title: Rådets direktiv 2011/64/EU af 21. juni 2011 om punktafgiftsstrukturen og -satserne for forarbejdet tobak

text:
               5.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 176/24

         RÅDETS DIREKTIV 2011/64/EU
   af 21. juni 2011
   om punktafgiftsstrukturen og -satserne for forarbejdet tobak
   (kodifikation)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 113,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,
   efter en særlig lovgivningsprocedure, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådets direktiv 92/79/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af cigaretafgifterne (1), 92/80/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af afgifterne på andre former for forarbejdet tobak end cigaretter (2) og 95/59/EF af 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Direktiverne bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres og samles i én enkelt retsakt.

               (2)

               Unionens afgiftslovgivning for så vidt angår tobaksvarer skal sikre et velfungerende indre marked og samtidig et højt sundhedsbeskyttelsesniveau, jf. artikel 168 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og under hensyntagen til at tobaksvarer kan forårsage alvorlige sundhedsskader, og at Unionen er part i Verdenssundhedsorganisationens rammekonvention om tobakskontrol. Der bør tages højde for situationen for hver af de forskellige sorter forarbejdet tobak.

               (3)

               Et af formålene med traktaten om Den Europæiske Union er at opretholde en økonomisk union, som har de samme kendetegn som et internt marked, inden for hvilken der er en sund konkurrence. Med hensyn til forarbejdet tobak forudsætter gennemførelsen af dette mål, at medlemsstaternes forbrugsafgifter på varer fra denne sektor ikke fordrejer konkurrencen og ikke hindrer den frie bevægelighed inden for Unionen.

               (4)

               De mange sorter forarbejdet tobak, der adskiller sig fra hinanden ved deres kendetegn og forskellige anvendelsesformål bør defineres.

               (5)

               Der bør indføres en sondring mellem finskåren tobak til rulning af cigaretter og anden røgtobak.

               (6)

               Tobaksruller, der kan ryges, som de er, efter en simpel, manuel behandling, bør også betragtes som cigaretter, således at disse varer pålægges ens afgifter.

               (7)

               Begrebet fabrikant bør defineres som den fysiske eller juridiske person, der reelt fremstiller tobaksvarerne og fastsætter den maksimale detailsalgspris for de enkelte medlemsstater, hvori de pågældende produkter skal overgå til frit forbrug.

               (8)

               Af hensyn til en ensartet og rimelig opkrævning af afgifter bør en definition af cigaretter, cigarer og cigarillos og anden røgtobak fastlægges, således at tobaksruller, som i forhold til deres længde kan betragtes som to eller flere cigaretter, i punktafgiftsøjemed behandles som to eller flere cigaretter, at en cigartype, som på mange punkter ligner en cigaret, i punktafgiftsøjemed behandles som en cigaret, at røgtobak, som på mange punkter ligner finskåren tobak til rulning af cigaretter, i punktafgiftsøjemed behandles som finskåren tobak, og at tobaksaffald defineres præcist. I lyset af de økonomiske vanskeligheder, som en omgående gennemførelse ville kunne medføre for de berørte tyske og ungarske virksomheder, bør Tyskland og Ungarn bemyndiges til at udsætte anvendelsen af definitionen af cigarer og cigarillos indtil den 1. januar 2015.

               (9)

               For så vidt angår punktafgifter, bør strukturharmoniseringen navnlig have den virkning, at konkurrencen for de forskellige kategorier af forarbejdet tobak, som tilhører den samme gruppe, ikke fordrejes som følge af opkrævning af afgifter, og at medlemsstaternes nationale markeder åbnes.

               (10)

               Af konkurrencehensyn skal der være fri prisdannelse for alle grupper af forarbejdet tobak.

               (11)

               Punktafgiftsstrukturen for cigaretter skal, ud over et specifikt element fastsat pr. vareenhed, omfatte et proportionalt element, som baseres på detailsalgsprisen inklusive alle afgifter. Da omsætningsafgiften på cigaretter har samme virkning som en værdipunktafgift, bør denne tages i betragtning ved fastsættelsen af forholdet mellem punktafgiftens specifikke element og det samlede afgiftsbeløb.

               (12)

               Med forbehold af den blandede afgiftsstruktur og den maksimale procentsats af det specifikke element i det samlede afgiftsbeløb skal medlemsstaterne tildeles effektive midler til at lægge specifikke punktafgifter eller minimumspunktafgifter på cigaretter for at sikre, at mindst en bestemt minimumsafgift opkræves i hele Unionen.

               (13)

               Med henblik på det indre markeds funktion er det nødvendigt at fastsætte minimumspunktafgifter for alle former for forarbejdet tobak.

               (14)

               Med hensyn til cigaretter bør der sikres neutrale konkurrencevilkår for producenterne, opdelingen af tobaksmarkederne bør reduceres og sundhedsmålene fremhæves. En prisrelateret minimumsafgift bør således fastsættes med udgangspunkt i den vejede gennemsnitlige detailsalgspris, og en specifik minimumsafgift bør finde anvendelse for alle cigaretter. Af samme årsag bør den vejede gennemsnitlige detailsalgspris også anvendes som udgangspunkt for måling af betydningen af specifikke punktafgifters andel af det samlede afgiftsbeløb.

               (15)

               Med hensyn til pris- og punktafgiftsniveauerne navnlig i forhold til cigaretter, som er langt den største kategori af tobaksvarer, og i forhold til finskåren tobak til rulning af cigaretter er der stadig væsentlige forskelle mellem medlemsstaterne, som kan forstyrre det indre markeds funktion. En vis grad af konvergens mellem afgiftsniveauerne i medlemsstaterne ville være med til at nedbringe omfanget af bedrageri og smugling inden for Unionen.

               (16)

               En sådan konvergens ville også bidrage til at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau. Afgiftsniveauet er et vigtigt aspekt i forhold til prisen på tobaksvarer og påvirker følgelig forbrugernes rygevaner. Bedrageri og smugling undergraver de afgiftsregulerede prisniveauer navnlig for cigaretter og finskåren tobak til rulning af cigaretter og bringer derved målene for tobakskontrol og sundhedsbeskyttelse i fare.

               (17)

               Med henblik på andre varer end cigaretter bør der gælde en ensartet afgiftsincidens for alle varer, der tilhører samme kategori forarbejdet tobak. Med henblik på det indre markeds funktion er det mest hensigtsmæssigt at fastsætte en samlet minimumspunktafgift udtrykt som procentsats eller i beløb pr. kg eller pr. stk.

               (18)

               Med hensyn til finskåren tobak til rulning af cigaretter bør en prisrelateret minimumsafgift i Unionen udtrykkes på en sådan måde, at der opnås tilsvarende virkninger som på cigaretområdet, og tage udgangspunkt i den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.

               (19)

               Det er nødvendigt, at der sker en tilnærmelse af minimumsniveauerne for finskåren tobak til rulning af cigaretter i forhold til minimumsafgiftsniveauerne for cigaretter, så der tages større hensyn til graden af konkurrence mellem de to produkter, som afspejles i observerede forbrugsmønstre, samt deres lige store skadevirkning.

               (20)

               Portugal bør gives mulighed for at anvende en reduceret sats for så vidt angår cigaretter, der forbruges i de mest afsidesliggende regioner i Azorerne og Madeira.

               (21)

               Overgangsperioder bør gøre det muligt for medlemsstaterne at foretage en smidig tilpasning til niveauerne for den samlede punktafgift, hvorved eventuelle bivirkninger begrænses.

               (22)

               For ikke at skade den økonomiske og sociale balance på Korsika er det nødvendigt og berettiget at give en dispensation indtil den 31. december 2015, i medfør af hvilken Frankrig kan anvende en punktafgiftssats, som er lavere end den nationale punktafgiftssats, for cigaretter og andre former for forarbejdet tobak, der overgår til frit forbrug på øen. Afgifterne på forarbejdet tobak, der overgår til frit forbrug på Korsika, bør senest på denne dato være fuldstændigt tilpasset de på det franske fastland gældende afgifter, men der bør ske en trinvis forhøjelse af den på Korsika gældende punktafgift på cigaretter for at undgå en alt for voldsom overgang til de på fastlandet gældende afgifter.

