Artikel 8 1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de andre medlemsstater deres afgørelser om tildeling og forlængelse af gyldighedsperioden for dispensation med angivelse af ansøgernes navne eller firmabetegnelse og adresse eller hovedsæde, navnene på de kosmetiske midler, som indeholder den bestanddel, dispensationen er givet for, samt det i artikel 4, stk. 1, nævnte registreringsnummer.Kommissionen og de andre medlemsstater kan efter anmodning herom modtage en kopi af sagens akter med ansøgningen om dispensation og den kompetente myndigheds afgørelse. I den forbindelse skal de kompetente myndigheder i medlemsstaterne og Kommissionen sørge for at opretholde et passende indbyrdes samarbejde.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de andre medlemsstater deres begrundede afgørelser om afslag på ansøgning om dispensation eller tilbagekaldelse af dispensation samt afslag på ansøgning om forlængelse af gyldighedsperioden for dispensation.3. Medlemsstaterne og Kommissionen træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at fortrolige data, de får kendskab, til, ikke udbredes uretmæssigt.Artikel 9 Medlemsstaterne anerkender de afgørelser, der er truffet af en kompetent myndighed vedrørende tildeling af dispensation eller forlængelse af gyldighedsperioden for dispensation.Hvis en medlemsstat efter at have modtaget meddelelsen eller en kopi af sagens akter efter reglerne i artikel 8, stk. 1, ønsker at anfægte en afgørelse truffet af den kompetente myndighed i en anden medlemsstat, kan den dog anmode Kommissionen om at træffe afgørelse efter proceduren i artikel 10 i direktiv 76/768/EØF.Artikel 10 Medlemsstaterne udpeger de kompetente myndigheder, der er omhandlet i dette direktiv og giver meddelelse herom til Kommissionen, som offentliggør listen over disse myndigheder i De Europæiske Fællesskaber Tidende. En medlemsstat kan ligeledes udpege den kompetente myndighed i en anden medlemsstat, der i særlige tilfælde indvilger i at gennemgå de i artikel 2 omhandlede ansøgninger.Artikel 11 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. november 1995. De underretter straks Kommissionen herom.Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.Artikel 12 Dette direktiv træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 13 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. juni 1995.På Kommissionens vegneEmma BONINOMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 262 af 27. 9. 1976, s. 169.(2) EFT nr. L 181 af 15. 7. 1994, s. 31.(3) EFT nr. L 151 af 23. 6. 1993, s. 32.(4) Tidligere CTFA-betegnelse.(5) EFT nr. L 196 af 16. 8. 1967, s. 1.BILAG PROCEDURE FOR TILDELING AF DET I ARTIKEL 4 NÆVNTE REGISTRERINGSNUMMER 1. Det i artikel 4 nævnte registreringsnummer omfatter syv cifre, hvoraf de to første svarer til det år, hvor fabrikanten har fået meddelt dispensation, de to følgende svarer til den kode, hver enkelt medlemsstat har fået tildelt i overensstemmelse med punkt 2 nedenfor, medens de tre sidste tildeles af den kompetente myndighed.2. Medlemsstaterne tildeles følgende koder:01 Frankrig02 Belgien03 Nederlandene04 Tyskland05 Italien06 Det Forenede Kongerige07 Irland08 Danmark09 Luxembourg10 Grækenland11 Spanien12 Portugal13 Finland14 Østrig15 Sverige.


Avis juridique important

|

31975L0033

Rådets direktiv 75/33/EØF af 17. december 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om koldtvandsmålere

EF-Tidende nr. L 014 af 20/01/1975 s. 0001 - 0009 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 4 s. 0069  den græske specialudgave: Kapitel 13 bind 3 s. 0022  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 4 s. 0069  den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 4 s. 0044  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 4 s. 0044

++++  RAADETS DIREKTIV  af 17 . december 1974  om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om koldtvandsmaalere   ( 75/33/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  I medlemsstaterne er baade udfoerelsen af og fremgangsmaaderne ved afproevning af koldtvandsmaalere fastlagt ved praeceptive bestemmelser , der er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat , og som derfor medfoerer hindringer for handelen med saadanne instrumenter ; der maa derfor indledes en tilnaermelse af disse bestemmelser ;  Raadets direktiv 71/316/EOEF af 26 . juli 1971 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning med hensyn til faelles bestemmelser om maaleinstrumenter samt om maaletekniske kontrolmetoder ( 3 ) , som aendret ved tiltraedelsesakten ( 4 ) har fastlagt fremgangsmaaden for EOEF-typegodkendelse og EOEF-foerstegangsjustering ; i henhold til det direktiv skal der fastlaegges tekniske udfoerelses - og funktionsforskrifter , som disse koldtvandsmaalere skal overholde , for at de frit skal kunne indfoeres , saelges og bruges , efter at have vaeret afproevet og forsynet med de foreskrevne EOEF-stempler og -maerker -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Dette direktiv finder anvendelse paa vandmaalere til koldt vand , der er integrerende maaleapparater , som kontinuerligt bestemmer volumet af den vandmaengde , der gennemloeber dem ( med udelukkelse af al anden vaeske ) . De bestaar af en maaleanordning , som driver et taellevaerk . Vandet betegnes som " koldt " , naar temperaturen er mellem 0 * og 30 * C .  Artikel 2  De koldtvandsmaalere , der kan opnaa EOEF-stempel og EOEF-maerke , er beskrevet i bilaget til dette direktiv . De skal EOEF-typegodkendes og gennemgaa EOEF-foerstegangsjustering .  Artikel 3  Medlemsstaterne kan af grunde , som har forbindelse med maaleegenskaber , ikke modsaette sig , forbyde eller begraense salg og brug af koldtvandsmaalere , der er forsynet med maerke for EOEF-typegodkendelse og stempel for EOEF-foerstegangsjustering .  Artikel 4  1 . Medlemsstaterne saetter de noedvendige administrative eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden atten maaneder efter dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom .  2 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter , som de udsteder paa det omraade , der er omfattet af dette direktiv .  Artikel 5  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 17 . december 1974 .  Paa Raadets vegne  M . DURAFOUR  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 2 af 9 . 1 . 1974 , s . 62 .  ( 2 ) EFT nr . C 8 af 31 . 1 . 1974 , s . 6 .  ( 3 ) EFT nr . L 202 af 6 . 9 . 1971 , s . 1 .  ( 4 ) EFT Specialudgave af 27 . 3 . 1972 , s . 14 .  BILAG  I . TERMINOLOGI OG DEFINITIONER  1.0 . Dette bilag finder udelukkende anvendelse paa koldtvandsmaalere med direkte mekanisk funktion ved maalekamre med bevaegelige skillevaegge eller ved vandhastighedens paavirkning af et bevaegeligt organ ( turbine , vingehjul , osv . ... ) .  1.1 . Gennemstroemningsintensitet  Gennemstroemningsintensiteten er kvotienten af det vandvolumen , som har gennemstroemmet maaleren , og gennemstroemningstiden , og voluminet udtrykkes i m3 eller liter og tiden i timer , minutter eller sekunder .  1.2 . Afgivet volumen  Det afgivne volumen er den totale vandmaengde , som har gennemstroemmet maaleren i en given tid .  