               (23)

               De fleste medlemsstater afgiftsfritager eller tilbagebetaler punktafgifter for visse former for forarbejdet tobak, afhængig af deres anvendelse; fritagelserne eller tilbagebetalingerne i forbindelse med særlige anvendelser bør fastsættes i dette direktiv.

               (24)

               Der bør indføres en fremgangsmåde, hvorefter de i dette direktiv fastsatte satser eller beløb regelmæssigt kan tages op til revision på grundlag af en rapport fra Kommissionen, hvori der tages hensyn til alle relevante faktorer.

               (25)

               Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne —

         VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
   KAPITEL 1

      FORMÅL

   Artikel 1
   Dette direktiv fastsætter de almindelige principper for harmoniseringen af strukturen og satserne for de punktafgifter, som medlemsstaterne pålægger forarbejdet tobak.
   KAPITEL 2

      DEFINITIONER

   Artikel 2
   1.   I dette direktiv forstås ved forarbejdet tobak:

               a)

               cigaretter

               b)

               cigarer og cigarillos

               c)

               røgtobak

                           i)

                           finskåren tobak til rulning af cigaretter

                           ii)

                           anden røgtobak

         2.   Produkter, som helt eller delvis består af andre stoffer end tobak, men som opfylder de øvrige kriterier i artikel 3 eller artikel 5, stk. 1, ligestilles med cigaretter og røgtobak.
   Uanset første afsnit betragtes produkter uden indhold af tobak ikke som forarbejdet tobak, hvis de udelukkende benyttes til medicinske formål.
   3.   Med forbehold af de EU-forskrifter der allerede er vedtaget, foregriber definitionerne i stk. 2 i denne artikel og artikel 3, 4 og 5 ikke fastlæggelsen af, hvilke systemer eller hvilket afgiftsniveau der skal anvendes på de forskellige varegrupper, som nævnes deri.
   Artikel 3
   1.   I dette direktiv forstås ved cigaretter:

               a)

               tobaksruller, der kan ryges, som de er, og som ikke er cigarer eller cigarillos efter artikel 4, stk. 1

               b)

               tobaksruller, der ved en simpel, ikke-industriel behandling skydes ind i cigaretpapirhylstre

               c)

               tobaksruller, der ved en simpel, ikke-industriel behandling omvikles med cigaretpapirblade.

         2.   I punktafgiftsøjemed betragtes en af de i stk. 1 omhandlede tobaksruller som to cigaretter, hvis den uden filter og mundstykke har en længde over 8 cm, men højst 11 cm, som tre cigaretter, hvis den uden filter og mundstykke har en længde over 11 cm, men højst 14 cm, og så fremdeles.
   Artikel 4
   1.   I dette direktiv forstås følgende ved cigarer eller cigarillos, hvis de kan være og i betragtning af deres egenskaber og forbrugernes almindelige forventninger udelukkende er bestemt til at ryges, som de er:

               a)

               tobaksruller, som er forsynet med et dæksblad af naturtobak

               b)

               tobaksruller, som er fyldt med en reven blanding og er forsynet med et dæksblad af normal cigarfarve af rekonstitueret tobak, der dækker produktet helt, eventuelt også filteret, men ikke mundstykket i tilfælde af cigarer med mundstykke, når deres stykvægt uden filter og mundstykke er mindst 2,3 g og højst 10 g, og deres omkreds er 34 mm eller derover i mindst en tredjedel af deres længde.

         2.   Uanset stk. 1 kan Tyskland og Ungarn indtil den 31. december 2014 fortsætte med at anvende følgende afsnit.
   Følgende betragtes som cigarer eller cigarillos, hvis de kan ryges, som de er:

               a)

               tobaksruller, som udelukkende består af naturtobak

               b)

               tobaksruller, som er forsynet med et dæksblad af naturtobak

               c)

               tobaksruller, som er fyldt med en reven blanding og er forsynet med et dæksblad af normal cigarfarve, der dækker produktet helt, eventuelt også filteret, men ikke i tilfælde af cigarer med mundstykke, hvor mundstykke og et omblad begge er af rekonstitueret tobak, når deres stykvægt uden filter eller mundstykke er mindst 1,2 g, og deres dæksblad er fæstnet i spiralform med en spids vinkel på mindst 30o i forhold til cigarens længdeaksel

               d)

               tobaksruller, som er fyldt med en reven blanding og er forsynet med et dæksblad af normal cigarfarve af rekonstitueret tobak, der dækker produktet helt, eventuelt også filteret, men ikke mundstykket i tilfælde af cigarer med mundstykke, når deres stykvægt uden filter og mundstykke er mindst 2,3 g, og deres omkreds er 34 mm eller derover i mindst en tredjedel af deres længde.

         3.   Produkter, som delvis består af andre stoffer end tobak, men som opfylder de øvrige kriterier i stk. 1, ligestilles med cigarer og cigarillos.
   Artikel 5
   1.   I dette direktiv forstås ved røgtobak:

               a)

               tobak, der er skåret, revet, spundet eller udpresset i plader, og som kan ryges uden yderligere industriel forarbejdning

               b)

               tobaksaffald, der er pakket med henblik på detailsalg, som ikke henhører under artikel 3 og artikel 4, stk. 1, og som kan ryges. I forbindelse med denne artikel forstås ved »tobaksaffald« rester af tobaksblade samt biprodukter, der hidrører fra tobaksforarbejdning eller fremstilling af tobaksvarer.

         2.   Som finskåret tobak til rulning af cigaretter betragtes røgtobak, hvis mere end 25 vægtprocent af tobakspartiklerne har en snitbredde på mindre end 1,5 mm.
   Desuden kan medlemsstaterne som finskåren tobak til rulning af cigaretter betragte røgtobak, hvis mere end 25 vægtprocent af tobakspartiklerne har en snitbredde på over 1,5 mm eller derover, og hvis den er solgt eller bestemt til at blive solgt til rulning af cigaretter.
   Artikel 6
   Som fabrikant betragtes enhver fysisk eller juridisk person etableret i Unionen, der forarbejder tobak til tobaksvarer med henblik på detailsalg.
   KAPITEL 3

      BESTEMMELSER FOR CIGARETTER

   Artikel 7
   1.   Cigaretter forarbejdet inden for Unionen og cigaretter indført fra tredjelande pålægges i hver medlemsstat en værdipunktafgift, som udregnes efter den maksimale detailsalgspris inklusive told, såvel som en specifik punktafgift udregnet efter produktenhed.
   Uanset første afsnit kan medlemsstaterne holde toldafgifter uden for beregningsgrundlaget for den værdipunktafgift, der opkræves på cigaretter.
   2.   Satsen for den værdipunktafgift og beløbet for den specifikke punktafgift skal være den samme for alle cigaretter.
   3.   I strukturharmoniseringens slutfase gennemføres der i alle medlemsstaterne for cigaretter det samme forhold mellem den specifikke punktafgift og summen af den værdipunktafgift og omsætningsafgiften, således at skalaen af detailsalgspriser på rette måde afspejler forskellen i de priser, hvortil fabrikanterne afsætter varen.
   4.   Punktafgiften for cigaretter kan om nødvendigt omfatte en minimumsafgift, såfremt den blandede afgiftsstruktur og båndet for punktafgiftens specifikke element, som fastsat i artikel 8, overholdes strengt.
   Artikel 8
   1.   Det specifikke punktafgiftsbeløb for cigaretter fastlægges i forhold til den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
   2.   Den vejede gennemsnitlige detailsalgspris beregnes i forhold til den samlede værdi af alle de cigaretter, der overgår til frit forbrug, på grundlag af detailsalgsprisen inklusive alle afgifter divideret med den samlede mængde af cigaretter, der overgår til frit forbrug. Den fastsættes senest den 1. marts hvert år på grundlag af data vedrørende alle cigaretter, der er overgået til frit forbrug det foregående kalenderår.
   3.   Indtil den 31. december 2013 må det specifikke element i punktafgiften ikke være under 5 % eller over 76,5 % af det samlede afgiftsbeløb, der fremkommer ved sammenlægning af følgende:

               a)

               den specifikke punktafgift

               b)

               den værdipunktafgift og den moms, der opkræves af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.