1.3 . Stoerste gennemstroemning : Q max  Den stoerste gennemstroemning Q max er den stoerste gennemstroemning , som maaleren skal kunne fungere med i begraensede tidsrum med overholdelse af de maksimale tolerancer uden at lide skade og uden at graensevaerdien af tryktab overskrides .  1.4 . Nominal gennemstroemning : Q n  Den nominelle gennemstroemning Q n er lig med halvdelen af den stoerste gennemstroemning Q max , udtryket i m3/h og den benyttes til at kendetegne maaleren .  Ved nominel gennemstroemning skal maaleren kunne arbejde normalt , dvs . kontinuerligt og intermitterende med overholdelse af de maksimale tolerancer .  1.5 . Mindste gennemstroemning : Q min  Den mindste gennemstroemning Q min er den mindste gennemstroemning , fra hvilken maalerne skal overholde de maksimale tolerancer . Den bestemmes som funktion af Q n .  1.6 . Belastningsomraade  En vandmaalers belastningsomraade afgraenses af den stoerste gennemstroemning Q max og den mindste gennemstroemning Q min . Den er delt i et nedre og oevre omraade , hvor der gaelder forskellige tolerancer .  1.7 . Gennemstroemningsskael : Q t  Gennemstroemningsskaellet Q t er den gennemstroemning , som skiller nedre og oevre belastningsomraade , og ved hvilken de maksimale tolerancer skifter .  1.8 . Maksimal tolerance  Den maksimale tolerance er den stoerste vaerdi af den tilladte fejl i henhold til dette direktiv ved EOEF-typegodkendelsen og EOEF-foerstegangsjusteringen af en vandmaaler .  1.9 . Tryktab  Ved tryktab forstaas det tab , der skyldes vandmaalerens tilstedevaerelse i vandforsyningen .  II . MAALETEKNISKE KENDETEGN  2.1 . Maksimale tolerancer  De maksimale tolerancer i det nedre belastningsomraade fra og med Q min , indtil Q t er mere eller mindre 5 % .  De maksimale tolerancer i det oevre belastningsomraade fra og med Q t til og med Q max er mere eller mindre 2 % .  2.2 . Maaletekniske kategorier  Vandmaalerne inddeles efter de forud fastlagte vaerdier for Q min og Q t i tre maaletekniske kategorier som vist i nedenstaaende oversigt :  Kategorier * Q n *   * < 15 m3/h * * 15 m3/h *  Kategori A * * *  Q min vaerdi * 0,04 Q n * 0,08 Q n *  Q t vaerdi * 0,10 Q n * 0,30 Q n *  Kategori B * * *  Q min vaerdi * 0,02 Q n * 0,03 Q n *  Q t vaerdi * 0,08 Q n * 0,20 Q n *  Kategori C * * *  Q min vaerdi * 0,01 Q n * 0,006 Q n *  Q t vaerdi * 0,015 Q n * 0,015 Q n *  III . TEKNISKE KENDETEGN  3.1 . Udfoerelse - almindelige bestemmelser  Maalerne skal vaere udfoert paa en saaden maade :  1 . at de har en lang levetid og sikrer mod bedrageri ,  2 . at de opfylder dette direktivs forskrifter ved normale driftsvilkaar .  Saafremt der er mulighed for , at maalerne kan blive udsat for en utilsigtet tilbagestroemning af vand , maa de kunne taale dette uden beskadigelse eller forringelse af deres maaletekniske egenskaber , idet der dog maa forekomme en returbevaegelse i taellevaerket .  3.2 . Materialer  Vandmaaleren skal udfoeres i materialer , der er tilstraekkeligt modstandsdygtige og stabile til at taale de driftsvilkaar , som maaleren er bestemt til at fungere under . Hele maaleren skal udfoeres i materialer , der er modstandsdygtige over for saedvanligt forekommende indvendig og udvendig korrosion , og om nodvendigt beskyttes ved en passende overfladebehandling . Vendets temperatursvingninger inden for de saedvanlige driftstemperaturer maa ikke kunne aendre de materialer , der er anvendt ved fabrikationen af vandmaaleren .  3.3 . Taethed - trykbestandighed  Maalerne maa til stadighed kunne taale det kontinuerlige vandtryk , hvortil de er konstrueret , kaldet det maksimale driftstryk , uden funktionsfejl , uden at laekke , uden gennemsivning af vaeggene og uden varig deformering , Dette tryks mindste vaerdi er 10 bar .  3.4 . Tryktab  Tryktabet gennem maaleren bestemmes ved EOEF-typegodkendelsesproeverne ( og maa aldrig overstige 0,25 bar ved nominel gennemstroemning og 1 bar ved stoerste gennemstroemning .  