         4.   Fra den 1. januar 2014 må det specifikke element i punktafgiften på cigaretter ikke være under 7,5 % eller over 76,5 % af det samlede afgiftsbeløb, der fremkommer ved sammenlægning af følgende:

               a)

               den specifikke punktafgift

               b)

               den værdipunktafgift og den moms, der opkræves af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.

         5.   Som undtagelse fra stk. 3 og 4 kan en medlemsstat, når der i den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for cigaretter i denne medlemsstat indtræffer en ændring, der bevirker, at punktafgiftens specifikke element udtrykt som en procentdel af det samlede afgiftsbeløb falder til under en procentsats på 5 % eller 7,5 %, alt efter tilfældet, eller stiger til over en procentsats på 76,5 % af det samlede afgiftsbeløb, undlade at tilpasse det specifikke punktafgiftsbeløb indtil senest den 1. januar i det andet år efter det år, hvor ændringen fandt sted.
   6.   Medlemsstaterne kan opkræve en minimumspunktafgift på cigaretter, jf. dog nærværende artikels stk. 3, 4 og 5 samt artikel 7, stk. 1, andet afsnit.
   Artikel 9
   1.   Medlemsstaterne anvender minimumsforbrugsafgifter på cigaretter efter reglerne i dette kapitel.
   2.   Stk. 1 finder anvendelse på de afgifter, som i henhold til dette kapitel opkræves på cigaretter, og som omfatter

               a)

               en specifik punktafgift pr. vareenhed

               b)

               en værdipunktafgift beregnet på grundlag af den maksimale detailsalgspris

               c)

               en moms beregnet på grundlag af detailsalgsprisen.

         Artikel 10
   1.   Den samlede punktafgift (specifik afgift og værdiafgift eksklusive moms) på cigaretter udgør mindst 57 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris på cigaretter, der overgår til frit forbrug. Punktafgiften skal være mindst 64 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter uanset den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
   Medlemsstater, som opkræver en punktafgift på mindst 101 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter på grundlag af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris, er dog ikke forpligtede til at overholde 57 %-reglen i første afsnit.
   2.   Fra den 1. januar 2014 udgør den samlede punktafgift på cigaretter mindst 60 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris på cigaretter, der overgår til frit forbrug. Punktafgiften skal være mindst 90 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter uanset den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
   Medlemsstater, som opkræver en punktafgift på mindst 115 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter på grundlag af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris, er dog ikke forpligtede til at overholde 60 %-reglen i første afsnit.
   Bulgarien, Estland, Grækenland, Letland, Litauen, Ungarn, Polen og Rumænien indrømmes en overgangsperiode indtil den 31. december 2017 til at efterkomme kravene i første og andet afsnit.
   3.   Medlemsstaterne forhøjer gradvis punktafgifterne med henblik på at efterkomme kravene i stk. 2 på de datoer, der er fastsat deri.
   Artikel 11
   1.   Når der i den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for cigaretter i en medlemsstat indtræffer en ændring, der bevirker, at den samlede punktafgift falder til under det niveau, der er fastsat i henholdsvis artikel 10, stk. 1, første punktum, og stk. 2, første punktum, kan den pågældende medlemsstat undlade at tilpasse afgiften indtil den 1. januar i det andet år efter det år, hvor ændringen fandt sted.
   2.   Forhøjer en medlemsstat momssatsen for cigaretter, kan den nedsætte den samlede punktafgift med op til et beløb, der udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris svarer til forhøjelsen af momssatsen, ligeledes udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris, også selv om en sådan tilpasning bevirker, at den samlede punktafgift falder til under det niveau, der udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris er fastsat i artikel 10, stk. 1, første punktum, og stk. 2, første punktum.
   Medlemsstaten forhøjer imidlertid afgiften igen, så den når op på mindst dette niveau den 1. januar i det andet år efter det år, hvor nedsættelsen fandt sted.
   Artikel 12
   1.   Portugal kan anvende en reduceret sats, der er indtil 50 % lavere end den i artikel 10 fastsatte, for så vidt angår cigaretter, der forbruges i de mest afsidesliggende regioner i Azorerne og Madeira, og som fremstilles af småproducenter, hvis respektive årsproduktion ikke overstiger 500 tons.
   2.   Som afvigelse fra artikel 10 kan Frankrig fortsætte med fra den 1. januar 2010 og indtil den 31. december 2015 at anvende en reduceret punktafgiftssats på cigaretter, der overgår til frit forbrug i Korsikas departementer, op til et årligt kontingent på 1 200 tons. Denne sats fastsættes således:

               a)

               indtil den 31. december 2012: mindst 44 % af prisen på cigaretter i den mest efterspurgte prisklasse i disse departementer

               b)

               fra den 1. januar 2013: mindst 50 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for cigaretter, der overgår til frit forbrug. Punktafgiften skal være mindst 88 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter uanset den vejede gennemsnitlige detailsalgspris

               c)

               fra den 1. januar 2015: mindst 57 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for cigaretter, der overgår til frit forbrug. Punktafgiften skal være mindst 90 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter uanset den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.

         KAPITEL 4

      BESTEMMELSER FOR ANDEN FORARBEJDET TOBAK END CIGARETTER

   Artikel 13
   Følgende kategorier af forarbejdet tobak, der er fremstillet inden for Unionen, eller som er indført fra tredjelande, underkastes i hver medlemsstat en minimumspunktafgift, der er fastsat i artikel 14:

               a)

               cigarer og cigarillos

               b)

               finskåren tobak til rulning af cigaretter

               c)

               anden røgtobak.

         Artikel 14
   1.   Medlemsstaterne anvender en punktafgift, der kan være:

               a)

               enten en værdipunktafgift, beregnet på grundlag af de maksimale detailsalgspriser for hver vare, der frit er fastsat af de i Unionen etablerede fabrikanter og importørerne fra tredjelande i overensstemmelse med artikel 15, eller

               b)

               en specifik afgift udtrykt som et beløb pr. kg eller, for cigarer og cigarillos, alternativt pr. antal stykker, eller

               c)

               en blandet afgift, omfattende et værdielement og et specifikt element.

         Medlemsstaterne kan fastsætte et mindstebeløb for punktafgiften, såfremt punktafgiften enten er en værdiafgift eller en blandet afgift.
   2.   Den samlede punktafgift (specifik afgift og/eller værdiafgift eksklusive moms) udtrykt som en procentdel eller som et beløb pr. kg eller pr. antal stykker, skal være mindst lig med de minimumssatser eller minimumsbeløb, der er fastsat:
   a)   for cigarer eller cigarillos: 5 % af detailsalgsprisen inklusive alle afgifter eller 12 EUR pr. 1 000 stk. eller pr. kg
   b)   for finskåren tobak til rulning af cigaretter: 40 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, eller 40 EUR pr. kg
   c)   for anden røgtobak: 20 % af detailsalgsprisen inklusive alle afgifter eller 22 EUR pr. kg.
   Fra den 1. januar 2013 udgør den samlede punktafgift for finskåren tobak til rulning af cigaretter mindst 43 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, eller mindst 47 EUR pr. kg.
   Fra den 1. januar 2015 udgør den samlede punktafgift for finskåren tobak til rulning af cigaretter mindst 46 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, eller mindst 54 EUR pr. kg.
   Fra den 1. januar 2018 udgør den samlede punktafgift for finskåren tobak til rulning af cigaretter mindst 48 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, eller mindst 60 EUR pr. kg.
   Fra den 1. januar 2020 udgør den samlede punktafgift for finskåren tobak til rulning af cigaretter mindst 50 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, eller mindst 60 EUR pr. kg.
   Den vejede gennemsnitlige detailsalgspris beregnes i forhold til den samlede værdi af den finskårne tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, på grundlag af detailsalgsprisen inklusive alle afgifter divideret med den samlede mængde finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug. Den fastsættes senest den 1. marts hvert år på grundlag af data vedrørende alle cigaretter, der er overgået til frit forbrug det foregående kalenderår.
   3.   De i stk. 1 og 2 omhandlede satser eller beløb gælder for alle varer, der tilhører samme kategori forarbejdet tobak, og der foretages ikke inden for den enkelte kategori nogen sondring på grundlag af varernes kvalitet, frembydning, oprindelse eller fremstillingsmaterialer eller på grundlag af virksomhedernes art alle andre kriterier.
   4.   Som afvigelse fra stk. 1 og 2, kan Frankrig fortsætte med fra den 1. januar 2010 og indtil den 31. december 2015 at anvende en reduceret punktafgiftssats på andre former for forarbejdet tobak end cigaretter, der overgår til frit forbrug i Korsikas departementer. Denne sats er fastsat således:
   a)   for cigarer og cigarillos: mindst 10 % af salgsprisen inklusive alle afgifter
   b)   for finskåren tobak til rulning af cigaretter:

               i)

               indtil den 31. december 2012 mindst 27 % af salgsprisen inklusive alle afgifter

               ii)

               fra den 1. januar 2013 mindst 30 % af salgsprisen inklusive alle afgifter

               iii)

               fra den 1. januar 2015 mindst 35 % af salgsprisen inklusive alle afgifter

         c)   for anden røgtobak: mindst 22 % af salgsprisen inklusive alle afgifter.
   KAPITEL 5

      FASTSÆTTELSE AF DE MAKSIMALE DETAILSALGSPRISER FOR FORARBEJDET TOBAK, OPKRÆVNING AF PUNKTAFGIFT, FRITAGELSER OG REFUSIONER

   Artikel 15
   1.   Fabrikanter eller eventuelt deres repræsentanter eller befuldmægtigede i Unionen samt importører fra tredjelande fastsætter frit de maksimale detailsalgspriser for hver enkelt af deres varer og for hver enkelt af de medlemsstater, hvori de skal overgå til frit forbrug.
   Den i første afsnit omhandlede bestemmelse kan dog ikke være til hinder for anvendelsen af nationale lovgivninger om kontrol med prisniveauet eller overholdelse af fastsatte priser, såfremt de er forenelige med EU-lovgivningen.
   2.   For at lette opkrævningen af punktafgiften kan medlemsstaterne fastsætte en skala for detailsalgspriser pr. gruppe forarbejdet tobak på betingelse af, at hver skala er tilstrækkelig bred og detaljeret til reelt at svare til forskellen på varer med oprindelse i Unionen.
   Enhver skala gælder for alle varer, der tilhører den gruppe af forarbejdet tobak, som den angår, uden hensyn til kvalitet, præsentation, varens oprindelse eller de benyttede materialer, firmaernes særkende eller andre kriterier.
   Artikel 16
   1.   De nærmere regler for opkrævning af punktafgiften harmoniseres senest i den afsluttende fase for harmoniseringen af punktafgiften. I den foregående fase opkræves punktafgiften principielt ved hjælp af toldbanderoler. Hvis medlemsstaterne opkræver punktafgiften ved hjælp af toldbanderoler, er de forpligtet til at stille disse til rådighed for fabrikanter og forhandlere fra andre medlemsstater. Hvis punktafgiften opkræves på anden måde, påser medlemsstaterne, at hverken administrative eller tekniske hindringer af denne grund påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
   2.   Importører og EU-fabrikanter af forarbejdet tobak undergives, for så vidt angår de nærmere regler for opkrævning og betaling af punktafgiften, den i stk. 1 omhandlede ordning.
   Artikel 17
   Forarbejdet tobak kan fritages for punktafgift, eller allerede erlagt punktafgift kan tilbagebetales, når:

               a)

               den anvendes denatureret til industriel brug eller gartneribrug

               b)

               den destrueres under administrativt tilsyn

               c)

               den udelukkende anvendes til videnskabelige forsøg samt til forsøg, der vedrører varernes kvalitet

               d)

               den genanvendes af fabrikanten.

         Medlemsstaterne bestemmer de vilkår og formaliteter, som ovennævnte fritagelser og tilbagebetalinger er underlagt.
   KAPITEL 6

      AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

   Artikel 18
   1.   Kommissionen offentliggør en gang om året værdien af euroen i nationale valutaer, der skal anvendes på beløbene for den samlede punktafgift.
   De valutakurser, der anvendes, er dem, der gælder den første arbejdsdag i oktober, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; de finder anvendelse fra den 1. januar i det følgende kalenderår.
   2.   Medlemsstaterne kan opretholde de punktafgiftsbeløb, som gælder ved den i stk. 1 omhandlede årlige tilpasning, såfremt omregningen af punktafgiftsbeløbene udtrykt i euro medfører en forhøjelse af punktafgifterne udtrykt i national valuta på under 5 % eller under 5 EUR, idet det laveste af disse to beløb er gældende.
   Artikel 19
   1.   Hvert fjerde år forelægger Kommissionen Rådet en rapport og eventuelt et forslag om punktafgiftssatsen og -strukturen i dette direktiv.
   I Kommissionens rapport indgår hensynet til et velfungerende indre marked, realværdien af punktafgiftssatserne og traktatens bredere målsætninger.
   2.   Rapporten i stk. 1 baseres navnlig på oplysningerne fra medlemsstaterne.
   3.   Kommissionen udarbejder efter proceduren i artikel 43 i Rådets direktiv 2008/118/EF (5) en liste over statistiske data, der er nødvendige for udarbejdelsen af rapporten, med undtagelse af data vedrørende fysiske eller juridiske personer. Bortset fra data, der er let tilgængelige for medlemsstaterne, omhandler listen kun data, som kan indsamles og opstilles uden en uforholdsmæssig administrativ byrde for medlemsstaterne.
   4.   Kommissionen må ikke offentliggøre eller på anden måde udbrede data, hvis det ville føre til afsløring af en erhvervsmæssig, industriel eller faglig hemmelighed.
   Artikel 20
   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
   Artikel 21
   Direktiv 92/79/EØF, 92/80/EØF og 95/59/EF, som ændret ved de direktiver, der er nævnt i bilag I, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne.
   Henvisninger til de ophævede direktiver anses som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.
   Artikel 22
   Dette direktiv træder i kraft den 1. januar 2011.
   Artikel 23
   Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 21. juni 2011.

            På Rådets vegne

         FAZEKAS S.

            Formand

      (1)  EFT L 316 af 31.10.1992, s. 8.

      (2)  EFT L 316 af 31.10.1992, s. 10.

      (3)  EFT L 291 af 6.12.1995, s. 40.

      (4)  Jf. bilag I, del A.

      (5)  EUT L 9 af 14.1.2009, s. 12.

      BILAG I
      DEL A

         Ophævede direktiver med liste over ændringer

      (jf. artikel 21)

                  Rådets direktiv 92/79/EØF
                  (EFT L 316 af 31.10.1992, s. 8)

                  Rådets direktiv 1999/81/EF
                  (EFT L 211 af 11.8.1999, s. 47)

                  Udelukkende artikel 1

                  Rådets direktiv 2002/10/EF
                  (EFT L 46 af 16.2.2002, s. 26)

                  Udelukkende artikel 1

                  Rådets direktiv 2003/117/EF
                  (EUT L 333 af 20.12.2003, s. 49)

                  Udelukkende artikel 1

                  Rådets direktiv 2010/12/EU
                  (EUT L 50 af 27.2.2010, s. 1)

                  Udelukkende artikel 1

                  Rådets direktiv 92/80/EØF
                  (EFT L 316 af 31.10.1992, s. 10)

                  Rådets direktiv 1999/81/EF
                  (EFT L 211 af 11.8.1999, s. 47)

                  Udelukkende artikel 2

                  Rådets direktiv 2002/10/EF
                  (EFT L 46 af 16.2.2002, s. 26)

                  Udelukkende artikel 2

                  Rådets direktiv 2003/117/EF
                  (EUT L 333 af 20.12.2003, s. 49)

                  Udelukkende artikel 2

                  Rådets direktiv 2010/12/EU
                  (EUT L 50 af 27.2.2010, s. 1)

                  Udelukkende artikel 2

                  Rådets direktiv 95/59/EF
                  (EFT L 291 af 6.12.1995, s. 40)

                  Rådets direktiv 1999/81/EF
                  (EFT L 211 af 11.8.1999, s. 47)

                  Udelukkende artikel 3

                  Rådets direktiv 2002/10/EF
                  (EFT L 46 af 16.2.2002, s. 26)