Paa grundlag af proeveresultaterne opdeles maalerne i 4 grupper , som svarer til foelgende maksimale vaerdier for tryktab : 1 - 0,6 - 0,3 og 0,1 bar . Denne vaerdi angives i EOEF-typegodkendelsesattesten .  3.5 . Taellevaerket  Taellevaerket maa muliggoere en sikker , enkel og entydig aflaesning af det maalte vandvolumen i m3 ved simpel sidestilling af de enkelte taelleled .  Voluminet angives :  a ) enten ved én eller flere viseres stilling foran cirkelformede talskiver med skalainddeling ,  b ) eller ved aflaesning af sidestillede cifre i en eller flere aabninger ,  c ) eller ved en kombination af begge systemer .  Sort farve angiver m3 og mangefold deraf , roed farve angiver decimaler af m3 .  Sidestillede cifres synlige hoejde skal vaere mindst 4 mm .  Ved angivelse med sidestillede cifre ( typerne b og c ) maa den synlige bevaegelse af samtlige cifre foregaa fra neden og opad .  En hvilken som helst taelleenheds fremrykning med en enhed skal vaere fuldfoert mens det naermeste lavere taelleled udfoerer den sidste tredjedel af omdrejningen ; taellevaerket med den sidste decimal maa for type c's vedkommende bevaege sig kontinuerligt . Det samlede antal m3 skal vaere klart angivet .  Ved viser-taellevaerk ( typerne a og c ) skal visernes omdrejningsretning vaere med solen . Den i m3 udtrykte vaerdi paa hver skalas gradinddeling skal angives i 10n , idet n er et positivt eller negativt helt tal eller nul , saaledes at et system af fortloebende ti-inddelinger opstaar . Ved siden af hver skala er angivet betegnelserne : x 1000 - x 100 - x 10 - x 1 - x 0,1 - x 0,01 - x 0,001 .  I begge tilfaelde ( visere og sidestillede tal ) :   - skal symbolet for enheden m3 angives paa skiven eller i umiddelbar naerhed af talangivelsen ;   - skal det hurtigst drejende aflaeselige taelleled , som er kontrolled og hvis skalavaerdi er den saakaldte " justeringsvaerdi " , have en kontinuerlig bevaegelse . Dette kontrolled kan vaere permanent eller anbragt midlertidigt ved tilfoejelse af loese dele . Disse dele maa ikke maerkbart paavirke maalerens maaletekniske egenskaber .  Laengden af justeringsvaerdiens skalainddeling maa ikke vaere mindre end 1 mm eller stoerre end 5 mm . Skalaen udfoeres :   - enten med lige brede delstreger , der dog ikke maa overskride en fjerdedel af afstanden mellem midterlinjerne af to paa hinanden foelgende delstreger , og som kun kan adskille sig fra hinanden ved laengde ;   - eller med kontrastbaand , hvis konstante bredde er lig med skalainddelingens laengde .  Dog er det tilladt , i et tidsrum af 6 aar og 6 maaneder efter meddelelsen af dette direktiv :  a ) at bevaegelsesretningen af sidestillede cifre er ovenfra og ned , naar dette angives ved en pil ,  b ) at skalainddelingens laengde er 0,8 mm .  3.6 . Antallet af cifre og justeringsvaerdiens talvaerdier  Taellevaerket maa , uden at vende tilbage til nulstilling , mindst kunne registrere en vandmaengde udtrykt i m3 svarende til 1 999 timers drift ved nominel gennemstroemning .  Justeringsvaerdien skal angive vaerdierne 1 gange 10n , 2 gange 10n eller 5 gange 10n . Den skal vaere tilstraekkelig lille til at sikre , at maaleusikkerheden ved justeringen ikke overstiger 0,5 % ( naar der regnes med en aflaesningsfejl , der ikke overstiger halvdelen af den mindste skalainddeling ) , og at der ved mindste gennemstroemning kun kraeves en forholdsvis ringe gennemstroemning , saaledes at afproevningen ved denne gennemstroemning ikke varer over 1 t 30 min .  I et tidsrum af 6 aar og 6 maaneder fra meddelelsen af dette direktiv tillades en varighed paa hoejst 7 timer .  Eventuelt kan en supplerende anordning ( i form af en stjerne , skive med maerke osv . ) bruges til paavisning af maaleanordningens omdrejning , foer denne viser sig tydeligt paa taellevaerket .  3.7 . Justeranordning  Maalere kan vaere forsynet med en justeranordning , hvormed forholdet mellem det viste og det afgivne volumen kan aendres . Denne anordning er paabudt for maalere , der virker ved vandhastighedens indvirkning paa et roterende organ .  