                  Udelukkende artikel 3

                  Rådets direktiv 2010/12/EU
                  (EUT L 50 af 27.2.2010, s. 1)

                  Udelukkende artikel 3

            DEL B

         Liste over frister for gennemførelse i national ret og anvendelse

      (jf. artikel 21)

                  Direktiv

                  Gennemførelsesfrist

                  Anvendelsesdato

                  92/79/EØF

                  31. december 1992

                  —

                  92/80/EØF

                  31. december 1992

                  —

                  95/59/EF

                  —

                  —

                  1999/81/EF

                  1. januar 1999

                  1. januar 1999

                  2002/10/EF

                  1. juli 2002 (1)

                  —

                  2003/117/EF

                  1. januar 2004

                  —

                  2010/12/EU

                  31. december 2010

                  1. januar 2011

         (1)  Uanset den dato, der fastsættes i artikel 4, stk. 1, i direktiv 2002/10/EF:

                  a)

                  bemyndiges Forbundsrepublikken Tyskland til at lade de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme artikel 3, stk. 1, i direktiv 2002/10/EF træde i kraft senest den 1. januar 2008

                  b)

                  bemyndiges Kongeriget Spanien og den Hellenske Republik til at lade de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme artikel 1, stk. 1, i direktiv 2002/10/EF (med hensyn til artikel 2, stk. 1, andet punktum, i direktiv 92/79/EØF) træde i kraft senest den 1. januar 2008.

      BILAG II

         Sammenligningstabel

                  Direktiv 92/79/EØF

                  Direktiv 92/80/EØF

                  Direktiv 95/59/EF

                  Nærværende direktiv

                  —

                  —

                  Artikel 1, stk. 1 og 2

                  Artikel 1

                  —

                  —

                  Artikel 1, stk. 3

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 2, stk. 1, indledning

                  Artikel 2, stk. 1, indledning

                  —

                  —

                  Artikel 2, stk. 1, litra a) og b)

                  Artikel 2, stk. 1, litra a) og b)

                  —

                  —

                  Artikel 2, stk. 1, litra c), første led

                  Artikel 2, stk. 1, litra c), nr. i)

                  —

                  —

                  Artikel 2, stk. 1, litra c), andet led

                  Artikel 2, stk. 1, litra c), nr. ii)

                  —

                  —

                  Artikel 2, stk. 1, afslutning

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 2, stk. 2

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 7, stk. 2

                  Artikel 2, stk. 2

                  —

                  —

                  Artikel 2, stk. 3

                  Artikel 2, stk. 3

                  —

                  —

                  Artikel 4, stk. 1, første afsnit

                  Artikel 3, stk. 1

                  —

                  —

                  Artikel 4, stk. 1, andet afsnit

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 4, stk. 2

                  Artikel 3, stk. 2

                  —

                  —

                  Artikel 3, stk.1

                  Artikel 4, stk. 1

                  —

                  —

                  Artikel 3, stk. 2

                  Artikel 4, stk. 2

                  —

                  —

                  Artikel 7, stk. 1

                  Artikel 4, stk. 3

                  —

                  —

                  Artikel 5, indledning

                  Artikel 5, stk. 1, indledning

                  —

                  —

                  Artikel 5, nr. 1)

                  Artikel 5, stk. 1, litra a)

                  —

                  —

                  Artikel 5, nr. 2)

                  Artikel 5, stk. 1, litra b)

                  —

                  —

                  Artikel 6, stk. 1

                  Artikel 5, stk. 2, første afsnit

                  —

                  —

                  Artikel 6, stk. 2

                  Artikel 5, stk. 2, andet afsnit

                  —

                  —

                  Artikel 9, stk. 1, første afsnit

                  Artikel 6

                  —

                  —

                  Artikel 8, stk. 1

                  Artikel 7, stk. 1, første afsnit

                  —

                  —

                  Artikel 16, stk. 6

                  Artikel 7, stk. 1, andet afsnit

                  —

                  —

                  Artikel 8, stk. 2, 3 og 4

                  Artikel 7, stk. 2, 3 og 4

                  —

                  —

                  Artikel 16, stk. 1-5

                  Artikel 8, stk. 1-5

                  —

                  —

                  Artikel 16, stk. 7

                  Artikel 8, stk. 6

                  Artikel 1

                  —

                  —

                  Artikel 9

                  Artikel 2, stk. 1 og 2

                  —

                  —

                  Artikel 10, stk. 1 og 2

                  Artikel 2, stk. 3

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 2, stk. 4

                  —

                  —

                  Artikel 10, stk. 3

                  Artikel 2a

                  —

                  —

                  Artikel 11

                  Artikel 3, stk. 1

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3, stk. 2

                  —

                  —

                  Artikel 12, stk. 1

                  Artikel 3, stk. 3

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3, stk. 4

                  —

                  —

                  Artikel 12, stk. 2

                  —

                  Artikel 1

                  —

                  Artikel 13

                  —

                  Artikel 2

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3, stk. 1, første og andet afsnit

                  —

                  Artikel 14, stk. 1

                  —

                  Artikel 3, stk. 1, tredje afsnit, indledning

                  —

                  Artikel 14, stk. 2, første afsnit, indledning

                  —

                  Artikel 3, stk. 1, tredje afsnit, første, andet og tredje led

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3, stk. 1, fjerde og femte afsnit

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3, stk. 1, sjette afsnit, indledning

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3, stk. 1, sjette afsnit, litra a), b) og c)

                  —

                  Artikel 14, stk. 2, første afsnit, litra a), b) og c)

                  —

                  Artikel 3, stk. 1, syvende afsnit

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3, stk. 1, ottende afsnit

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3, stk. 1, niende afsnit

                  —

                  Artikel 14, stk. 2, andet afsnit

                  —

                  Artikel 3, stk. 1, tiende afsnit

                  —

                  Artikel 14, stk. 2, tredje afsnit

                  —

                  Artikel 3, stk. 1, ellevte afsnit

                  —

                  Artikel 14, stk. 2, fjerde afsnit

                  —

                  Artikel 3, stk. 1, tolvte afsnit

                  —

                  Artikel 14, stk. 2, femte afsnit

                  —

                  Artikel 3, stk. 1, trettende afsnit

                  —

                  Artikel 14, stk. 2, sjette afsnit

                  —

                  Artikel 3, stk.1, fjortende afsnit

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3, stk. 2

                  —

                  Artikel 14, stk. 3

                  —

                  Artikel 3, stk. 3

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3, stk. 4

                  —

                  Artikel 14, stk. 4

                  —

                  —

                  Artikel 9, stk. 1, andet afsnit

                  Artikel 15, stk. 1, første afsnit

                  —

                  —

                  Artikel 9, stk. 1, tredje afsnit

                  Artikel 15, stk. 1, andet afsnit

                  —

                  —

                  Artikel 9, stk. 2, første punktum

                  Artikel 15, stk. 2, første afsnit

                  —

                  —

                  Artikel 9, stk. 2, andet punktum

                  Artikel 15, stk. 2, andet afsnit

                  —

                  —

                  Artikel 10

                  Artikel 16

                  —

                  —

                  Artikel 11

                  Artikel 17

                  —

                  —

                  Artikel 12

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 13

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 14

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 15

                  —

                  Artikel 2, stk. 5

                  Artikel 5, stk. 1

                  —

                  Artikel 18, stk. 1

                  Artikel 2, stk. 6

                  Artikel 5, stk. 2

                  —

                  Artikel 18, stk. 2

                  Artikel 4

                  Artikel 4

                  —

                  Artikel 19

                  Artikel 5, stk. 1

                  Artikel 6, stk. 1

                  —

                  —

                  Artikel 5, stk. 2

                  Artikel 6, stk. 2

                  Artikel 18

                  Artikel 20

                  —

                  —

                  Artikel 19, stk. 1

                  Artikel 21, stk. 1

                  —

                  —

                  Artikel 19, stk. 2

                  Artikel 21, stk. 2

                  —

                  —

                  Artikel 20

                  Artikel 22

                  Artikel 6

                  Artikel 7

                  Artikel 21

                  Artikel 23

                  —

                  —

                  Bilag I

                  —

                  —

                  —

                  Bilag II

                  —

                  —

                  —

                  —

                  Bilag I

                  —

                  —

                  —

                  Bilag II


Avis juridique important

|

31987L0244

Kommissionens direktiv 87/244/EØF af 23. april 1987 om ændring af bilagene til Rådets direktiv 70/524/EØF om tilsætningsstoffer til foderstoffer for så vidt angår olaquindox

EF-Tidende nr. L 110 af 25/04/1987 s. 0035 - 0035 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 23 s. 0124  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 23 s. 0124

*****  KOMMISSIONENS  DIREKTIV  af 23. april 1987  om aendring af bilagene til Raadets direktiv 70/524/EOEF om tilsaetningsstoffer til foderstoffer for saa vidt angaar olaquindox  (87/244/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 70/524/EOEF af 23. november 1970 om tilsaetningsstoffer til foderstoffer (1), senest aendret ved direktiv 87/243/EOEF (2), saerlig artikel 7, og  ud fra foelgende betragtninger:  Ifoelge kendelse af 8. april 1987 afsagt af praesidenten for De europaeiske Faellesskabers Domstol i sag 65/87 R skal der traeffes foranstaltninger for at sikre carbadox status som et tilsaetningsstof opfoert i bilag II til direktiv 70/524/EOEF, indtil proceduren med henblik paa dets opfoerelse i bilag I i foernaevnte direktiv afsluttes, og indtil Domstolens dom i denne sag foreligger;  de samme forhold goer sig gaeldende for olaquindox;  de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den staaende Foderstofkomité -  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  Artikel 1  I del J »Vaekstfremmende faktorer« i bilag II til direktiv 70/524/EOEF aendres 3. 12. 1986 i kolonnen »Tilladelsens varighed« til 30. 11. 1987 for position nr. 3 olaquindox.  Artikel 2  Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. april 1987.  Paa Kommissionens vegne  Frans ANDRIESSEN  Naestformand  (1) EFT nr. L 270 af 14. 12. 1970, s. 1.  (2) Se side 34 i denne Tidende.


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/44/EF af 7. september 2005 om harmoniserede flodinformationstjenester (RIS) på de indre vandveje i Fællesskabet

text:
               30.9.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 255/152

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2005/44/EF
   af 7. september 2005
   om harmoniserede flodinformationstjenester (RIS) på de indre vandveje i Fællesskabet
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter høring af Regionsudvalget,
   i overensstemmelse med proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Anvendelse af informations- og kommunikationsteknologi på de indre vandveje bidrager i betydeligt omfang til vandvejstransportens sikkerhed og effektivitet.

               (2)

               I nogle medlemsstater benyttes der allerede nationale informationstjenester på de forskellige vandveje. For at sikre et harmoniseret, interoperabelt og åbent navigations- og informationssystem på Fællesskabets vandvejsnet må der indføres fælles krav og tekniske specifikationer.

               (3)

               Af sikkerhedsgrunde og med henblik på harmonisering på europæisk plan bør indholdet af disse fælles krav og tekniske specifikationer være baseret på arbejde udført på dette område af relevante internationale organisationer som »International Navigation Association« (PIANC), Centralkommissionen for Sejlads på Rhinen (CCNR) og De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UNECE).

               (4)

               Flodinformationstjenester (RIS) bør bygge på samvirkende systemer, som skal være baseret på åbne og offentlige normer, og som i en ikke-diskriminerende tilgængelig form er til rådighed for alle systemudbydere og systembrugere.

               (5)

               På sejlbare nationale vandveje, som ikke er forbundet med andre medlemsstaters sejlbare vandsystemer, behøver disse krav og tekniske specifikationer ikke at være obligatoriske. Det anbefales dog at indføre RIS som defineret i dette direktiv på disse indre vandveje og gøre de nuværende systemer interoperable med det.

               (6)

               Formålet med at udvikle RIS bør være sikker, effektiv og miljøvenlig indlandssejlads, og det kan opnås ved hjælp af aktiviteter som trafikregulering, transportstyring, miljø- og infrastrukturbeskyttelse og håndhævelse af bestemte regler.

               (7)

               Kravene til RIS bør som mindstemål dreje sig om de informationstjenester, medlemsstaterne skal levere.

               (8)

               Opstillingen af tekniske specifikationer bør omfatte systemer som elektroniske søkort, elektronisk skibsmelding, efterretninger for skippere og fartøjssporing, herunder et enkelt europæisk fartøjsnummereringssystem. Et udvalg bør sikre teknisk forenelighed for det udstyr, der er nødvendigt for anvendelsen af RIS.

               (9)

               Det bør være medlemsstaternes ansvar i samarbejde med Fællesskabet at opfordre brugerne til at følge procedurerne og opfylde udstyrskravene, idet der tages hensyn til, at virksomhederne i sektoren for indlandssejlads er små og mellemstore virksomheder.

               (10)

               Indførelsen af RIS indebærer behandling af personlige data. Denne behandling bør foregå i overensstemmelse med fællesskabsreglerne, således som de fremgår bl.a. af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (3) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (4). Indførelsen af RIS bør ikke føre til ukontrolleret behandling af markedsdeltageres økonomisk følsomme data.

               (11)

               Til brug for RIS, hvor der kræves nøjagtig positionsbestemmelse, bør det henstilles, at der anvendes satellitbaseret positionsbestemmelsesteknologi. Denne teknologi bør i videst muligt omfang være interoperabel med andre relevante systemer og integreres med dem i overensstemmelse med gældende afgørelser på dette område.

               (12)

               Målet for dette direktiv, nemlig at indføre harmoniseret RIS i Fællesskabet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af sin europæiske dimension bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

               (13)

               De foranstaltninger, som kræves til gennemførelse af dette direktiv, bør træffes i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (5).

               (14)

               I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (6) tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne —

         UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
   Artikel 1
   Formål
   1.   Dette direktiv opstiller rammerne for udnyttelse og anvendelse af harmoniserede flodinformationstjenester (RIS) i Fællesskabet til støtte for vandvejstransporten for at øge dens sikkerhed, effektivitet og miljøvenlighed og fremme dens tilknytning til andre transportformer.
   2.   Dette direktiv danner grundlag for etablering og videre udvikling af tekniske krav, specifikationer og betingelser, som skal sikre harmoniseret, samvirkende og åbent RIS på Fællesskabets indre vandveje. En sådan etablering og videre udvikling af tekniske krav, specifikationer og betingelser foretages af Kommissionen bistået af det udvalg, der er omhandlet i artikel 11. I den forbindelse tager Kommissionen behørigt hensyn til foranstaltninger udarbejdet af relevante internationale organisationer som PIANC, CCNR og UNECE. Sammenhængen med andre trafikreguleringstjenester, ikke mindst søfartens trafikregulerings- og informationstjenester, skal sikres.
   Artikel 2
   Anvendelsesområde
   1.   Dette direktiv gælder indførelse og anvendelse af RIS på alle indre vandveje i medlemsstaterne, som hører til i klasse IV og højere, og som gennem en vandvej i klasse IV eller højere er forbundet med en vandvej i klasse IV eller højere i en anden medlemsstat, herunder også de havne på sådanne vandveje, der nævnes i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1346/2001/EF af 22. maj 2001 om ændring af beslutning nr. 1692/96/EF for så vidt angår søhavne, flod- og kanalhavne og intermodale terminaler samt projekt nr. 8 i bilag III (7). For så vidt angår dette direktiv, gælder klassificeringen af Europas indre vandveje som anført i UNECE-resolution nr. 30 af 12. november 1992.
   2.   Medlemsstaterne kan lade dette direktiv finde anvendelse på indre vandveje og indlandshavne, der ikke er omfattet af stk. 1.
   Artikel 3
   Definitioner
   I dette direktiv forstås ved:

               a)

               »flodinformationstjenester (RIS)«: harmoniserede informationstjenester til støtte for trafikregulering og transportstyring i indlandssejlads, herunder
                     ,
                   hvis det er teknisk muligt, også tilknytningen til andre transportformer. RIS omfatter ikke interne forretningsaktiviteter mellem en eller flere af de involverede virksomheder, men står åbent for sammenknytning med forretningsaktiviteter. RIS omfatter tjenester som farvandsefterretninger, trafikinformation, trafikregulering, katastrofehjælp, transportstyringsoplysninger, statistik- og toldtjenester og vandvejs- og havneafgifter.