3.8 . Accellerator-anordning  Enhver anordning , som kan accellerere taelleren ved drift under Q min , er forbudt .  IV . PAASKRIFTER OG MAERKER  4.1 . Identificeringspaaskrifter  Enhver maaler skal vaere forsynet med nedenstaaende laeselige og uudslettelige paaskrifter , som skal vaere anbragt samlet eller fordelt over huset , taellevaerkets talskive eller specifikationspladen :  a ) fabrikantens navn eller firmanavn eller hans fabriksmaerke ,  b ) maaleklasse og nominel gennemstroemning Q n i m3/h ,  c ) fabrikationsaar og individuelt fabrikationsnummer ,  d ) en eller to pile , som viser gennemstroemningsretningen ,  e ) EOEF-typegodekendelsesmaerke ,  f ) det maksimale driftstryk i bar , hvis det kan overstige 10 bar ,  g ) " V " eller " H " , naar maalingen kun kan fungere korrekt i lodret ( V ) stilling eller i vandret  ( H ) stilling .  4.2 . Anbringelse af justeringsmaerket  Der skal vaere plads til anbringelse af EOEF-justeringsmaerket paa en fremtraedende del af maaleren ( som regel huset ) , som er synlig uden afmontering .  4.3 . Plombering  Maalerne skal vaere forsynet med beskyttelsesanordninger , der kan plomberes , saaledes at det er umuligt saavel foer som efter maalerens korrekte installering at afmontere eller aendre maaleren eller dens reguleringsanordning uden at beskadige disse anordninger .  V . EOEF-TYPEGODKENDELSE  5.1 . Fremgangsmaade  Fremgangsmaaden ved EOEF-typegodkendelse er i overensstemmelse med forskrifterne i direktiv 71/316/EOEF .  5.2 . Typeafproevning  Efter at det ved hjaelp af ansoegningsdokumenterne om godkendelse er konstateret , at typen svarer til forskrifterne i naervaerende direktiv , gennemgaar et vist antal apparater laboratorieundersoegelser under foelgende vilkaar :  5.2.1 . Antal maalere , som skal afproeves  Det mindste antal maalere , som fabrikanten skal fremlaegge til afproevning er fastsat inedenstaaende tabel :  Nominel gennemstroemning Q n i m3/h * Antal maalere *  Q n * 5 * 10 *  5 < Q n * 50 * 6 *  50 < Q n * 1 000 * 2 *  Q n > 1 000 * 1 *  5.2.2 . Tryk  Ved de maaletekniske proever ( punkt 5.2.4 . ) skal trykket ved maalerudgangen vaere tilstraekkeligt til at forhindre kavitation .  5.2.3 . Proeveudstyr  I almindelighed afproeves hver maaler for sig i og alt fald saadan , at hver enkelt maalers individuelle kendetegn kan konstateres entydigt .  Medlemsstatens maaletekniske proeveanstalter traeffer under hensyntagen til de forskellige fejlkilder ved installationen , de noedvendige forholdsregler , for at den stoerste relative usikkerhed ved volumenmaalingen ikke overstiger 0,2 % .  Den stoerste relative maaleusikkerhed ved installationen maa vaere 5 % ved trykmaalingen og 2,5 % ved maalingen af tryktabet .  Den relative variation i gennemstroemningens volumen maa ved hver proeve ikke overstige 2,5 % fra Q min til Q t og 5 % fra Q t til Q max .  Uanset hvor proeverne udfoeres skal installationen vaere godkendt af den paagaeldende medlemsstats maaletekniske proeveanstalt .  5.2.4 . Afproevningens gennemfoerelse  Disse afproevninger omfatter foelgende arbejdsprocesser i den angivne raekkefoelge :  1 . taethedsproeve ;  2 . bestemmelse af fejlkurven som funktion af gennemstroemningsmaengden ved under hensyntagen til de af fabrikanten for den paagaeldende type foreskrevne normale installationsvilkaar ( lige til - og fraloebsroer , drosselsteder , hindringer , o.s.v . ) at konstaterne trykkets indvirkning hvorved en mulig trykafhaengighed fastslaas ;  3 . bestemmelse af tryktab ;  4 . accelereret slidproeve .  Taethedsundersoegelsen bestaar af foelgende to proever :  a ) hver maaler skal kunne taale et tryk paa 16 bar eller 1,6 gange det maksimale driftstryk i 15 minutter uden laek eller gennemsivning af vaeggene ( jfr . punkt 4.1 . f ) ) ;  b ) hver maaler skal kunne taale et tryk paa 20 bar eller 2 gange det maksimale driftstryk i 1 minut uden at blive oedelagt og uden at der indtraeder blokering ( jfr . punkt 4.1 . f ) ) .  