               b)

               »farvandsefterretninger«: geografiske, hydrologiske og administrative oplysninger om vandvejen (farvandet). Farvandsefterretninger er envejskommunikation: kyst til skib eller kyst til kontor.

               c)

               »taktisk trafikinformation«: oplysninger, som berører de direkte navigationsbeslutninger i den øjeblikkelige trafiksituation og i de nærmeste geografiske omgivelser.

               d)

               »strategisk trafikinformation«: oplysninger, der berører RIS-brugernes beslutninger på mellemlangt og langt sigt.

               e)

               »RIS-system«: levering af flodinformationstjenester ved hjælp af dertil bestemte systemer.

               f)

               »RIS-center«: det sted, hvor personalet udfører disse tjenester.

               g)

               »RIS-brugere«: alle de forskellige brugergrupper, herunder bådførere, RIS-personale, slusemestre, brovagter, vandvejsmyndigheder, havne- og terminalledere, personale på beredskabstjenesternes katastrofecentre, flådeledere, speditører og fragtmæglere.

               h)

               »interoperabilitet«: at tjenester, dataindhold, dataudvekslingsformater og frekvenser er harmoniseret på en sådan måde, at RIS-brugerne har adgang til de samme tjenester og oplysninger på europæisk plan.

         Artikel 4
   Oprettelse af RIS
   1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at indføre RIS på de indre vandveje, der falder ind under anvendelsesområdet i artikel 2.
   2.   Medlemsstaterne udvikler RIS, således at RIS-systemet er effektivt og kan udvides, er interoperabelt og kan indgå i et samspil med andre RIS-systemer og om muligt med systemer til andre transportformer. Det skal også kunne knyttes til transportstyringssystemer og forretningsaktiviteter.
   3.   For at kunne oprette RIS skal medlemsstaterne:

               a)

               give RIS-brugerne alle relevante oplysninger om sejladsen og ruteplanlægningen på indre vandveje. Disse oplysninger gives som mindstemål i et tilgængeligt elektronisk format

               b)

               sikre, at RIS-brugerne foruden oplysningerne i litra a) har adgang til anvendelige elektroniske søkort over alle deres indre vandveje, der ifølge klassificeringen af Europas indre vandveje hører til i klasse Va og derover

               c)

               sikre, at de kompetente myndigheder, når nationale eller internationale regler kræver skibsmelding, kan modtage elektroniske meldinger med de krævede oplysninger fra skibene. Ved grænseoverskridende transport skal disse oplysninger videresendes til nabostatens kompetente myndigheder, og sådan videresendelse skal være tilendebragt, inden fartøjerne ankommer til grænsen

               d)

               sikre, at efterretninger for skippere, herunder vandstands- og ismeldinger (eller meldinger om maksimalt tilladt dybgang) for de indre vandveje, udsendes som standardiserede, kodede og overførbare meddelelser. Den standardiserede meddelelse skal som mindstemål indeholde de oplysninger, som er nødvendige for sikker sejlads. Efterretningerne for skippere skal som mindstemål gives i et tilgængeligt elektronisk format.

         Forpligtelserne i dette stykke opfyldes i overensstemmelse med specifikationerne i bilag I og II.
   4.   De kompetente myndigheder i medlemsstaterne opretter RIS-centre efter regionalt behov.
   5.   Hvis der anvendes automatiske identifikationssystemer (AIS) gælder den regionale ordning vedrørende radiotelefonitjeneste på indre vandveje, som blev vedtaget i Basel den 6. april 2000 inden for rammerne af den internationale telekommunikationsunions (ITU) radioreglementer.
   6.   Medlemsstaterne opfordrer, eventuelt i samarbejde med Fællesskabet, førere og ejere af fartøjer, der sejler på deres indre vandveje, eller agenter for disse fartøjer eller speditører eller ejere af gods, som transporteres på dem, til at udnytte de tjenester, der stilles til rådighed i henhold til dette direktiv, fuldt ud.
   7.   Kommissionen træffer relevante foranstaltninger til at sikre interoperabilitet, pålidelighed og sikkerhed i forbindelse med RIS.
   Artikel 5
   Tekniske retningslinjer og specifikationer
   1.   For at støtte RIS og sikre tjenesternes interoperabilitet i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, fastsætter Kommissionen i overensstemmelse med stk. 2 tekniske retningslinjer for planlægning, indførelse og praktisk anvendelse af disse tjenester (RIS-retningslinjer) samt tekniske specifikationer for navnlig følgende områder:

               a)

               det elektroniske kortvisnings- og informationssystem for indlandssejlads (indlands-ECDIS)

               b)

               elektronisk skibsmelding

               c)

               efterretninger for skippere

               d)

               fartøjssporingssystemer

               e)

               kompatibilitet for det udstyr, der er nødvendigt for anvendelsen af RIS.

         Disse retningslinjer og specifikationer skal bygge på de tekniske principper i bilag II, idet der tages hensyn til arbejde, der er udført på dette område af relevante internationale organisationer.
   2.   De tekniske retningslinjer og specifikationer i stk. 1 udarbejdes og ændres når relevant af Kommissionen i overensstemmelse med proceduren i artikel 11, stk. 3
         .
       Dette sker efter følgende tidsplan:

               a)

               RIS-retningslinjerne — senest den 20. juni 2006

               b)

               de tekniske specifikationer for indlands-ECDIS, elektroniske skibsmeldinger og efterretninger for skippere — senest den 20. oktober 2006

               c)

               de tekniske specifikationer for fartøjssporingssystemerne — senest den 20. december 2006.

         3.   RIS-retningslinjerne og specifikationerne offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 6
   Satellit-positionsbestemmelse
   Til brug for RIS, hvor der kræves nøjagtig positionsbestemmelse, henstilles det, at der anvendes satellitbaseret positionsbestemmelses-teknologi.
   Artikel 7
   Typegodkendelse af RIS-udstyr
   1.   Når det er nødvendigt for sejladsens sikkerhed og forlanges i de relevante tekniske specifikationer, typegodkendes RIS-terminal- og netværksudstyrs og RIS-terminal- og netværksprogrammels overensstemmelse med disse specifikationer
         ,
       inden det tages i anvendelse på de indre vandveje.
   2.   Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke nationale organer der er ansvarlige for typegodkendelsen. Kommissionen videresender disse oplysninger til de øvrige medlemsstater.
   3.   Alle medlemsstaterne anerkender typegodkendelser, som er udstedt af de nationale organer i de andre medlemsstater, jf. stk. 2.
   Artikel 8
   Kompetente myndigheder
   Medlemsstaterne udpeger myndigheder, som skal forestå RIS-systemerne og den internationale udveksling af data. Kommissionen underrettes om disse myndigheder.
   Artikel 9
   Regler for fortrolighed, sikkerhed og videreanvendelse af oplysninger
   1.   Medlemsstaterne sikrer, at behandlingen af personlige data, som er nødvendige for brugen af RIS, sker i overensstemmelse med fællesskabsreglerne for beskyttelse af individuel frihed og fundamentale rettigheder, herunder direktiv 95/46/EF og 2002/58/EF.
   2.   Medlemsstaterne indfører og opretholder sikkerhedsforanstaltninger for at beskytte RIS-meddelelser og -registreringer mod uheldige tildragelser og misbrug, herunder uberettiget adgang, ændring eller tab.
   3.   Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/98/EF af 17. november 2003 om videreanvendelse af den offentlige sektors informationer (8) finder anvendelse.
   Artikel 10
   Ændringsprocedure
   Bilag I og II kan ændres på grundlag af erfaringerne med dette direktivs anvendelse og tilpasses til den tekniske udvikling efter proceduren i artikel 11, stk. 3.
   Artikel 11
   Udvalgsprocedure
   1.   Kommissionen bistås af det udvalg, som blev nedsat ved artikel 7 i Rådets direktiv 91/672/EØF af 16. december 1991 om gensidig anerkendelse af nationale bådførercertifikater for transport af varer og personer ad indre vandveje (9).
   2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
   3.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
   4.   Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
   5.   Kommissionen hører regelmæssigt repræsentanter for sektoren.
   Artikel 12
   Omsætning til national lovgivning
   1.   Medlemsstater, der har indre vandveje, som falder ind under anvendelsesområdet for artikel 2, sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 20. oktober 2007. De underretter straks Kommissionen herom.
   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
   2.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme kravene i artikel 4 senest 30 måneder efter, at de relevante tekniske retningslinjer og specifikationer, som omtales i artikel 5, er trådt i kraft. De tekniske retningslinjer og specifikationer træder i kraft dagen efter deres offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
   3.   Efter anmodning fra en af medlemsstaterne kan Kommissionen i overensstemmelse med proceduren i artikel 11, stk. 2, forlænge gennemførelsesfristen i stk. 2 for et eller flere af kravene i artikel 4, hvis det drejer sig om indre vandveje, som falder ind under anvendelsesområdet for artikel 2, men som har ringe trafiktæthed, eller hvis det drejer sig om indre vandveje, hvor udgifterne i forbindelse med en sådan gennemførelse ikke ville stå i forhold til udbyttet. Denne frist kan forlænges ved en beslutning truffet af Kommissionen, og forlængelsen kan fornyes. Medlemsstatens begrundelse for anmodningen skal henvise til den pågældende vandvejs trafiktæthed og økonomiske forhold. Indtil Kommissionen træffer sin beslutning, kan den medlemsstat, der har anmodet om en forlængelse, fortsætte, som om forlængelsen var godkendt.
   4.   Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der omfattes af dette direktiv.
   5.   Medlemsstaterne bistår om nødvendigt hinanden med at gennemføre dette direktiv.
   6.   Kommissionen overvåger etableringen af RIS i Fællesskabet og aflægger beretning for Europa-Parlamentet og Rådet senest den 20. oktober 2008.
   Artikel 13
   Ikrafttrædelse
   Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

   Artikel 14
   Adressater
   Dette direktiv er rettet til de medlemsstater, der har indre vandveje, som falder ind under anvendelsesområdet for artikel 2.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 7. september 2005.

         På Europa-Parlamentets vegne
         J. BORRELL FONTELLES

         Formand

         På Rådets vegne
         C. CLARKE

         Formand

      (1)  EUT C 157 af 28.6.2005, s. 56.

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 23.2.2005 (endnu ikke offentliggjort i EUT). Rådets afgørelse af 27.6.2005.

      (3)  EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31. Ændret ved forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

      (4)  EFT L 201 af 31.7.2002, s. 37.

      (5)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

      (6)  EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1.

      (7)  EFT L 185 af 6.7.2001, s. 1.

      (8)  EUT L 345 af 31.12.2003, s. 90.

      (9)  EFT L 373 af 31.12.1991, s. 29. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003.

      BILAG I
      MINIMALE DATAKRAV
      I henhold til artikel 4, stk. 3, litra a), skal navnlig følgende data leveres:

                  —

                  vandvejsakse med kilometerangivelse

                  —

                  restriktioner for fartøjer eller konvojer med hensyn til længde, bredde, dybgang og højde over vandlinjen

                  —

                  hæmmende anlægs, især slusers og broers, arbejdstider

                  —

                  havnes og omladningssteders beliggenhed

                  —

                  referencedata for vandstandsmålere, som har betydning for sejladsen.

      BILAG II
      PRINCIPPER FOR RIS-RETNINGSLINJER OG TEKNISKE SPECIFIKATIONER
      1.   RIS-retningslinjer
      De i artikel 5 nævnte RIS-retningslinjer udarbejdes efter følgende principper:

                  a)

                  angivelse af de tekniske krav til planlægning, indførelse og praktisk anvendelse af tjenesterne og de dertil knyttede systemer

                  b)

                  RIS's arkitektur og tilrettelæggelse, og

                  c)

                  henstillinger til fartøjerne om at deltage i RIS, henstillinger vedrørende de enkelte tjenester og henstillinger vedrørende gradvis udvikling af RIS.

            2.   Indlands-ECDIS
      De tekniske specifikationer, som ifølge artikel 5 skal opstilles for et elektronisk kortvisnings- og informationssystem (indlands-ECDIS), udarbejdes efter følgende principper:

                  a)

                  kompatibilitet med søfartens ECDIS for at lette indlandsfartøjers sejlads i blandede trafikzoner som flodmundinger og hav-flodsejlads

                  b)

                  fastlæggelse af minimumskrav til indlands-ECDIS-udstyr og af de elektroniske søkorts indhold for at sikre sejladsen, navnlig:

                              —

                              stor pålidelighed af og bred adgang til det benyttede indlands-ECDIS-udstyr

                              —

                              indlands-ECDIS-udstyrets holdbarhed, så det kan modstå de normale forhold om bord på et skib, uden at dets kvalitet og pålidelighed forringes

                              —

                              afsætning på de elektroniske søkort af alle geografiske forhold (f.eks. sejlløbets grænser, anlæg langs kystlinjen, afmærkninger), som har betydning for sejladsens sikkerhed

                              —

                              kontrol med det elektroniske søkort ved hjælp af et overlejret radarbillede, når det benyttes til styring af fartøjet

                  c)

                  indarbejdelse af oplysninger om farvandsdybde på det elektroniske søkort og angivelse af den forventede eller faktiske vandstand

                  d)

                  indarbejdelse af yderligere oplysninger (f.eks. fra andre end de kompetente myndigheder) i det elektroniske søkort og visning af dem på indlands-ECDIS, uden at det påvirker de oplysninger, som er nødvendige for sikker sejlads

                  e)

                  RIS-brugeres adgang til de elektroniske søkort

                  f)

                  alle systemfabrikanters adgang til de data, der benyttes til elektroniske søkort, eventuelt mod betaling af en rimelig omkostningsrelateret afgift.

            3.   Elektronisk skibsmelding
      De tekniske specifikationer for elektronisk skibsmelding i indlandssejladsen i henhold til artikel 5 udarbejdes efter følgende principper:

                  a)

                  fremme af elektronisk dataudveksling mellem de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, mellem de forskellige deltagere i både indlands- og havsejlads og i kombineret transport, som omfatter indlandssejlads

                  b)

                  benyttelse af en standardiseret transportanmeldelse ved meddelelser fra skib til myndighed, fra myndighed til skib og fra myndighed til myndighed, så der opnås kompatibilitet med søfarten

                  c)

                  benyttelse af internationalt accepterede kodelister og klassifikationer eventuelt med yderligere suppleringer af hensyn til indlandssejladsens behov

                  d)

                  benyttelse af et enkelt europæisk fartøjsidentifikationsnummer.

            4.   Efterretninger for skippere
      De tekniske specifikationer for efterretninger for skippere i henhold til artikel 5, det gælder især farvandsefterretninger, trafikinformation og trafikregulering samt rejseplanlægning udarbejdes efter følgende principper:

                  a)

                  en standardiseret datastruktur, som benytter forudfastsatte tekstmoduler og i vid udstrækning er kodet for at muliggøre automatisk oversættelse af det vigtigste indhold til andre sprog og for at fremme inddragelse af efterretninger for skippere i rejseplanlægningssystemerne

                  b)

                  den standardiserede datastrukturs kompatibilitet med indlands-ECDIS's datastruktur for at fremme inddragelse af efterretninger for skippere i indlands-ECDIS.

            5.   Fartøjssporingssystemer
      De tekniske specifikationer for fartøjssporingssystemer i henhold til artikel 5 udarbejdes efter følgende principper:

                  a)

                  fastlæggelse af kravene til systemer og standardmeddelelser og til procedurer, så de kan udføres automatisk

                  b)

                  sondring mellem systemer, der opfylder den taktiske trafikinformations krav, og systemer, der opfylder den strategiske trafikinformations krav, både når det gælder positionsbestemmelsesnøjagtighed og den nødvendige ajourføringshyppighed

                  c)

                  beskrivelse af de relevante tekniske systemer til fartøjssporing som indlands-AIS (automatisk identifikationssystem til indlandssejlads)

                  d)

                  dataformatet skal være kompatibelt med søfartens AIS-system.