Resultatet af proeverne nr . 2 og 3 maa vise et tilstraekkeligt antal punkter til med sikkerhed at kunne tegne kurverne for hele belastningsomraadet .  Den accelerede slidproeve foretages under foelgende vilkaar :  nom . gennemstroemning Q n i m3/h * Proevegennemstroemning * Proevens art * Antal af afbrydelser * Varighed af standsninger i sekunder * Proevegennemstroemningens varighed * Varighed af tilloeb og drosling i sekunder *  Q n * 10 * Q n * Intermitterende * 100 000 * 15 * 15 sekunder * 0,15 ( Q n ) (*) med mindst 1 sekund *   * 2 Q n * Kontinuerlig * * * 100 h * *  Q n > 10 * Q n * Kontinuerlig * * * 800 h * *   * 2 Q n * Kontinuerlig * * * 200 h * *  (*) ( Q n ) er det tal , som er lig med vaerdien af Q n udtrykt i m3/h .  Foer den foerste proeve og efter hver proeveraekke bestemmes maalefejlene ved mindst foelgende gennemstroemningsintensiteter :  Q min - Q t - 0,3 Q n - 0,5 Q n - 1 Q n - 2 Q n  For hver proeve skal gennemstroemningsmaengden vaere tilstraekkelig til at bevirke , at justeringsvaerdiens viser eller rulle foretager en eller flere fuldstaendige omdrejninger , og at virkningerne af cyklisk forvridning ophaeves .  5.2.5 . EOEF-typegodkendelsesbetingelser  En vandmaalertype godkendes , naar den opfylder foelgende krav :  a ) opfylder de administrative , tekniske og maaletekniske forskrifter i direktivet og dets bilag ; og  b ) de i punkt 5.2.4 . foreskrevne proever 1 , 2 og 3 viser , at den opfylder de maaletekniske og tekniske kendetegn i del II og III i dette bilag , og  c ) efter hver accelereret slidproeve :  1 . maa der ikke konstateres maalevariationer i forhold til den oprindelige kurve paa mere end 1,5 % mellem Q t og Q max og mere end 3 % mellem Q min og Q t ;  2 . maa maalern udvise en maksimal fejl paa mere eller mindre 6 % mellem Q min og Q t og paa mere eller mindre 2,5 % mellem Q t og Q max .  VI . EOEF-FOERSTEGANGSJUSTERING  Justeringsstedet skal godkendes af medlemsstatens maaletekniske proeveanstalt . Lokalernes indretning og proeveudstyret skal muliggoere en entydig og sikker justering , uden tidsspilde for den tilsynsfoerende . Forskrifterne i punkt 5.2.3 . skal vaere opfyldt ; dog kan maalerne serieafproeves . I dette tilfaede skal samtlige maaleres udgangstryk vedvarende vaere tilstraekkeligt til at undgaa kavitation og saeranordninger kan vaere noedvendige for at forhindre indbyrdes paavirkning af maalerne .  Proevestanden kan vaere forsynet med automatiske anordninger , omloeb , tvaersnitsredukion osv . forudsat , at hver proevekreds mellem de maalere , som skal justeres og kontrolkarrene er klart afgraendet , og at disses taethed til stadighed kan kontrolleres .  Ethvert foedesystem er tilladt , men i tilfaelde af , at flere perallelproeveledninger arbejder samtidig , maa de ikke paavirke hinanden paa en maade , der er uforenelig med bestemmelserne i punkt 5.2.3 .  Naar er kontrolkar er delt i flere kamre , skal skillevaeggene vaere saa stive , at et kammers volumen ikke varierer mere end 0,2 % , naar de tilgraenseden kamre er fyldte eller tomme .  Justeringen omfatter en noejagtighedsproeve ved mindst foelgende tre gennemstroemningsintensiteter :  a ) mellem 0,9 Q max og Q max ,  b ) mellem Q t og 1,1 Q t ,  c ) mellem Q min og 1,1 Q min .  Den foerste af disse proever omfatter aflaesning af tryktabet , som ikke maa overskride den i EOEF-typegodkendelsesmeddelelsen naevnte vaerdi .  De maksimale tolerancer er naevnt i stk . 2.1 .  For hver proeve skal gennemstroemningen vaere tilstraekkelig til at bevirke , at justeringsvaerdiens viser eller rulle foretager en eller flere fuldstaendige omdrejninger , og at virkningerne af cyklisk forvridning ophaeves .  Har alle fejl samme fortegn , skal koldtvandsmaaleren justeres saaledes , at ikke alle fejl overskrider halvdelen af den maksimale tolerance .


Avis juridique important

|

31979L0268

Rådets direktiv 79/268/EØF af 5. marts 1979 om ændring af direktiv 77/504/EØF om racerent avlskvæg

EF-Tidende nr. L 062 af 13/03/1979 s. 0005 - 0005 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 10 s. 0199  den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 24 s. 0257  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 10 s. 0199  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 16 s. 0048  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 16 s. 0048

++++   ( 1 ) EFT nr . C 9 af 11 . 1 . 1979 , s . 4 .   ( 2 ) Udtalelse afgivet den 16 . 2 . 1979 ( endnu ikke offentliggjort i EFT ) .   ( 3 ) Udtalelse afgivet den 21 ./22 . 2 . 1979 ( endnu ikke offentliggjort i EFT ) .   ( 4 ) EFT nr . L 206 af 12 . 8 . 1977 , s . 8 .  RAADETS DIREKTIV  af 5 . marts 1979  om aendring af direktiv 77/504/EOEF om recerent avlskvaeg   ( 79/268/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 43 og 100 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  I Raadets direktiv 77/504/EOEF af 25 . juli 1977 om racerent avlskvaeg ( 4 ) fastsaettes betingelserne for gradvis frigivelse af handelen inden for Faellesskabet paa dette omraade ;  indtil en faellesskabsordning bliver gennemfoert paa dette omraade , har det i overensstemmelse med artikel 7 i naevnte direktiv vaeret fastholdt som generelt princip , at indfoersler fra tredjelande ikke kan opnaa gunstigere betingelser end dem , der gaelder for handelen inden for Faellesskabet ;  faellesskabsreglerne for handelen mellem medlemsstater er endnu ikke fastlagt fuldstaendigt , navnlig ikke for saa vidt angaar kriterierne for indfoerelse i stamboegerne ; de vil foerst foreligge efter vedtagelse af en raekke gennemfoerelsesforanstaltninger , navnlig dem der er fastsat i artikel 6 i naevnte direktiv ; det boer derfor bestemmes , at artikel 7 i paagaeldende direktiv bringes i anvendelse , efterhaanden som Faellesskabets interne ordning gennemfoeres _  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :  Artikel 1  Artikel 9 i direktiv 77/504/EOEF affattes saaledes :   " Artikel 9  Medlemsstaterne saetter de noedvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i kraft  a ) for at efterkomme dette direktiv , bortset fra artikel 7 , senest den 1 . januar 1979 ;  b ) for at efterkomme artikel 7 , for saa vidt angaar hvert af de omraader , som artiklen omfatter , paa de samme datoer som dem , paa hvilke de efterkommer de tilsvarende bestemmelser gaeldende for handelen inden for Faellesskabet og isaer de afgoerelser , der efterhaanden vedtages i henhold til artikel 6 .  De underretter straks Kommissionen herom . " .  Artikel 2  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 5 . marts 1979 .  Paa Raadets vegne  P . MEHAIGNERIE  Formand